Справа № 234/4628/20
Провадження № 2/234/2018/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Сухоручко Ю.О.,

за участю секретаря - Хоменко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Краматорська Донецької області цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 )

до

Краматорської міської ради (юридична адреса: м. Краматорськ, пл. Миру, 2)

про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 15.04.2019 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого позивач надавав у користування ОСОБА_2 ) грошові кошти в сумі 73000 гривень, а останній брав на себе зобов`язання повернути грошові кошти до 15.04.2020 року. В цей же день, 15.04.2019 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Баженовою Л.В., який зареєстрований в реєстрі за № 820. Згідно п.2 іпотечного договору іпотекодавець передав в забезпечення виконання зобов`язання з повернення позики належну йому на праві власності квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 22,6 кв.м. в тому числі житловою 13 кв.м.

Не виконавши взяті на себе зобов`язання по договору позики ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 10.06.2019 року, актовий запис № 1806.

Відповідно до п. 14 Іпотечного договору за домовленістю сторін, в разі невиконання іпотекодавцем зобов`язання забезпеченого іпотекою, у строк до 15 квітня 2020року. сторони зобов`язуються укласти договір про задоволення вимог іпотеко держателя, який передбачає передачу у власність іпотекодержателя квартири, що є предметом цього договору.

20.11.2019 року позивачкою у нотаріуса Костенко С.О. було складено претензію спадкоємцям померлого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому нотаріус повідомив, що на цей час спадкова справа не відкрита і ніхто із спадкоємців не звертався із відповідною заявою.

21.11.2019 року на підставі вказаної вище претензії, приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Баженовою Л.В. була заведена спадкова справа № 96/2019 після померлого 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер реєстрації у спадковому реєстрі № 65097284. В подальшому нотаріус листом № 13/02-14 від 10.01.2019 року повідомила позивачку, що станом на 10.01.2020 року спадкоємці що прийняли спадщину відсутні.

Відповідно до постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, а саме положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

Відповідно до частини першої статті 590, статті 578 ЦК звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду, якщо для укладення такого договору щодо майна фізичної особи вимагалось отримання згоди чи дозволу іншої особи чи органу.

Просить визнати за нею право власності квартиру АДРЕСА_2 .

Представник позивачки ОСОБА_3 у судовому засіданні 09.09.2020 року пояснив, що відповідач не виконав зобов`язання за договором позики, оскільки помер. Після його смерті відкрилась спадкова справа, інших спадкоємців не має.

У судове засідання 02.12.2020 року представник позивачки ОСОБА_3 не з`явився, проте надав суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволенні позовних вимог просив відмовити, оскільки позивач не долучив до матеріалів справи, докази передання позикодавцем позичальнику та отримання позичальником грошових коштів в сумі 73000,00 грн. Крім того, зазначили, що сторони іпотечного договору в самому договорі вирішили питання щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, а саме передбачили можливість укладення договору про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом передачі у власність Іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Надалі від представника відповідача ОСОБА_4 надійшла заява, відповідно до якої просила розглянути справу за наявними матеріалами справи, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та представника відповідача.

Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 19.03.2020 року провадження по справі було відкрито в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 12.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:

Вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 15.04.2019 року, копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.04.2019 року за №163615945; вбачається, що ОСОБА_2 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 6-8)

Згідно копії договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Баженовою Л.В. 15.04.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки. Цим договором забезпечується виконання зобов`язання, що виникло у іпотекодавця на підставі договору позики від 15.04.2019 року, укладеного ним із іпотекодержателем у простій письмовій формі на суму 73000,00 грн. з обумовленим в основному договорі строком повернення боргу до 15.04.2020 року. Предметом договору є нерухоме майно, а саме - квартира АДРЕСА_2 . (а.с. 4-5)

З копії договору позики від 15.04.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 передала а ОСОБА_2 прийняв у власність суму 73000,00 грн., зазначену суму грошей позичальник зобов`язувався повернути в строку не пізніше 15.04.2020 року. (а.с. 12)

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 11)

20.11.2019 року ОСОБА_1 написала претензію, посвідчену приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Костенко С.О., відповідно до якої просить, відповідно до ст. 1282 ЦК України задовольнити її вимоги у розмірі 73000,00 грн. (а.с. 13)

З копії листа приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу Баженової Л.В. за №13/02-14 від 10.01.2019 року, вбачається що згідно з матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 станом на 10.01.2020 року спадкоємці, що прийняли спадщину - відсутні. (а.с. 14)

У зв`язку з укладенням Договору іпотеки в Державний реєстр іпотек були внесені відповідні обтяження, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.09.2020 року за №223397741. (а.с. 51-53)

З відповіді приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу Баженової Л.В. за №367/01-16 від 18.09.2020 року на запит суду, вбачається що 07.06.2019 року заведена спадкова справа після померлого ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1 , що надійшла 21.11.2019 року, та яка є позикодавцем за договором позики грошових коштів, укладеним між нею та померлим, інші спадкоємці не зверталися і свідоцтва про право на спадщину не видавалися. (а.с. 54)

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з вимогами ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

У відповідності до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 13 договору іпотеки, в разі не виконання іпотекодавцем в строк до 15.04.2020 року зобов`язання, сторони домовилися про те, що звернення стягнення та реалізація заставленого майна в разі звернення стягнення на нього може бути здійснено шляхом, передбаченим Законом України «Про іпотеку». (а.с.4)

Відповідно дост.546 ЦК України, виконання зобов`язання може і забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до Закону України «Про іпотеку» абз. 3, 5, 7, 8, 9, 10 ст. 1, іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою; іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; іпотекодержатель - кредитор за основним зобов`язанням; боржник - іпотекодавець або інша особа, відповідальна перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання.

Згідно абз. 1,2,4, 7ст. 7 вказаного Закону, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання; витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору.

Згідно п. 14 договору іпотеки, в разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем в строк до 15.04.2020 року зобов`язання, сторони зобов`язуються укласти договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу у власність іпотекодержателя квартири, що є предметом договору.

За змістом частини 1статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно із частиною 4 статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Змістом частин 1, 2статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до статті 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати достроково виконання основного зобов`язання, а вразі його не виконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з частини 1статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок основного зобов`язання.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

У статті 16 ЦК України зазначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як правило, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Із статті 6 Конвенції вбачається, що доступ до правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).

Крім того, у розумінні частини першої статті 6 Конвенції право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом.

Водночас, особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати вказані вище права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Враховуючи, що судом встановлено порушення цивільних майнових прав позивача з вини відповідача, позовні вимоги ґрунтуються на законі та договорі, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст.16,546,625,1046-1050 ЦК України, ст.ст.1,7,12,35-37,39 Закону України «Про іпотеку», керуючись ст.ст.12,81,141,263-265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Краматорської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності - задовольнити.

У рахунок стягнення заборгованості за договором позики від 15 квітня 2019 року, а саме: 73000 гривень 00 копійки звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 , шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького Апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області Ю.О. Сухоручко