БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/6665/19
провадження № 2/361/891/20
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2020 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді:Петришин Н.М.,
за участю секретаря: Плиси В.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , який вона 14 серпня 2015 року придбала у ОСОБА_2 . Відповідно до умов договору купівлі-продажу вищевказаного будинку, продавець ОСОБА_2 зобов`язалася виселитися із будинку та знятися із місця реєстрації. Проте, з часу відчуження житлового будинку відповідач ОСОБА_2 , яка не є членом сім`ї, виконати умови договору щодо добровільного зняття з реєстраційного обліку не бажає. У січні 2017 року ОСОБА_1 зверталася із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування нерухомим майном. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2017 року зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні вищевказаним житловим будинком. Також, вирішено виселити ОСОБА_2 із житлового будинку АДРЕСА_1 . 06 квітня 2018 року рішення суду у примусовому порядку виконане, відповідача виселено із спірного будинку. Проте, дотепер відповідач не знята із реєстраційного обліку місця проживання.

Відповідач не є членом родини позивача, у житловому будинку не проживає з 06 квітня 2018 року, добровільно знятися із реєстраційного обліку не бажає, тому ОСОБА_1 звертається із позовними вимогами, в яких просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 50).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити. Також, у заяві просить здійснювати розгляд справи за її відсутності та не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Обставини справи, що встановлені судом.

14 серпня 2015 року між ОСОБА_1 (Покупець) та ОСОБА_2 (Продавець) укладено договір купівлі-продажу частини земельної ділянки, за умовами якого Покупець купила 4/6 частини земельної ділянки площею 0,1612 гектарів, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої на території Русанівської сільської ради Броварського району Київської області за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11-12).

14 серпня 2015 року між ОСОБА_1 (Покупець) та ОСОБА_2 (Продавець) укладено договір купівлі-продажу будинку, який посвідчений державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Падучак-Коваль Л.Л. (а.с. 8-9).

За умовами вищевказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_1 , про що свідчить копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10).

Відповідно до пункту 8 договору купівлі-продажу житлового будинку продавець засвідчила, що особи, котрі проживають (або) зареєстровані у житловому будинку на момент укладення цього договору не заперечують проти виселення (зняття з реєстрації) з житлового будинку в строки, встановлені цим договором.

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася із позовними вимогами до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, яке належить їй на праві приватної власності (справа № 361/167/17).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме, зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим будинком із відповідними надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено виселити ОСОБА_2 із спірного житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення (а.с. 21-26).

Постановою Апеляційного суду Київської області від 18 січня 2018 року та постановою Верховного Суду від 20 лютого 2019 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2017 року залишено без змін (а.с. 27-31, 34-37).

Із матеріалів справи вбачається, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2017 року у примусовому порядку виконано, здійснено виселення ОСОБА_2 із житлового будинку АДРЕСА_1 . Виконання судового рішення підтверджується актом державного виконавця від 06 квітня 2018 року (а.с. 38) та постановою про закінчення виконавчого провадження, яка винесена 16 травня 2018 року головним державним виконавцем Броварського міськрайонного відділку державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 42).

23 серпня 2019 року депутатом Русанівської сільської ради Броварського району Київської області здійснено обстеження побутових умов за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт (а.с. 43). Зі змісту такого акта вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Із ІНФОРМАЦІЯ_1 квітня 2018 року ОСОБА_2 у вказаному будинку не проживає.

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області від 08.10.2019 р. та змісту листа Русанівської сільської ради Бровраського району Київської області за № 271 від 03.10.2019 р. ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 49, 57).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 16 ЦК України передбачено кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із положеннями ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Як передбачено ст. 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Так, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 , не має права проживати в ньому, так як не є членом сім`ї, а тому втратила право проживання у будинку на підставі ч. 1 ст. 391 ЦК України.

Із вищевикладеного встановлено, що з 06 квітня 2018 року ОСОБА_2 у будинку позивача не проживає, там зареєстроване її постійне місце проживання.

Одночасно, ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач не виконала умови Договору купівлі-продажу, а саме, не знялася з реєстраційного обліку, що також чинить позивачу перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні її майном.

Так, питання щодо зняття з реєстрації місця проживання особи регулюється Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Зокрема, відповідно до ст. 7 вказаного Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Із аналізу вищевказаної норми вбачається, що судове рішення про виселення особи є підставою для зняття такої особи із реєстрації місця проживання.

Як встановлено вище, ОСОБА_1 вже зверталася у порядку ст. 391 ЦК України із позовними вимогами до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном (справа № 361/167/17). За наслідками такого звернення Броварським міськрайонним судом ухвалено рішення про виселення ОСОБА_2 із спірного житлового будинку.

Також, у рамках цивільної справи № 361/167/17 ОСОБА_1 пред`являлися вимоги щодо зняття ОСОБА_2 з місця реєстрації. У задоволенні таких вимог судом відмовлено.

Відмовляючи ОСОБА_1 у позовних вимогах щодо зняття ОСОБА_2 з реєстрації, Броварський міськрайонний суд Київської області у вищевказаному рішенні прийшов до висновку про те, що оскільки, позивачем пред`явлено вимогу про виселення і суд знайшов її обґрунтованою, то вимога про зняття з реєстрації є безпідставною й такою, що за наслідками охоплюється вимогою про виселення, тому самостійного правового значення не має.

З огляду на викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач уже не має права на користування житловим будинком АДРЕСА_1 з моменту набрання законної сили рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2017 року, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

На підставі викладеного, та керуючись Конституцією України, ст.ст. 16, 321, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 265-268, 273, 274, 352, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Позивач ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.М. Петришин