Справа № 727/9122/20
Провадження № 2/727/53/21
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

13 листопада 2020 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод в користуванні власністю та поділ спадкового майна, - ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод в користуванні власністю та поділ спадкового майна. Разом з поданим до суду позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод в користуванні власністю та поділ спадкового майна, подано заяву про забезпечення позову. У поданій належним чином оформленій заяві, вказує що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Оскільки після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом ЧОНО Макєєвою Н.В. за заявою відповідачки відкрита спадкова справа № 659336620 на спадкове майно яке складається з квартири АДРЕСА_1 та грошові кошти на р/р НОМЕР_1 Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», відкриті на ім`я ОСОБА_5 . Вважає, що має достатні підстави побоюватись, що відповідач може розпорядитись даним майном та відчужити його на користь третіх осіб, що ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду. Просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на квартири АДРЕСА_1 , грошові кошти на р/р НОМЕР_1 Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», відкриті на ім`я ОСОБА_5 . Заборонити приватному нотаріусу ЧМНО Макєєвій Н.В. до набуття рішенням суду законної сили здійснювати оформлення прав власності на спадщину після померлого ОСОБА_5 у спадковій справі №65936620.

На підставі викладеного та норм чинного законодавства просить вимоги заяви задовольнити. Ухвалу про забезпечення позову негайно направити до виконання.

Суд, оглянувши подані письмові матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав. Питання забезпечення позову врегульовано главою 10 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На підставі вимог ч.1, 2 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь в справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 1 частини 1 ст.150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч.1 п.2 ст.150 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно із положеннями ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно із п.п.4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові N 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Наведене узгоджується і з правовими позиціями Верховного Суду України (постанови від 25.05.2016 року по справі № 6-605цс16 (№ в ЄДРСРУ 57933051).

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, N 9 забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено судам, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод в користуванні власністю та поділ спадкового майна.

Позивач просить витребувати Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 з незаконного володіння відповідача ОСОБА_3 та зобов`язати її усунути перешкоди користування ОСОБА_2 його власністю шляхом звільнення приміщення квартири і передачі позивачу ключів через його представника від квартири та правовстановлюючих документів на квартиру.

Поділити спадкове майно до набуття сторонами права на спадщину: виділивши у власність ОСОБА_2 Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцеві ОСОБА_5 ; виділити у власність ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 3000 дол. США готівкою, що належали спадкодавцю ОСОБА_5 та зберігалися у зазначеній вище квартирі та грошові кошти в розмірі 200 тис. грн.., що знаходилися на його особових рахунках в АТ «Ощадбанк», АКБ «ПриватБанк», а також речі та предмети домашнього вжитку і обстановки, що знаходились у кв. АДРЕСА_1 .

Так зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, належним чином не обґрунтовано необхідність застосування виду забезпечення позову у вигляді арешту, не вказано конкретне майно, не зазначена його вартість, та чи співмірна ця вартість ціні позову.

Крім того, позивач не надав доказів на підтвердження наміру відповідача навмисно відчужити майно, у зв`язку з чим не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.

Крім цього, можливе рішення суду про задоволення вищевказаного позову не потребує примусового виконання, а тому відсутня реальна загроза невиконання чи утруднення виконання такого рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає дану заяву безпідставною та необґрунтованою та приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-157, 258, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИІ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Чернівці.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СУДДЯ: Слободян Г.М.