УХВАЛА

13 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 761/36418/18

провадження № 61-18965св19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 26 січня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Енергобанк» було укладено депозитний договір № ДФ- про строковий банківський вклад зі щомісячною виплатою відсотків, однак Постановою Правління Національного Банку України від 12 лютого 2015 року № 96 ПАТ «Енергобанк» було віднесено до категорії неплатоспроможних, відповідно до Постанови Правління Національного Банку України від 11 червня 2015 року № 370 «Про відкликання банківської ліцензії на ліквідацію банку ПАТ «Енергобанк», Виконавчою дирекцією Фонду прийнятого рішення № 12 від 12 червня 2016 року № 115 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк», однак належні для позивача кошти Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не повертав з 20 жовтня 2015 року до 24 травня 2016 року, чим було завдано позивачу шкоду та нанесено матеріальні збитки.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просила суд стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на її користь грошові кошти в розмірі 282 599,80 грн, а саме: пеню за прострочення зобов`язання - 262 599,80 грн, відшкодування моральної шкоди - 20 000,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2018 року, відмовлено в задоволенні позову, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій, у якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї ухвали норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається (немає).

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про стягнення грошових коштів призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко