Дата документу 19.02.2020 Справа № 554/1288/20
Провадження № 6/554/77/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі Гаврись В.В.

розглянувши подання начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Суми) Д.Щерби про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник Шевченківського ВДВС м. Полтави Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Суми) Д.Щерба звернувся до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Подання мотивоване тим, що у Шевченківському ВДВС м. Полтави Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження №55775566 по примусовому виконанню виконавчого листа №554/2412/16-к від 11.12.2017 року, виданого Октябрським районним судом м.Полтави щодо конфіскації у ОСОБА_1 ј частини майна. У поданні державний виконавець зазначив, що з метою перевірки майнового стану боржника за місцем проживання у вказаному у виконавчих документах, а саме за адресою АДРЕСА_1 , державним виконавцем неодноразово здійснювались виходи, але перевірити майновий стан не вдалось, про що складено відповідні акти. Державний виконавець зазначив, що для подальшого виконання рішення суду необхідно здійснити опис майна боржника, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим державний виконавець звернувся до суду з поданням про проникнення до житла боржника.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, повідомив про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали подання та оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до п.13 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб

Згідно ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що на виконанні у Шевченківському ВДВС м. Полтави Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 55775566 по примусовому виконанню виконавчого листа № 554/2412/16-к від 11.12.2017 року, виданого Октябрським районним судом м. Полтави про конфіскацію ј частини майна, яке є власністю ОСОБА_1 (а.с.4-5).

Постановою державного виконавця Шевченківському ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Гецкало А.В. 14.02.2019 відкрито виконавче провадження (а.с.6) .

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються, адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат на організацію та проведення виконавчих дій документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами.

Судом встановлено, що серед документів, які надані державним виконавцем до подання, відсутні докази про повідомлення боржника про відкриття виконавче провадження та отримання ним копії постанови про відкриття виконавчого провадження, копії повідомлення про вручення ОСОБА_1 до матеріалів клопотання не додано .

З цих підстав, у суду немає достатніх даних про те, що боржник повідомлена про наявність щодо неї виконавчого провадження належним чином.

Крім того, у клопотанні державний виконавець зазначив, що за адресою боржника ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , здійснювались неодноразово виходи, про що до матеріалів подання додано копії актів складені в порушення п.8 Інструкції, вказані акти складено за відсутності понятих, а положення ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає обов`язку участь не менше ніж двох понятих.

Згідно п.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) (далі Інструкція) акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Також заявником не доведено, що примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 є тим примусовим заходом вжитим державним виконавцем, який ефективно, своєчасно і в повному обсязі буде сприяти виконанню виконавчого провадження № 55775566 від 14.02.2018 року про конфіскацію ј частини належного ОСОБА_1 .

Недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі №4-рп/2011 від 31.05.2011 р. щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 роз`яснено, що Конституція України проголосила Україну правовою державою (стаття 1). Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64 Основного Закону України).

Кожному гарантується недоторканність житла, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України).

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага. В Україні як правовій державі визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1, частина перша статті 8 Конституції України), який передбачає панування права в суспільстві і вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, завданням якого є, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що державним виконавцем не обґрунтовано необхідності примусового проникнення до житла ОСОБА_1 . Державним виконавцем не надано суду доказів чи дотриманий порядок проведення виконавчих дій, що боржник повідомлена належним чином про відкриття виконавчого провадження, про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинила цьому перешкоди та не надавала доступу до житлового будинку у відведений для цього час, не доведено виконання державним виконавцем всіх заходів для забезпечення виконавчого провадження та взагалі того, що останній проживає за даною адресою.

Враховуючи викладене, суд не вбачає достатніх правових підстав для надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, а тому подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Суми) Д.Щерби про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Л.І. Савченко