ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 лютого 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/5903/19

Головуючий у першій інстанції - Цибенко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/260/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої-судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальне підприємство «Новозаводське»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Новозаводське» про скасування подання про заборгованість та зобов`язання вчинити певні дії,

місце ухвалення рішення суду - м. Чернігів,

дата складання повного тексту рішення суду - 12 листопада 2019 року.

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до КП «Новозаводське», в якому, уточнивши у подальшому позовні вимоги, просила: скасувати подання про заборгованість у сумі 530,21 грн, направлене відповідачем до УПСЗН як помилкове; зобов`язати КП «Новозаводське» виправити суму заборгованості станом на 01 травня 2019 року на фактичну - 189,93 грн та направити інформацію про внесені зміни до УПСЗН; також зобов`язати відповідача надіслати їй належно оформлений примірник договору № 1/360 від 20 лютого 2019 року.

У мотивування заявлених вимог зазначала, що 11 червня 2019 року вона отримала від УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради відмову у призначенні їй субсидії на наступний строк з травня 2019 року у зв`язку з поданою КП «Новозаводське» інформацією про прострочену понад місяць заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг, загальна сума якої перевищує 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Стверджувала, що указана в поданні відповідача заборгованість 530,21 грн є помилковою, яка визначена з порушенням 3-х річного строку давності та за не надані чи неякісно надані послуги.

Вважала, що заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг, загальна сума якої перевищує 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, має визначатись з 01 березня 2019 року, тобто з часу набуття КП «Новозаводське» статусу управителя згідно з договором від 20 лютого 2019 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Указувала, що її борг за житлово-комунальні послуги за березень, квітень 2019 року становить лише 189,93 грн, що є менше за 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Крім того, виданий їй 02 серпня 2019 року під розписку примірник договору не містить підписів як у самому договорі, так і у додатку № 2, а додаток № 1 взагалі відсутній.

Рішенням від 07 листопада 2019 року, з урахуванням ухвали від 14 листопада 2019 року про виправлення описки, Новозаводський районний суд м. Чернігова у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Новозаводське» про скасування подання про заборгованість та зобов`язання вчинити певні дії відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи рішення незаконним та таким, що не відповідає матеріалам справи та діючому законодавству, просить скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції, всупереч вимогам процесуального законодавства щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, своїми діями лише затягнув судовий розгляд, залучивши до участі у справі в якості третьої особи УПСЗН та винісши через сім днів після прийняття рішення ухвалу про виправлення описки.

Скаржниця зазначає, що суд у своєму рішенні не указав на докази, які підтверджували б факт спожитих нею чи належно наданих відповідачем послуг, адже за приписами ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» саме відповідач, як виконавець, зобов`язаний видати їй, як споживачу, розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуг).

Указує, що суд не правильно тлумачить поняття «абонентська заборгованість» і трактує несплату за не надані відповідачем послуги як заборгованість, не маючи при цьому конкретних доказів щодо фактично наданих послуг належної якості, їх вартості та періодичності.

Звертає увагу на ту обставину, що за доводами позову обчислення заборгованості мало б відбуватись за новим договором, укладеним з управителем, тобто з 01 березня 2019 року. Стверджує, що хоча КП «Новозаводське» продовжує надавати комунальні послуги, проте зміни в договірних умовах відбулися, а відносини по наданню послуг та їх оплаті за законом здійснюються виключно на договірних засадах.

Учасниками справи відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач є споживачем послуг, які незмінно надавались КП «Новозаводське» з утримання будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території - до 01 березня 2019 року, і як управителем цього ж багатоквартирного будинку - після цієї дати. Непогашена заборгованість, яка мала місце у споживача до 01 березня 2019 року, продовжувала існувати перед надавачем послуг і на час звернення до суду, а отже відповідач правомірно повідомив УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові про існування боргу перед надавачем послуг.

Районний суд зазначив, що позовна давність може бути застосована лише за наявності заяви сторони у спорі під час розгляду справи про стягнення комунальних послуг, отже посилання на позовну давність не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку.

Суд також констатував, що копія договору з додатками направлялась позивачці, що нею не заперечується. Крім того, ОСОБА_1 отримала його в порядку виконання відповідачем вимог ст.ст. 83, 178 ЦПК України, а доказів щодо неналежного оформлення копії договору позивачем не надано.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з утримання будинків та прибудинкових територій (особовий рахунок НОМЕР_1) (а.с. 5).

Сторонами не оспорювалось, що у період з 01 квітня 2012 року по 14 червня 2016 року КП «Новозаводське» надавало послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у відповідності до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 12 березня 2012 року № 56, а з 15 червня 2016 року по 28 лютого 2019 року - відповідно до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 20 травня 2016 року № 198.

Рішенням виконкому Чернігівської міської ради від 15 лютого 2019 року № 58 «Про призначення управителя багатоквартирного будинку» та додатку № 1 до нього управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 призначено КП « Новозаводське» (а.с. 48-49). Указаним рішенням також було уповноважено начальника управління ЖКГ Чернігівської міської ради на підписання договорів про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Чернігові від імені співвласників багатоквартирних будинків згідно з додатками.

На виконання зазначеного рішення 20 лютого 2019 року між КП «Новозаводське» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 в особі начальника управління ЖКГ Чернігівської міської ради був укладений договір № 1/360 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (а.с. 44-46).

Згідно з п. 3 вищенаведеного договору послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

У період з 01 червня 2013 року по 01 травня 2019 року ОСОБА_1 надавалась певна розрахункова сума субсидії, що не оспорюється самою позивачкою.

14 травня 2019 року у відповідності до п.п. 5 п. 6 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 21 жовтня 1995 року № 848, КП «Новозаводське» направило на адресу УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради подання та надало на розгляд список осіб, які отримують субсидію, але станом на 01 травня 2019 року мають заборгованість з оплати витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (а.с. 41, 42-43). Згідно зі списком боржників станом на 01 травня 2019 року перед КП «Новозаводське» обліковувалась заборгованість по особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_1 понад один місяць у розмірі 530,21 грн.

З повідомлення УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 24 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 не призначено субсидію на наступний строк з травня 2019 року у зв`язку з наявною простроченою заборгованістю понад місяць по квартплаті, загальна сума якої перевищує 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (а.с. 6).

Наведений розмір заборгованості, який станом на 01 травня 2019 року становив 530,21 грн, підтверджений наданими КП «Новозаводське» відомостями (а.с. 25, 52).

Звернувшись до суду з позовом про скасування подання про заборгованість та зобов`язання вчинити певні дії, ОСОБА_1 посилалась на помилковість визначеного розміру заборгованості, указуючи, що остання розрахована понад трирічний строк давності та за неякісно надані послуги. Вважала, що розмір заборгованості має визначатись саме з 01 березня 2019 року (часу набуття КП «Новозаводське» статусу управителя будинком) та за фактично отримані послуги належної якості.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року.

За приписами ч. 1 ст. 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 18 Закону управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на договірних засадах.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги).

Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг встановлений ст. 13 Закону.

За змістом ст.ст. 4, 7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов`язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності. Співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

З урахуванням того, що відносини між сторонами врегульовані відповідним договором, спір, що виник, є спором у сфері договірних правовідносин. В силу положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Постановою КМУ № 848 від 21 жовтня 1995 року затверджено Положення про порядок призначення житлових субсидій, яким визначені умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій.

Відповідно п.п. 5 п. 6 Положення № 848 (в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин) житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність простроченої понад місяць (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії.

Проаналізувавши у повній мірі вищенаведені норми та вивчивши обставини даної справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту порушення її прав як споживача житлово-комунальних послуг.

Як встановлено у справі та не заперечується позивачем, з 01 квітня 2012 року КП «Новозаводське» було надавачем послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по АДРЕСА_1 , а з 01 березня 2019 року, як управитель, підприємство продовжує надавати послуги з управління указаним багатоквартирним будинком. Оскільки відповідач є незмінним надавачем послуги з обслуговування житлового будинку, суд першої інстанції правильно зазначив, що непогашена заборгованість, яка мала місце у споживача до 01 березня 2019 року, продовжує існувати перед надавачем послуг, який на даний час має статус управителя будинком, тобто перед КП «Новозаводське».

Надана відповідачем роздруківка боргу за адресою: АДРЕСА_1 свідчить про те, що з вересня 2016 року по особовому рахунку позивача існує заборгованість, сума якої щомісячно змінювалась, оскільки ОСОБА_1 , хоча і отримувала субсидію, не у повному обсязі сплачувала за спожиті послуги (а.с. 52).

З квітня 2012 року надавачем позивачу послуг з утримання будинку і прибудинкової території було КП «Новозаводське», а отже саме воно обліковувало порядок та розмір коштів, сплачених споживачем за їх отримання. Указані обставини позивач в ході судового розгляду не спростувала. Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що непогашена заборгованість, яка має місце у споживачів, у тому числі позивача, до 01 березня 2019 року, продовжує існувати перед незмінним надавачем послуг, який на даний час має статус управителя будинку. Таким чином, твердження заявниці про те, що її заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг має рахуватись лише з 01 березня 2019 року, тобто з часу, коли відповідач став управителем багатоквартирного будинку, є припущенням, оскільки житлового-комунальні послуги були надані КП «Новозаводське» і не в повному обсязі оплачені позивачем, починаючи з 2012 року.

Відповідно до положень ст.ст. 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жодних належних доказів на підтвердження ненадання, несвоєчасного або неякісного надання ОСОБА_1 житлово-комунальних послуг матеріали даної цивільної справи не містять, а отже ці доводи апеляційної скарги також відхиляються судом, як безпідставні.

Доводи апеляційної скарги про відсутність заборгованості перед КП «Новозаводське» станом на 01 березня 2019 року через сплив строків позовної давності не беруться до уваги колегії суддів, оскільки вони ґрунтуються на невірному та довільному тлумаченні скаржником положень правових норм.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з приписами ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Ураховуючи наведені норми ЦК України, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що позовна давність може бути застосована за заявою сторони у спорі про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, що не є предметом даного спору.

Відповідач на відповідне звернення УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради подав наявну у нього інформацію про розмір заборгованості, що обліковується по особовому рахунку позивача. ОСОБА_1 , заявляючи вимогу про скасування подання відповідача про заборгованість, фактично в односторонньому порядку вимагає припинити існуюче у неї зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, що не передбачено ні законодавством, ні укладеним між сторонами договором.

Інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення для вирішення справи, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", Серявін та інші проти України обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Ураховуючи наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 листопада 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 лютого 2020 року.

Головуюча: Судді: