Провадження № 4-с/742/2/20
Єдиний унікальний № 742/3121/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Короткої А.О.,

при секретарі Здоровець Т.М.,

за участю:

скаржниці ОСОБА_1 О.В.,

державного виконавця Молошної Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність старшого державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Молошної Людмили Іванівни, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Молошної Л.І., в якій просить визнати неправомірною бездіяльність останньої щодо невиконання нею ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.12.2019 року про примусове входження до домоволодіння та надвірних споруд, що за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає боржник ОСОБА_3 , з метою виявлення майна боржника, на яке за законом можливо звернути стягнення в межах зведеного виконавчого провадження №56982658.

Поряд з цим ОСОБА_2 також просить суд на виконання вказаної ухвали суду зобов`язати старшого державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Молошну Л.І. у тижневий термін з дня набрання законної сили відповідною ухвалою суду організувати примусове входження до вказаного у ній домоволодіння зі спеціалістом з відкривання дверей та працівниками поліції без попередження про це боржника ОСОБА_3 .

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_2 зазначає, що 11.12.2019 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області було винесено ухвалу про примусове входження до домоволодіння та надвірних споруд, що за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає боржник ОСОБА_3 , з метою виявлення майна боржника, на яке за законом можливо звернути стягнення в межах зведеного виконавчого провадження №56982658, яка учасниками провадження не оскаржувалася та набрала законної сили 27.12.2019 року.

На виконання вказаної ухвали 15.01.2020 року старший державний виконавець прибула за місцем проживання боржника ОСОБА_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , однак жодним чином не організувала примусового входження до даного домоволодіння, зокрема не залучила до цього ні працівників поліції, ані спеціалістів з відкривання дверних замків, констатувавши лише неможливість такого входження через відсутність вдома боржника.

Такі вчинки державного виконавця скаржниця розцінює бездіяльністю по відношенню до наданого їй ухвалою суду зобов`язання, а тому просить визнати таку бездіяльність протиправною та все-таки зобов`язати державного виконавця виконати ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.12.2019 року шляхом вжиття обов`язкових до виконання ухвали суду заходів для проникнення без його попередження в житло боржника та обстеження його майна.

Не погоджуючись з мотивами та вимогами скарги ОСОБА_2 , старшим державним виконавцем Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Молошною Л.І. було подано відзив на неї, в якому зазначено про те, що 19.12.2019 року до Прилуцького ВП ГУНП було направлено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ на 21.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 ; 21.12.2019 року ОСОБА_3 було направлено вимогу бути присутнім 21.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 для проведення перевірки майнового стану боржника; 21.12.2019 року виконавчою групою здійснено огляд наявного та можливого майна, про яке зазначала стягувач, складено відповідну постанову про опис та арешт майна боржника; 15.01.2020 року на прохання стягувача здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 для перевірки майнового стану боржника, однак його вдома не виявлено, до подвір`я потрапити не вдалося, так як хвіртка зачинена на ключ, про що складено акт, в якому є відмітка про повідомлення ОСОБА_2 про те, що для подальшого виконання ухвали про примусове входження будуть здійснюватися заходи щодо розшуку спеціаліста по демонтажу дверних замків, що є правом, а не обов`язком державного виконавця.

Разом з тим, станом на 04.02.2020 року державному виконавцеві надійшли відповіді від ТОВ «Будівельна компанія «Євроспецбуд», КП «Послуга» та ТОВ «Промислова компанія «Пожмашина» про відсутність у них спеціалістів для демонтажу дверних замків.

У своїй відповіді на відзив ОСОБА_2 стверджує, що дії державних виконавців 19-21.12.2019 року жодного відношення до змісту її скарги не мають, оскільки були здійснені ще до набрання законної сили ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.12.2019 року, на виконання якої вони прибули за адресою: АДРЕСА_1 15.01.2020 року, однак без залучення працівників з демонтажу дверних замків та працівників поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала свою скаргу та наполягала на її задоволенні в повному обсязі.

Старший державний виконавець Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Молошна Л.І. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення поданої скарги, не вважаючи свої дії бездіяльністю, оскільки на виконання ухвали суду примусово не змогла потрапити у житло боржника з об`єктивних причин через відсутність відповідних спеціалістів з відкривання дверних замків.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вранці 15.01.2020 року прибула разом з мамою скаржницею у даній справі за адресою: АДРЕСА_1 , куди ще до їхнього приходу вже прибули державні виконавці, серед яких і старший державний виконавець ОСОБА_5 , які не вчинили жодних дій щодо примусового входження до житла боржника, а лише склали акт про відсутність дома боржника, яким констатували неможливість здійснення такого примусового входження.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Так, з копії ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.12.2019 року (а.п.4-7) вбачається, що даною ухвалою старшому державному виконавцю Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) ОСОБА_5 . було надано дозвіл на примусове входження до домоволодіння та надвірних споруд, що за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає боржник ОСОБА_3 , з метою виявлення майна боржника, на яке за законом можливо звернути стягнення в межах зведеного виконавчого провадження №56982658.

Протягом 15 днів з дня її проголошення на ухвалу суду учасники справи мали право подати апеляційну скаргу, однак ними це зроблено не було, тому 27.12.2019 року ухвала Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.12.2019 року набрала законної сили.

15.01.2020 року старший державний виконавець Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Молошна Л.І. виїжджала за адресою: вул.Удайська, 4, смт Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область, що зафіксовано у відповідному акті державного виконавця (а.п.16), однак на подвір`я їй потрапити не вдалося, так як хвіртка була замкнена на ключ, а боржника вдома не виявлено, тому для подальшого виконання ухвали №6/742/146/19 від 11.12.2019 року було прийнято рішення про майбутнє здійснення заходів щодо пошуку спеціалістів по демонтажу дверей (дверних замків).

Відповідно до п.4 ч.2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Таким чином, спеціальним законом на виконавця не покладено обов`язку, навіть за наявності вмотивованого рішення суду, у примусовому порядку проникати до житла чи іншого володіння фізичної особи, а надано лише право такого проникнення, відсутність реалізації якого не може бути визнана бездіяльністю, оскільки бездіяльність - це пасивна поведінка людини, яка виражається у формі невчинення дії, яку вона зобов`язана була і могла вчинити.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.12.2019 року державному виконавцю було надано виключно дозвіл, тобто лише право на примусове входження у житло боржника, яке у разі потреби може бути реалізовано державним виконавцем в установленому порядку.

Тож, даною ухвалою суду державного виконавця не було зобов`язано примусово входити у житло боржника, як вважає скаржниця, а тому нині суд також не може зобов`язати державного виконавця примусово ввійти у житло боржника на виконання ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.12.2019 року, яка має виключно дозвільний, а не зобов`язальний характер, а тому за зазначених у скарзі обставин суд не вбачає бездіяльності старшого державного виконавця Молошної Л.І. щодо виконання вказаної ухвали суду, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного вище та ст.18, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст.258-261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність старшого державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Молошної Людмили Іванівни відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.О.Коротка