ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року м. Чернівці

справа № 722/115/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Чубрей І.І.

з участю представника заінтересованої особи ОСОБА_1

учасники справи

скаржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»

суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича

заінтересована особа ОСОБА_2

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2020 року, головуючий у першій інстанції Побережна О.Д.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» у січні 2020 року звернулося до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича.

Посилалось на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. знаходиться виконавче провадження №59718575 з виконання виконавчого листа №717/325/14-ц, виданого Кельменецьким районним судом Чернівецької області 18 вересня 2014 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» грошових коштів в сумі 688408 грн. 24 коп. та виконавче провадження №59717213 з виконання виконавчого листа №722/1460/16-ц, виданого Сокирянським районним судом Чернівецької області 13 лютого 2017 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» грошових коштів в сумі 14430 доларів США 41 цента та 1066347 грн. 35 коп.

23 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. винесено постанову про об`єднання у зведене виконавче провадження №59888425 вищезазначених виконавчих проваджень.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. від 21 грудня 2019 року №59888425 про опис та арешт майна боржника здійснено опис 1/2 нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу загальною площею 434,1 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Посилається на те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень міститься запис під номером №18353504 (реєстраційний номер майна) щодо права власності ОСОБА_2 на нежитлову будівлю молодіжно-розважального комплексу загальною площею 486,5 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 та запис під номером 20 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна), відповідно до якого боржнику ОСОБА_2 на праві власності належить 1/2 частка нежитлової будівлі, молодіжно-розважальний комплекс, площею 434,1 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що приватному виконавцю виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. надано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 від 29 березня 2007 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Кельменецької селищної ради від 16 березня 2007 року №90, за яким частка у праві власності ОСОБА_2 на нежитлову будівлю молодіжно-розважального комплексу загальною площею 434,1 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 ,складає 1/1, попередня адреса АДРЕСА_1 , площа приміщення 486,5 кв.м.

Ухвалою Хотинського районного суду від 29 травня 2019 року у справі №717/475/19, залишеною без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 23 липня 2019 року, встановлено належність ОСОБА_2 будівлі молодіжно-розважального комплексу загальною площею 486,5 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 , в цілому.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» просило визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. в частині винесення постанови про опис та арешт від 21 грудня 2019 року у зведеному виконавчому провадженні №59888425 Ѕ частини нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу загальною площею 434,1 кв.м, який розташований по АДРЕСА_1 неправомірними.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. про опис та арешт від 21 грудня 2019 року у зведеному виконавчому провадженні №59888425 Ѕ частини нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу загальною площею 434,1 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1 .

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. здійснити у зведеному виконавчому провадженні №59888425 опис та арешт нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу загальною площею 486,5 кв.м, який розташований по АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 .

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2020 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» задоволено, постановлено визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. в частині винесення постанови про опис та арешт від 21 грудня 2019 року у зведеному ВП №59888425 на Ѕ нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу, загальною площею 434,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. в частині винесення постанови про опис та арешт від 21 грудня 2019 року у зведеному ВП №59888425 на Ѕ нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу, загальною площею 434,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. здійснити у зведеному ВП №59888425 опис та арешт нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить боржнику ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2020 року скасувати, постановити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» відмовити.

Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, здійснення реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Пастораль О.О. груп 1» на Ѕ частину нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу, що знаходиться по АДРЕСА_1 2 квітня 2019 року, номер запису про право власності 31047277, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220, вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Пастораль О.О. груп 1» та ОСОБА_3 купівлі-продажу Ѕ частини нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу, що знаходиться по АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В. 26 грудня 2019 року.

Зазначає, що судом першої інстанції не залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Пастораль О.О. груп 1» та нового власника Ѕ частини нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу, розташованої по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 .

Вказує, що Хотинським районним судом Чернівецької області розглядається справа №717/883/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації», приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Куніциної І.Є., Кельменецької районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Пастораль О.О. груп 1», ОСОБА_3 про витребування майна, визнання рішення неправомірним та скасування запису.

