Справа № 216/1704/19
провадження 2-о/216/17/20
РІШЕННЯ

іменем України

07 лютого 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузь А.Ю.,

розглянувши в порядку окремого провадження, у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконком Центрально-Міської районної у місті ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

встановив:

20 березня 2019 року ОСОБА_1 , звернувся до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в обґрунтування якої зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер гр. ОСОБА_2 , який був йому рідним дядьком, а саме: братом матері заявника. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно - квартиру по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів вищевказану квартиру заявнику, однак під час складання заповіту було допущено помилку в написанні прізвища заявника, а саме вказано " ОСОБА_1 ", замість правильного " ОСОБА_1 ". При зверненні до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Н.І., для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що через вказану помилку в прізвищі неможливо встановити факт того, що заповіт зроблений заповідачем саме на ім`я заявника, тому заявник змушений звернутися до суду з вказаною заявою.

26 червня 2019 року на підставі ухвали суду з метою виконання вимог частини 1 статті 189 Цивільного процесуального кодексу України розпочато підготовче провадження у справі, розгляд якої здійснюється у загальному порядку.

06 листопада 2019 року, ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті.

Заявник в судове засідання не з`явилася, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Тімуш К.О. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, за умови наявності усіх необхідних документів та доведення обставин справи, не заперечує проти заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За приписами ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер гр. ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким 13.05.1993, належну йому квартиру під номером двадцять сім у будинку двадцять два по АДРЕСА_2 міста АДРЕСА_3 Рогу, заповів ОСОБА_1 (а.с. 6). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.03.2019, убачається, що до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Н.І., для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1 , 1966 року народження, однак у наданому спадкоємцем заповіті зазначено, що заповіт зроблений на ім`я ОСОБА_1 . Таким чином неможливо встановити той факт, що заповіт зроблений заповідачем на ім`я ОСОБА_1 , 1966 року народження. (а.с. 11). Із наданої копії свідоцтва про народження убачається, що прізвище, ім`я по батькові заявника - ОСОБА_1 та його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 9). Згідно до паспорта громадянина України прізвище, ім`я по батькові заявника - ОСОБА_1 . (а.с. 11). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованим 26.09.2018, дошлюбне прізвище матері заявника, ОСОБА_6 - " ОСОБА_2 " (а.с. 13).

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що вказане у заповіті, посвідченим Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою, 13 травня 1993 року за №4-2403, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , прізвище заявника, не відповідає дійсному, яке є - « ОСОБА_1 ».

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Отже, враховуючи, що факт, заявлений ОСОБА_1 , для встановлення у судовому порядку має юридичне значення для здійснення заявником права на спадкування, суд вважає можливим встановити вказаний факт в порядку, визначеному нормами глави 6 розділу IV ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 81-89, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконком Центрально-Міської районної у місті ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, - задовольнити.

Встановити факт, що заповіт, посвідчений Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою, 13 травня 1993 року за №4-2403, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у місті Кривому Розі Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О.Кузнецов