ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Справа № 636/5373/19
Провадження № 2/636/628/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Оболєнської С.А.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - Гамоліної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чугуєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про зміну способу стягнення аліментів,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 07.04.2008 року на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 250 грн на ј частину від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 07.04.2008 р. з відповідача на її користь на утримання доньки стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн частини щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.02.2008 року до досягнення дитиною повноліття. На даний час відповідач аліменти не сплачує, має заборгованість, яка складає 56261,31 грн. Будь-якої іншої матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2019 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав спосіб стягнення аліментів підлягає зміні та просить визначити аліменти у частці. Відповідач є працездатною особою, розмір аліментів, який вона просить стягнути, є тим мінімумом, який відповідач в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати донці, та який не призведе до порушення його прав та інтересів. У зв`язку з чим просить відкликати виконавчий лист № 2-692/08 від 07.04.2008 року. Крім того, стягнути з відповідача сплачені нею витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн та судовий збір у дохід держави в розмірі 768,40 грн.

Ухвалою від 16 грудня 2019 року справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито.

Від позивача надійшла заява про підтримання позову, проханням його задовольнити та проводити розгляд справи без її участі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, надав відзив, в якому зазначив, що позивач використовувала його для усиновлення дитини та порушує свої зобов`язання, взяті при розставанні і розірванні шлюбу, по мірі можливості він сплачував аліменти, намагався відвідувати доньку, спілкуватися з нею та привозити подарунки, але позивач йому заборонила їм зустрічатися. Сума боргу по аліментам, зазначена позивачем, не відповідає дійсності, оскільки станом на 01.12.2019 року складає 11646,44 грн.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача за доказами, що містяться в матеріалах справи.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 19.02.2008 р. Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 676 (а.с.8).

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 07.04.2008 року з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.02.2008 р. та до досягнення нею повноліття.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Виходячи зі змісту ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Разом з тим, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Згідно вимог статті 192 СК України розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року, справа № 415/4386/16-ц, провадження № 61-21056св18.

Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмiр алiментiв на одну дитину не може бути меншим, нiж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розмiру алiментiв, якi стягуються з боржника, то вiдповiдно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» - вiн не повинен перевищувати 50 % заробiтної плати цiєї особи, а у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей 70%.

Зі змісту вищенаведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема, матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені СК України.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня 2019 року становить 2218 грн. Отже, мінімальний розмір аліментів, який стягується з відповідача на утримання його неповнолітньої доньки, не може бути меншим, ніж 1109 грн.

Враховуючи вищевикладене, розмір аліментів, що стягується з відповідача на утримання доньки, є замалим та не відповідає нормам закону.

Обставин, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини доходу щомісяця матеріали справи не містять.

Позивач як одержувач аліментів довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , з твердої грошової суми 250 грн на ј частину доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст.ст.137, 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 141, 263, 265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб присуджених аліментів, встановлений рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 07 квітня 2008 року у справі №2-692/2008 та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Коротичи Харківського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Веселинівка Баришівського району Київської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не меньше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення нею повноліття, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили.

Міжрайонному відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) виконавчий лист №2-692/08 повернути без виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця селища Коротичи Харківського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Веселинівка Баришівського району Київської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця селища Коротичи Харківського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлений 18 лютого 2020 року.

Суддя: С.А. Оболєнська