ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5257/20
провадження № 2/753/5247/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва

головуючого - судді: Цимбал І.К.,

при секретарі: Римар М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємицею Ѕ частини квартири, яка залишилася після смерті її батька ОСОБА_2 . Для оформлення спадщини вона звернулася до нотаріальної контори, проте, постановою відділу державної виконавчої служби у Дарницькому районі від 13.01.2003 в рамках виконавчого провадження №897321 на майно спадкодавця накладено арешт. 09.11.2018 позивач сплатила на користь держави кошти, які підлягали стягненню, проте арешт з майна відповідачем знято не було. в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом, оскільки арешт майна порушує її права і остання не може оформити спадщину, яка належить їй.

Позивач в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій просила позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач подав відзив на позовну в якій просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення судових витрат.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

18.02.12002 Голосіївським районним судом м. Києва винесено вирок відносно ОСОБА_2 , відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян /а.с. 17-20/.

Постановою державного виконавця від 13.01.2003 на майно ОСОБА_2 накладено арешт /а.с. 15/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер /а.с. 6/.

09.11.2018 ОСОБА_1 сплатила на користь держави штраф, що був визначений вироком голосіївського районного суду м. Києва /а.с. 25/.

31.07.2017 ОСОБА_1 звернулася до виконавчої служби з заявою про зняття арешту, проте листом від 16.08.2017 останній було відмовлено у вчиненні такої дії, оскільки виконавче провадження знищено /а.с. 21/.

Згідно листа 16-ї Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 /а.с 26/.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» роз`яснено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні позивач повинна оформити право власності, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. ч . 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого остання позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 264, 268, 265, 212 -218, ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про зняття арешту - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме: Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 накладений відповідно до постанови АА897321 від 13.01.2003 Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, реєстраційний номер обтяження:1371810 зареєстрований 12.10.2004 Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою.

За рахунок бюджетних асигнувань стягнути з Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві /м. Київ, вул. Залонова. 16, код 34968768/ на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення виготовлене 06.11.2020.

Головуючий: