233 Справа № 233/685/20
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: Головуючого судді Каліуш О. В. , за участі секретаря судового засідання Франчук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на бездіяльність державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), боржник ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» просить:

1)визнати бездіяльність головного державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Масалаба Антона Олександровича незаконним та протиправним щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13.01.2020 щодо виконавчого листа № 2-142-2006, виданого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області;

2)зобов`язати головного державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Масалаба Антона Олександровича відкрити виконавче провадження по виконавчому листу 2-142-2006, виданому Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області.

В обґрунтування заявлених вимог заявник послався на те, що 13 січня 2020 року головним державним виконавцем Костянтинівського міськрайонного ВДВС Масалабом А. О. винесено повідомлення про повернення без прийняття до виконання виконавчого документу № 2-142/2006 відносно боржника ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що виконавчий документ не відповідав вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». Заявник вважає, що повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання винесено з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та є незаконним.

Представник заявника АТ Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, у скарзі просив справу розглянути у його відсутність.

Головний державний виконавець Костянтинівського міськрайонного ВДВС, боржник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, їх неявка згідно із ч.2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.

Судом установлено, що 28 березня 2006 року Костянтинівським міськрайонний судом Донецької області було видано виконавчий лист № 2-142/2006 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Костянтинівського відділення № 2866 ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором в сумі 6961,85 грн (а.с.5).

Повідомленням головного державного виконавця Костянтинівського міськрайонного ВДВС Масалаб А. О. від 13.01.2020 виконавчий лист № 2-142/2006 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Ощадбанку боргу у розмірі 6961,85 грн повернуто стягувачу, оскільки у виконавчому документі в порушення ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» відсутня дата народження боржника (а.с.4).

Вирішуючи питання про визнання дій і рішень державного виконавця неправомірними, суд виходить з такого.

Згідно п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Відповідно до п.3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно з п. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи:

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, а саме за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ст. ст. 2, 5 Закону України «Про захист персональних даних», дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків є персональними даними і за режимом доступу є інформацією з обмеженим доступом.

За таких обставин, відомості щодо дати народження боржника можуть бути надані на вимогу лише державного органу, а також особи, яку такі відомості стосуються.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. За ст. 18 вказаного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року №6-45цс14, викладено правовий висновок, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Частинами 1, 2 ст. 451 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання. Відсутність у виконавчому документі будь - якої інформації щодо боржника, зокрема, дати народження, паспортних даних не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах (постанова Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 471/283/17-ц, провадження №61-331 св18).

Аналогічні правові висновки сформульовані у постанові Верховного Суду від 27.12.2018 у справі 469/1357/16-ц, провадження №61-32698 св18.

Враховуючи викладене та доводи, наведені в скарзі, суд вважає, що у державного виконавця не було правових підстав для повернення виконавчого документу стягувачу, без прийняття до виконання.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 роз`яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК (в редакції від 03 серпня 2017 року), у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, зокрема, постановити ухвалу про зобов`язання державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання або зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження, оскільки вказаним Законом передбачено і інші підстави для повернення виконавчого листа та відмови у відкритті виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.

Крім того, відповідно до п. 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 02.04.2012 року під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Оскільки суд визнав неправомірними дії державного виконавця Костянтинівського міськрайонного ВДВС Масалаба А. О. про повернення виконавчого документу стягувачу, тому суд вважає, що наявні підстави для скасування повідомлення від 13.01.2020 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання за виконавчим листом №2-142/2006 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Костянтинівського відділення № 2866 ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором в сумі 6961,85 грн.

Разом з тим, у задоволенні скарги в частині зобов`язання державного виконавця вчинити певні дії з вищенаведених підстав слід відмовити.

Отже, скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 450,451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (, адреса: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39, кв.41) на бездіяльність державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (адреса: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Торецька,285), боржник ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділе державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Масалаба А. О. щодо винесення повідомлення від 13.01.2020 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання за виконавчим листом №2-142/2006, виданим 28.03.2006 Костянтинівськимй міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Костянтинівського відділення № 2866 ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором в сумі 6961,85 грн - неправомірними.

Скасувати повідомлення головного державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Масалаба А. О. від 13 січня 2020 року про повернення виконавчого документу № №2-142/2006, виданого 28.03.2006 Костянтинівськимй міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Костянтинівського відділення № 2866 ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором в сумі 6961,85 грн стягувачу без прийняття до виконання.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. В. Каліуш