ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м. Чернівці

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії судової плати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н.Ю.

суддів Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

учасники справи

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»

відповідач ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка»

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2020 року, головуючий у першій інстанції Вівчар Г.А.

встановив:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» у грудні 2019 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначає, що 06 січня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та Приватним підприємством «Транс Логістік» було укладено договір добровільного страхування транспорту №2328а6д.

Справа №720/2596/19 Головуючий у 1 інстанції Вівчар Т.А.

Провадження №22-ц/822/643/20 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

15 грудня 2016 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MAN-18.240 з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки MAN TGA 26.390 з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13 січня 2017 року у справі №720/4/17 ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу MAN TGA 26.390 з номерним знаком НОМЕР_3 , schwarzmuller причіп з номерним знаком НОМЕР_4 була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» згідно полісу № АК/1037648.

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» було сплачено страхове відшкодування в розмірі 117 737 грн. 46 коп., а Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» компенсовано страхове відшкодування в розмірі 58 933 грн. 41 коп.

Тому до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_1 компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля MAN - 18.240 з номерним знаком НОМЕР_1 Приватному підприємству «Транс Логістік» внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 58804 грн. 05 коп.

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 24 березня 2020 року залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка».

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2020 року позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задоволено частково, постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» грошові кошти в сумі 17737 грн. 46 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» в апеляційній скарзі просить рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 58804 грн. 05 коп., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Уніка».

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового (добровільного) страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням за договором обов`язкового страхування).

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» компенсовано Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АРКС» страхове відшкодування в сумі 58933 грн. 41 коп. відповідно до процедури прямого врегулювання збитків.

Відповідно винуватцем дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 підлягає оплаті різниця між розміром вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та відшкодуванням, компенсованим Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка», в сумі 58804 грн. 05 коп.

У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» залишити без задоволення.

Задовольняючи позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, частково, суд першої інстанції керувався положеннями ст.27 Закону України «Про страхування, ст.9, п.22.1 ст.22, пп.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», п.5 ч.1 991, ст.993, 1194 ЦК України та дійшов висновку, що підлягає захисту право Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» різниці, яка перевищує ліміт відповідальності страховика, що становить 17737 грн. 46 коп.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що правовідносини між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_1 у зв`язку із виплатою Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» потерпілому страхового відшкодування засновані на суброгації.

Відшкодувати шкоду Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АРКС» має страховик ОСОБА_1 , тобто Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка».

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, при цьому обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Встановлено, що ОСОБА_1 15 грудня 2016 року о 18 годині 10 хвилин на автодорозі Р-06 Ульянівка - Миколаїв 183 км. + 135 м, керуючи транспортним засобом марки MAN TGA 26390 з номерним знаком НОМЕР_3 з причепом SCHWARZMULLER з номерним знаком НОМЕР_4 допустив зіткнення з транспортним засобом марки MAN TGМ з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Новоселицького районного суду від 13 січня 2017 року у справі №720/4/17 ОСОБА_3 визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15 грудня 2016 року о 18 годині 10 хвилин на автодорозі Р-06 Ульянівка - Миколаїв 183 км. + 135 м. за ст.124 КУпАП.

Відповідно до свідоцтва про право власності на транспортний засіб серії НОМЕР_5 автомобіль марки MAN-18.240 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності Приватному підприємству «Транс Логістік».

Наказом №Т-21016-100103 від 14 грудня 2016 року по Приватному підприємству «Транс Логістік» транспортний засіб автомобіль марки засіб MAN-18.240, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 закріплений за ОСОБА_2

06 січня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та Приватним підприємством «Транс Логістік» було укладено договір добровільного страхування транспорту №2328а6д, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб MAN-18.240, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» є правонаступником прав та обов`язків Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» відповідно довідки з Головного управління статистики у м. Києві від 15 липня 2019 року №3.1.-23/484-19

Цивільна правова відповідальність відповідно до страхового полісу діючого на 15 грудня 2016 року на причеп до вантажних автомобілів, державний номерний знак НОМЕР_4 (а.с.38) автомобіль марки MAN TGA 26.390 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» згідно полісу № АК/1037648.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування та розрахунку доплати страхового відшкодування вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу MAN-18.240, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 117 737 грн. 46 коп. (а.с.13, 18).

Акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» відповідно до страхового акту № АХА2189131 від 02 лютого 2017 року, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку №АХА2188937 від 02 лютого 2017 року, страхового акту № АХА2198706 від 28 березня 2017 року, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № АХА2198703 від 28 березня 2017 року відшкодувало Приватному підприємству «Транс Логістік» вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу MAN-18.240, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 117 737 грн. 46 коп.

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» було компенсовано суму страхового відшкодування Акціонерному товариству «Страхова компанія «АХА Страхування» в розмірі 58 933 грн. 41 коп. в рамках процедури прямого врегулювання збитків.

З платіжних доручень №305243 від 03 лютого 2017 року та №320204 від 29 березня 2017 року вбачається, що Приватне підприємство «Транс логістик» отримало від Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» в рахунок відшкодування шкоди 58804 грн. 05 коп.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (яке є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» страхового відшкодування, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

Відносини ж між ОСОБА_1 та його страховиком (Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка») регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» перейшло право вимоги у відповідній частині до ОСОБА_1 , оскільки страхова виплата страховика ОСОБА_1 є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 вересня

2018 року у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18).

Установивши, що вартість матеріального збитку, завданого Приватному підприємству «Транс Логістік» внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини ОСОБА_1 , перевищує виплачений Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» розмір страхового відшкодування Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АРКС», суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що з ОСОБА_1 як з винної особи на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та лімітом відповідальності страховика.

Висновки суду першої інстанції про те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Уніка», тому останнє зобов`язане відшкодовувати заподіяну шкоду у повному розмірі суперечить наведеним нормам матеріального права, оскільки Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» виконало свої зобов`язання за договором між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_1 обов`язкового страхування, тому різниця між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням підлягає стягненню саме з ОСОБА_1 .

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Тому рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2020 року підлягає зміні в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 17737 грн. 46 коп. з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Згідно частин 1статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до абз.1, 5, 6 п.35 постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено.

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» сплачено судовий збір при поданні апеляційної скарги в сумі 2881 грн. 50 коп. за платіжним дорученням Акціонерного товариства «УкрсибБанк» №671215 від 25 травня 2020 року.

Отже, з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» підлягає стягненню судові витрати в сумі 2881 грн. 50 коп.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задовольнити частково.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2020 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 58804 грн. 05 коп., судові витрати в сумі 2881 грн. 50 коп.

В решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 3 січня 2021 року.

Головуючий Половінкіна Н.Ю.

Судді Височанська Н.К.

Литвинюк І.М.