Справа № 697/467/20
Провадження № 2/697/391/2020
04 листопада 2020 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді - Льон О.М.,
з участю секретаря с/з - Дрянової Н.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,-
В ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії:
Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Русакова Г.С. від 20.03.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.04.2020. Даною ухвалою звільнено позиваач від сплати судового збору .
. Відповідно до п.2.3 підпункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розпорядження Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 128 від 15.04.2020, у зв`язку із припиненням повноважень судді Русакова Г.С., та з метою недопущення порушення строку розгляду справи, 15.04.2020 було проведено повторний автоматичний розподіл справи.
Згідно протоколу про повторний авторозподіл, справу передано для подальшого розгляду судді Льон О.М.
05.05.2020 ухвалою судді прийнято до провадження справу за даним позовом та призначено підготовче засідання на 11.06.2020.
11.06.2020 ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 20.07.2020, у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання.
Ухвалою суду від 20.07.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в судове засідання на 20.08.2020.
20.08.2020 у зв`язку з першою неявкою сторін, судове засідання відкладено на 04.11.2020.
Позивач ОСОБА_1 судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення засідання у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином, у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
27.04.2017 в м. Червоноград, відповідач ОСОБА_2 взяв у борг у позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 180000 (сто вісімдесят тисяч гривень) та зобов`язався повернути позику в строк до 27.04.2018, розписка написана відповідачем власноручно, що підтверджується оригіналом розписки ( а.с. 4).
13.05.2017 відповідач ОСОБА_2 взяв у борг у позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1800 грн. та зобов`язався повернути 16.05.2017, що підтверджується оригіналом розписки ( а.с. 5).
14.05.2017 відповідач ОСОБА_2 взяв у борг у позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 700 грн. та зобов`язався повернути 17.05.2017, що підтверджується оригіналом розписки ( а.с. 6).
21.05.2018 відповідач ОСОБА_2 взяв у позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 800 доларів США, та зобов`язався повернути коти терміном в дев`яносто календарних днів, що підтверджується оригіналом розписки.
На підтвердження отримання у борг грошових коштів, відповідачем власноручно були складені та підписані розписки, відповідно до умов яких відповідач зобов`язався повернути суми позики в обумовлені строки.
Однак, у строки повернення суми позики обумовлені у розписках від 27.04.2017, 13.05.2017, 14.05.2017 та 21.05.2018 відповідач суми боргу не повернув, чим порушив взяті на себе зобов`язання, права та законні інтереси позивача.
28.05.2019 позивач надіслав відповідачу на адресу реєстрації його місця проживання вимогу про досудове врегулювання спору ( а.с. 8-9).
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошовою суми або визначеної кількості рече ( ч. 2 ст. 1047 ЦК України).
Верховний Суд України у постановах від 18 вересня 2013 року та 2 липня 2014 року виклав правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Такий висновок зробив ВСУ в постанові від 13 грудня 2017 року у справі №309/3458/14-ц.
Таким чином, підписані відповідачем розписки від 27.04.2017, 13.05.2017, 14.05.2017, 21.05.2018 є документами, що підтверджують боргове зобов`язання відповідача, та містять умови отримання останнім в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.
Відповідно до ст.ст. 526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України у встановлений у зобов`язанні строк.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, поскільки наявність між сторонами позикових відносин підтверджується оригіналами розписок , які підтверджують як факт отримання боржником коштів за договором позики, так і зобов`язання повернути кошти в обумовлені строки.
Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути загальну суму боргу за договорами позики, укладеним 27.04.2017, 13.05.2017, 14,05.2017, 21.05.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у розмірі 203380 (двісті три тисячі триста вісімдесят) гривень.
У відповідності з ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.
Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення коштів за договором позики не сплачувала судовий збір в сумі 2033,80 грн., так як ухвалою суду від 20.03.2020 звільнена від сплати судового збору, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.
Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 2033,80 грн., оскільки позов позивача задоволено повністю.
Підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 1046, 1049 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-79, 81, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальну суму боргу за договорами позики, укладеним 27.04.2017, 13.05.2017, 14,05.2017, 21.05.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у розмірі 203380 (двісті три тисячі триста вісімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2033,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 06.11.2020.
Суддя О . М . Льон