Справа № 539/5046/19
Провадження № 2/539/406/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

у складі:головуючого судді - Даценка В.М.,

за участю секретаря - Шрейтер С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Березотіцької сільської ради Лубенського району Полтавської області, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Друга Лубенська державна нотаріальна контора про визначення частки у спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Територіальної громади в особі Березотіцької сільської ради Лубенського району Полтавської області, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Друга Лубенська державна нотаріальна контора про визначення частки у спільній сумісній власності.

В позові вказали, що 29.12.2001 року їх сім`ї, яка складалась з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 органом приватизації радгоспу «Дружба» с.Березоточа Лубенського району видано свідоцтво про право власності на житло, а саме: житловий будинок по АДРЕСА_1 , який став належати їм на праві спільної сумісної власності, однак, частки кожного із співвласників будинку у Свідоцтві не зазначені.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер один із співвласників будинку ОСОБА_6 , після смерті якого залишилось спадщина, яка складається з належної останньому частини будинку.

При зверненні ними до державного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено, мотивуючи тим, що у них відсутній правовстановлюючий документ на будинок.

Позивачі прохають суд визнати, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності становила 1/6 частину будинку АДРЕСА_1, площею 82,8 кв.м., по АДРЕСА_1 , розташованого на неприватизованій земельній ділянці, площею 0,28 га, зазначеного у технічному паспорті на будинок літерою А-1 та 1/6 частину господарських будівель, зазначених у технічному паспорті на будинок, а саме: Б,б,б - літня кухня, сарай; Е - погріб; Д - гараж; Г - вбиральня; №1,2 - огорожа; №3 - колодязь.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились, надіслали до суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, на задоволенні позову наполягають.

Представник відповідача Березотіцької сільської ради Лубенського району в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали.

Представник третьої особи Другої Лубенської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, щодо позовних вимог покладається на рішення суду.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2,3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх видів процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи…Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень…Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи…Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях… Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 29.12.2001 року, виданого Органом приватизації радгоспу «Дружба» с.Березоточа Лубенського району Полтавської області, яке зареєстровано КП «Лубенське МБТІ» (а.с.14), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 стали співвласниками житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Проте, окремі частки кожного із співвласників у вищевказаному Свідоцтві про право власності на житло не були визначені.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер один із співвласників будинку - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.20) і після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема, частина домоволодіння по АДРЕСА_1 .

При зверненні позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємцями першої черги, до державного нотаріуса Другої Лубенської нотаріальної контори по питанню прийняття вищевказаного спадкового майна, у вчиненні нотаріальних дій постановою від 05.12.2019 року їм було відмовлено, оскільки у них відсутній правовстановлюючий документ (а.с.25).

Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом.

Як встановлено, домовленості між співвласниками про розмір часток квартири не було, тож вищевказаний будинок належав по 1/6 частині кожному, відтак, спадкодавцеві ОСОБА_6 належала 1/6 частина будинку.

Разом з тим, що стосується господарських будівель, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з вищевказаного Свідоцтва про право власності на житло від 29.12.2001 року, виданого Органом приватизації радгоспу «Дружба» с.Березточа Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 стали співвласниками житлового будинку у 2001 році, в той час як господарські будівлі - Б,б,б - літня кухня, сарай; Е - погріб; Д - гараж; Г - вбиральня; №1,2 - огорожа; №3 - колодязь, згідно технічного паспорту, який приєднаний позивачами до матеріалів позову (а.с.16-19), побудовані ще у 1991 році, тобто за 10 років до приватизації будинку.

Тобто на момент набуття у власність цього будинку господарські будівлі вже існували, однак при цьому суду не надані докази на підтвердження того, що разом із будинком їм були передані у спільну сумісну власність господарські будівлі.

При цьому на будь-які інші підстави для набуття у власність господарських будівель позивачі не посилаються.

Відтак, в цій частині суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 370 ЦК України, ст.ст. 12, 19, 76, 141, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешкає АДРЕСА_1 ) до Територіальної громади в особі Березотіцької сільської ради Лубенського району Полтавської області (, юридична адреса: с.Березоточа вул.Покрова,160 Лубенського району Полтавської області), треті особи ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешкає АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП невідомий, мешкає АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП невідомий, мешкає АДРЕСА_2 ),, Друга Лубенська державна нотаріальна контора про визначення частки у спільній сумісній власності - задовольнити частково.

Визначити, що частка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності становила 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1, площею 82,8 кв.м., по АДРЕСА_1 , розташованого на неприватизованій земельній ділянці, площею 0,28 га.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М. Даценко