Справа № 127/3201/20
Провадження № 2/127/491/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2020 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про визначення розміру шкоди завданої громадянину незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визначення розміру шкоди завданої громадянину незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до ч.2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:1) наказного провадження;2) позовного провадження (загального або спрощеного);3) окремого провадження.
Звертаючись до суду з заявою ОСОБА_1 керувався висновком наведеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2018 року у справі № 713/216/17.
У вище вказаній постанові зазначено, що статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).
Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону № 266/94-ВР підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.
Згідно зі статтею 2 Закону № 266/94-ВР право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення.
Згідно зі ст. 3 Закону № 266/94-ВР наведених у статті 1 цього Закону випадках громадянину відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки,інші цінності), конфісковане або звернене в дохід відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду; вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт;3)штрафи, стягнуті на виконання вироку суду;4) суми, сплачені громадянину у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги;5) моральна шкода.
Пунктом 1 частини 1 ст. 2 закону № 266/94-ВР передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема у випадку постановлення виправдувального вироку суду.
За викладених підстав висновки судів про відмову у відкритті провадження у справі є передчасними.
Посилання ОСОБА_1 на те, що у відповідності до правового висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 03.10.2018 року у справі № 713/216/17 моральна шкода, завдана громадянину незаконним діями органів, що здійснюють оперативну розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду та суми сплачених за надання юридичної допомоги підлягають стягненню місцевим загальним судом шляхом винесення у місячний строк відповідної ухвали за результатами розгляду поданої особою заяви про визначення розміру такої шкоди, є безпідставними, оскільки вище вказана постанова містить інші висновки.
Враховуючи вище викладене, ОСОБА_1 обрано не вірний спосіб звернення до суду з заявою про визначення розміру шкоди завданої громадянину незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, а не з позовною завою, відповідно до вимог чинного законодавстява.
За таких обставин, дану заяву слід залишити без руху та надати заявнику п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 95, 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України суддя, -
Заяву ОСОБА_1 про визначення розміру шкоди завданої громадянину незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду - залишити без руху.
Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: