Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2020 р. Справа № 608/2351/19

Номер провадження2/608/70/2020

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В позовній заяві позивачка вказала, що є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . У даному будинку зареєстрований також відповідач ОСОБА_2 , який фактично з 2009 року там не проживає, житлом не користується, особистих речей та іншого майна в будинку не утримує. У зв`язку з цим у позивачки виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг. Тому ОСОБА_1 просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилися, представник позивача подала суду заяву про слухання справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити з вищенаведених мотивів, у випадку визнання позову відповідачем вирішити питання про повернення 50 відсотків сплаченого судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява, з якої вбачається, що позовні вимоги він визнає, просить справу розглядати без його участі.

Суд, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21 червня 2002 року, Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21 березня 2008 року.

В будинку позивачки значиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_2 , який фактично там не проживає і будинком не користується з 2009 року.

Актом про встановлення факту непроживання від 19 листопада 2019 року встановлено, що ОСОБА_2 по місцю реєстрації не проживає, комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна в будинку не утримує, проживає в Канаді понад 10 років.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 без поважних причин не користується житлом понад один рік.

Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність повернення ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 768,40 гривень згідно квитанції АТ КБ "Приватбанк" № 0.0..1 від 28.11.2019 року, що становить 384 гривні 20 копійок.

Керуючись ст. 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 82, 142, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України у Чортківському районі Тернопільської області, , що розташоване за адресою: поштовий індекс 48500, м. Чортків вул. С. Бандери, 20, повернути із спеціального фонду Державного бюджету України позивачці ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви в розмірі 768,40 гривень, який було сплачено за квитанцією АТ КБ "Приватбанк" № 0.0..1 від 28.11.2019 року, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. І. Парфенюк