Справа № 462/3174/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 листопада 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої - судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про визначення часток у спільній сумісній власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 3.06.2020 року звернулась в суд з позовною заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Львові помер її внук ОСОБА_5 . Вона є спадкоємцем майна померлого, оскільки батько внука спадщину не прийняв. Після смерті внука залишилося спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , де він був зареєстрований та проживав до дня смерті. Квартира складається з трьох житлових кімнат та кухні з усіма комунальними вигодами, загальною площею 61,9 кв.м, житловою 42,9 кв.м. Ця квартира згідно договору купівлі-продажу від 19 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я., була придбана внуком у шлюбі з відповідачкою, який вони уклали у 2008 році та розірвали у судовому порядку у 2014 році. В установлений законом строк вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Щебивовк О.О. Нотаріусом заведено спадкову справу та перевірено наявність спадкового майна та його державну реєстрацію згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Однак оформити спадкових прав нотаріус не може з огляду на те, що на частку внука у квартирі, придбаної у шлюбі з відповідачкою, немає правовстановлюючого документа, оскільки ця частка при його житті ніким не визначалася, майно подружжя не ділили ні добровільно, ні у судовому порядку. Відповідачка до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на частку у майні подружжя не зверталася, контакту з нею в неї немає, тому вона змушена звернутися до суду. Просить суд визнати, що ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_2 належала Ѕ частка.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, додала, що вона єдиний спадкоємець 2 черги майна померлого, її син ОСОБА_4 , батько померлого спадкодавця, не бажає приймати спадщину, просила суд задовольнити позов.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома, заперечень суду не надала, представник позивача не заперечувала проти винесення заочного рішення, у зв`язку з чим у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу без присутності відповідача, постановляючи заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено визнання права.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 18.12.2010 року, шлюб розірваний за рішенням Залізничного районного суду м.Львова 20 травня 2014 року, після розірвання шлюбу змінено прізвище ОСОБА_3 на дошлюбне ОСОБА_3 . Зазначене підтверджується наданою копією рішенням суду.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 19 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврік Т.Я. у реєстрі за №2077, ОСОБА_5 купив квартиру АДРЕСА_2 , державна реєстрація прав та обтяжень №730496 від 19.04.2013р.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 15 грудня 2018 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблений актовий запис за №1171 Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною першою статті 1262 ЦПК України, встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно із ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Позивач ОСОБА_2 звернулась 2 травня 2019 року, у 6 -місячний строк, встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України, до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Щебивовк О.О. з заявою про прийняття спадщини, зведена спадкова справа за №22/2019.

Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Щебивовк О.О. листом за 38/02-14 від 22 травня 2020 року повідомила позивача про неможливість визначити склад спадкового майна, а саме яка частина квартири належала спадкодавцю.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав " передбачено, що частка субьекта права спільної сумісної власності визначається зокрема при відкритті після нього спадщини.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, оскільки за життя спадкодавець ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , мав право на Ѕ частку спільного майна з відповідачкою, а саме мав право на Ѕ частку ( 1: 2) квартири АДРЕСА_2 , оскільки зазначена квартира була придбана під час шлюбу з відповідачем.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.2,10,11, 12, 13, 81, 263-265, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про визначення часток у спільній сумісній власності,задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , належала Ѕ частка квартири АДРЕСА_1 у праві сумісної власності.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Залізничним районним судом м.Львова за письмовою заявою відповідача, що має бути подана протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складений 16 листопада 2020 року.

Суддя: Н.М.Румілова