ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/693/20 Справа № 211/3739/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року про забезпечення позову Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 10 липня 2019 року постановлено ухвалу, згідно якої суд задовольнив заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову у даній справі /а.с.10/.

Наклав арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю загальною площею 82,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлову будівлю бондарного цеху на території овочевої бази № 2 загальною площею 71,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; та 1/2 частку квартири загальною площею 43,11 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , що належать ОСОБА_2 .

З цією ухвалою не погодилася ОСОБА_1 і звернулася до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу суду в частині накладення арешту на частку квартири, посилаючись на те, що ухвала в цій частині постановлена з порушенням норм процесуального закону, оскільки судом не було встановлено кому належить спірна квартира /а.с.18-19/.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечуючи позов шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З даним висновком колегія суддів не може погодитись повністю, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що АТ Райффайзен Банк Аваль звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №011/3656/486566 від 05 грудня 2018 року в сумі 453 316, 78 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачами взятих на себе зобов`язань за договором.

Таким чином предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості по кредиту з основного боржника та поручителя.

Також АТ Райффайзен Банк Аваль звернулося до суду з заявою, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю загальною площею 82,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлову будівлю бондарного цеху на території овочевої бази № НОМЕР_1 загальною площею 71,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; та 1/2 частку квартири загальною площею 43,11 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 . Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду.

Разом з цим, судом встановлено, що 05 грудня 2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 011/3656/486566, в забезпечення виконання зобов`язання якого було укладено договір поруки № 011/3656/486566/П між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 . За умовами договору поруки ОСОБА_1 зобов`язалася відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань.

В силу ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст.ст.149-153 ЦПК України, при вирішенні питання забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 , на частину якої було накладено арешт оскаржуваною ухвалою, належить на праві часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину та 1/2 вказаної квартири належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування.

Тобто, частка вищезазначеної квартири не належить основному боржнику за кредитним договором ОСОБА_2 , як це було встановлено судом першої інстанції. Разом з цим, ОСОБА_1 за договором поруки зобов`язалась солідарно відповідати за кредитними зобов`язаннями, проте даний договір не містить умов щодо відповідальності за рахунок майна поручителя, тому накладення арешту на частку квартири, яка належить на праві власності поручителю суперечить норма діючого закону.

Виходячи з того, що судом встановлено, що 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_3 належить іншим особам, а ні основному боржнику, колегія суддів приходить до висновку про неможливість накладення арешту на вказане нерухоме майно, тому в цій частині заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення.

За таких обставин, ухвалу суду в частині накладення арешту на 1/2 частку квартири загальною площею 43,11 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про відмову в задоволені заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року в частині накладення арешту на 1/2 частку квартири загальною площею 43,11 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 скасувати.

У задоволені заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в частині накладення арешту на 1/2 частку квартири загальною площею 43,11 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров