У Х В А Л А

Іменем України

12 листопада 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Сенюти В.О.

при секретарі: Каліта І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», боржник: ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Печерський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про видачу дублікату виконавчого документа, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «АНСУ» звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа № 2-5496/12, виданого 10.12.2012 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення (солідарно) з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором в розмірі 121784,49 грн., судовий збір в розмірі 1217,85 грн., а всього 123002,34 грн.

Заява мотивована тим, що при проведенні взаємозвірки між ТОВ «АНСУ» та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було встановлено, що в матеріалах справи оригінал виконавчого листа № 2-5496/2012, виданий Деснянським районним судом м. Києва 20.09.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором відсутній, у зв`язку із чим не був переданий ТОВ «АНСУ». У зв`язку із проведенням процедури ліквідації, закриття відділень банку, яке спричинило істотне скорочення персоналу, ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» не контролював хід виконавчих проваджень. На вимогу ТОВ «АНСУ» 12.11.2019 року представник ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернувся із скаргою № 7989 до Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві. Печерським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві 25.12.2019 року було надано відповідь про те, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено , що по виконавчому провадженню № ВП 50885111 від 14.12.2016 року державним виконавцем на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «По виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу. Згідно журналу вхідної кореспонденції за січень 2017 року, виконавчий документ разом з постановою про повернення було направлено на адресу стягувача 25.01.2017 року № 2129. Враховуючи те, що виконавчий документ втрачений, заявник просить видати його дублікат.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.10.2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання (а.с.41-42), на підставі клопотання ОСОБА_1 було залучено Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) в якості третьої особи.

Представник заявника на початку розгляду заяви, пояснив, що стороною заявника були надані всі докази на підтвердження втрати виконавчого документа, у зв`язку із чим просить заяву задовольнити. В подальшому в судове засідання не з`явився, про день, час та розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Боржник ОСОБА_1 на початку розгляду заяви заперечувала щодо задоволення заяви, просила у її задоволенні відмовити, оскільки заборгованість перед банком відсутня, та подана апеляційна скарга на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва 26.02.2019 року у справі за № 2603/12062/12 про заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на нового кредитора ТОВ «АНСУ». В подальшому в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду заяви повідомлена належним чином.

Представники Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду заяви про видачу дублікату повідомлені наїженим чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Неявка сторін, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду заяви про видачу дублікату не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши матеріали справи та докази, надані заявником, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.12.2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 18.05.2007 року в розмірі 121784,49 грн., судовий збір в сумі - 1217,85 грн., а всього 123002,34 грн. на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (а.с.72-73).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13.02.2013 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10.12.2012 року змінено. Зменшено розмір стягнутої солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси ат кредит» заборгованість за кредитним договором з 121784,49 грн. до 62218,98 грн. та зменшено розмір відшкодованого судового збору з 1217,85 грн. до 622,18 грн., а всього підлягають стягненню солідарно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» кошти в сумі 62841,16 грн. (а.с. 99-101).

26.02.2019 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва задоволено заяву про заміну сторони виконавчого провадження. Замінено сторону виконавчого провадження по справі за № 2603/12062/12 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором замість стягувача: ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», вказано стягувача: ТОВ «АНСУ» (а.с.121).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2020 року поновлено ТОВ «АНСУ» строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-5496/2012 про стягнення (солідарно) з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором (а.с.152-154).

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, представник ТОВ «АНСУ» навів достатні підстави вважати, що оригінал виконавчого документа втрачено при пересилці органами ДВС.

З відповіді Печерський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 25.12.2019 року № 2129/16, яка надана на запит ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» від 02.12.2019 року вбачається, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень, встановлено, що по виконавчому провадженню ВП № 50885111 від 14.12.20116 року державним виконавцем керуючись п. 2 ст. 37 КУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Згідно журналу вихідної кореспонденції за січень 2017 року встановлено, що виконавчий документ разом з постановою про повернення було направлено на адресу стягувача 25.01.2017 року № 2129. Повторно вищевказаний виконавчий документ до відділу не надходив (а.с.174).

При цьому, доказів направлення вказаного оригіналу виконавчого документу стягувачу, відділ ДВС не надав.

З письмових матеріалів справи вбачається, що на адресу первісного стягувача вказаний виконавчий документ не надходив, він втрачений та повторно не пред`являвся до виконання.

Згідно акту приймання та передачі до Договору про відступлення прав вимоги від 21.11.2018 року підписаний між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «АНСУ» виконавчий документ № 2-5496/12 передано не було (а.с.175-178).

Згідно з ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 року (п.40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи та зазначені в заяві обставини, а також з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає, що оскільки оригінал виконавчого листа було втрачено під час його виконання, є необхідним видача його дубліката.

Доводи ОСОБА_1 про те, що відсутня заборгованість перед ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» спростовується письмовими матеріалами справи (т.2 а.с.23).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог заяви в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 260, 354, 433 ЦПК України, п.17.4 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа №2-5496/2012, виданий Деснянським районним судом м. Києва у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет на веб-сайті суду: http://ds.ki.court.gov.ua/

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали суду складено 12.11.2020 року.

Суддя: В.О.Сенюта