Вважає, що скаржником Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» пропущено строк на подання скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. в частині винесення постанови про опис та арешт від 21 грудня 2019 року, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» у скарзі зазначало про отримання копії постанови 14 січня 2020 року.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Задовольняючи скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», суд першої інстанції керувався положеннями ч.2 ст. 451 ЦПК України, та дійшов висновку про неправомірність дій приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. в частині винесення постанови про опис та арешт від 21 грудня 2019 року у зведеному виконавчому провадженні №59888425 Ѕ частини нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу загальною площею 434,1 кв.м, який розташований по АДРЕСА_1 , наявність підстав для скасування постанови та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. усунути порушення.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про право власності боржника ОСОБА_2 на нежитлову будівлю молодіжно-розважального комплексу загальною площею 434,1 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 .

Водночас суд першої інстанції вважав необґрунтованими посилання приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. на витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за яким власником Ѕ нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу по АДРЕСА_1 , загальною площею 434,10 кв.м. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Пастораль О.О. груп 1», оскільки суду не надано доказів наявності передбачених чинним законодавством підстав вибуття з приватної власності боржника ОСОБА_2 1/2 частини молодіжно-розважального комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

За статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Згідно зі частиною1 статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом частини 3 ст.451 ЦПК якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до абз.5 п.18 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. знаходиться виконавче провадження №59718575 з виконання виконавчого листа №717/325/14-ц, виданого Кельменецьким районним судом Чернівецької області 18 вересня 2014 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» грошових коштів в сумі 688408 грн. 24 коп. та виконавче провадження №59717213 з виконання виконавчого листа №722/1460/16-ц, виданого Сокирянським районним судом Чернівецької області 13 лютого 2017 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» грошових коштів в сумі 14430 доларів США 41 цента та 1066347 грн. 35 коп.

23 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. винесено постанову про об`єднання у зведене виконавче провадження №59888425 вищезазначених виконавчих проваджень.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. від 21 грудня 2019 року №59888425 про опис та арешт майна боржника здійснено опис 1/2 нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу загальною площею 434,1 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 29 березня 2007 року, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Кельменецької селищної ради №90 від 16 березня 2007 року, боржнику ОСОБА_2 на праві приватної власності належить в цілому нежитлова будівля, молодіжно-розважальний комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 486,50 кв.м.

Рішенням Кельменецької селищної ради Кельменецького району Чернівецької області «Про впорядкування адреси» від 26 січня 2018 року №8 молодіжно-розважальному комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 присвоєно нову адресу: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №189753549 від 20 листопада 2019 року міститься запис про право власності боржника ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 29.03.2007 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кельменецької селищної ради від 16 березня 2007 року №90 на нежитлову будівлю молодіжно-розважальний комплекс площею 486,5 к.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частка у праві власності на зазначене приміщення складає 1/1 (а.с.17-19).

За змістом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №170923658 від 19 червня 2019 року здійснено реєстрацію права власності ОСОБА_2 на Ѕ частину нежитлової будівлі, молодіжно-розважального комплексу площею 434,1 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.20-21).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 18 цього Закону).

За змістом частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження").

За змістом частини 1 статті 48 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно з частиною першою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частинами першою, другою статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує державний виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника. (частини друга статті 36 Закону України "Про виконавче провадження")

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. з метою перевірки наявності права власності боржника на нежитлову будівлю молодіжно-розважального комплексу загальною площею 434,1 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 , отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, відповідно якої зареєстровано право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу площею 434,1 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

З огляду на те, що приватним виконавцем вчинено необхідні виконавчі дії, спрямовані на виявлення та звернення стягнення на майно боржника згідно з вимогами чинного законодавства та підтверджено належність боржнику права власності на Ѕ частину нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу площею 434,1 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк К.О. правомірно у зведеному виконавчому провадженні №59888425 виніс постанову про опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 від 21 грудня 2019 року щодо Ѕ частини нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу площею 434,1 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

Висновки суду першої інстанції про недоведеність наявності передбачених чинним законодавством підстав вибуття з приватної власності боржника ОСОБА_2 1/2 частини молодіжно-розважального комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 , фактично зводяться до правомірності припинення права власності ОСОБА_2 на Ѕ частину нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 .

Однак, перевірка правомірності припинення права власності ОСОБА_2 на Ѕ частину нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 , не належить до повноважень приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О.

Разом з тим вибуття з приватної власності боржника ОСОБА_2 1/2 частини молодіжно-розважального комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 підтверджується наявністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису №31047277 про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Пастораль О.О. груп 1» на Ѕ частину нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу по АДРЕСА_1 на підставі рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Куніциної І.Є від 5 квітня 2019 року №46330619, запису №34890464 про право власності ОСОБА_3 на Ѕ частину нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу по АДРЕСА_1 на підставі рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвої Н.В. від 26 грудня 2019 року №50490299.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18 вказав, що відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Пункт 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Подібний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 925/1121/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 916/675/15.

Відповідно до частини другої статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній станом на дату проведення державної реєстрації припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонас») записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Наведеною нормою законодавець врегулював правову ситуацію, коли відомості, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не відповідають наявним чинним та нескасованим правовстановлюючим документам, на підставі яких проведені реєстраційні дії та які мають пріоритет над записами, що містяться у Державному реєстрі.

Правові висновки щодо статусу відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме та необхідності застосування частини другої статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у вирішенні питань, пов`язаних з правом власності на майно, викладені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 917/553/17, від 03 квітня 2018 рокуу справі № 922/1645/18.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У наведеній нормі закріплена презумпція правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Презумпція може бути спростована у двох випадках: якщо правочини за своїм змістом, формою чи іншими елементами в імперативній формі визнаються недійсними законом з моменту їх вчинення (нікчемні правочини) або недійсність яких встановлюється судом на вимогу заінтересованої особи у встановлених законом випадках (оспорювані правочини).

Згідно з частиною 2 статті 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У матеріалах справи відсутні відомості про те, що записи, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не відповідають відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Водночас правомірність припинення права власності ОСОБА_2 на Ѕ частину нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 , не є предметом доказування при розгляді скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О.

Хотинським районним судом Чернівецької області розглядається справа №717/883/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації», приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Куніциної І.Є., Кельменецької районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Пастораль О.О. груп 1», ОСОБА_3 про витребування майна, визнання рішення державного реєстратора неправомірним та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про право власності.

Не можна погодитися з твердженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про встановлення ухвалою Хотинського районного суду від 29 травня 2019 року у справі №717/475/19, залишеною без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 23 липня 2019 року, належності ОСОБА_2 будівлі молодіжно-розважального комплексу загальною площею 486,5 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 , в цілому.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" зазначено, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключено ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

За змістом ухвали Хотинського районного суду Чернівецької області від 29 травня 2019 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на дії начальника Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, Державного підприємства «Сетам» з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 суд послався на наявність в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про належність боржнику на праві власності 1/1 частки молодіжно-розважального комплексу площею 486,5 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1 , та відомостей про право власності боржника на Ѕ частину молодіжно-розважального комплексу площею 434,1 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1 .

У мотивувальній частині ухвали Хотинського районного суду Чернівецької області від 29 травня 2019 року не відображено безпосереднє дослідження та встановлення судом обставин щодо неправомірності запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про право власності боржника ОСОБА_2 на Ѕ частину молодіжно-розважального комплексу площею 434,1 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1 , не здійснено оцінку доказів, наданих сторонами.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов висновків про неправомірність дій приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. в частині винесення постанови про опис та арешт від 21 грудня 2019 року у зведеному виконавчому провадженні №59888425 Ѕ частини нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу загальною площею 434,1 кв.м, який розташований по АДРЕСА_1 , наявність підстав для скасування постанови та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. усунути порушення на порушення норм матеріального права.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на пропуск Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» строку на оскарження дій приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. в частині винесення постанови про опис та арешт від 21 грудня 2019 року.

На підставі ч.1 ст.449 ЦПК України скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня. Коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», звертаючись до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. в частині винесення постанови про опис та арешт від 21 грудня 2019 року, зазначало про отримання копії оскаржуваної постанови 14 січня 2020 року.

За таких обставин Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» подавши скаргу поштою 24 січня 2020 року не пропустило строк для подання скарги (а.с.39)ю

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене ухвала Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2020 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України із постановленням нового рішення про відмову у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт».

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2020 року скасувати.

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 3 січня 2021 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді М.І. Кулянда

О.О. Одинак