Справа № 188/1688/19
Провадження № 2/188/93/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.,

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.,

справа №188/1688/19

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

за участю:

представника позивача ОСОБА_3

про визнання особи такою, що втратила право користування житлом

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В належній йому квартирі, крім нього, з 05.12.2003 року зареєстрований ОСОБА_2 .

Він неодноразово звертався до відповідача з проханнями про зняття з реєстрації місця проживання в належній йому квартирі, він обіцяв добровільно написати заяву про зняття з реєстрації, але свого зобов`язання не виконує і ухиляється від його виконання, в зв`язку з чим порушуються його права та право на оформлення державної соціальної субсидії. Наразі він фактично проживає за іншою адресою.

На підставі вищевикладеного просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, яке їй належить на праві власності.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що відповідач протягом десяти років не з`являється за місцем реєстрації. Те що відповідач зареєстрований у домоволодінні позивача, порушує його право володіння.

Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений про розгляд справи шляхом розміщення виклику про розгляд справи на офіційному веб-порталі «Судова влада України», веб-сторінка «https://ptr.dp.court.gov.ua».

Свідок в судовому засідання пояснила, що є дружиною позивача. ОСОБА_2 проживає десь в Києві, був частково власником цього будинку, але за борги по аліментам, рішенням суду право власності перейшло до матері позивача, яка весь будинок подарувала сину.

Вислухавши представника позивача, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги викладенні у позовній заяві доказаними і такими що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, відповідно до копій Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 178942337, номер запису про право власності: 32984846 квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , позивачу по справі.

Актом обстеження матеріально-побутових умов від 09.10.2019 року, складеним депутатом Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області підтверджується, що гр. ОСОБА_4 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але за данною адресою не проживає з 2010 року.

Відповідно до повідомлення № 954 від 29.11.2019 року, виданого Петропавлівською селищною радою Дніпропетровської області підтверджається факт реєстрації у вищевказаном домоволодінні гр. ОСОБА_2 1968 р.н.

Відповідач за адресою не проживає понад 9 років, факт реєстрації його місця проживання за вищевказаною адресою порушує право власника на володіння і розпорядження його нерухомим майном.

У відповідності до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України Про власність, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння і відшкодування завданих цим збитків.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належить права володіння , користування та розпорядження своїм майном .

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Суд керується нормами житлового кодексу, відповідно до ч.3 ст.98 Житлового кодексу, тимчасової жильці на вимогу наймача або членів сім`ї, які проживають разом з ним зобов`язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення підлягають виселенню в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.99 тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. та п.14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. із змінами і доповненнями від 17.12.2003 року - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи або рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст.391 власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення.

Крім того, судові витрати при подачі позову сплачені у розмірі 768.40 грн позивач бажає залишити за собою.

Стаття 89 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд повно і всебічно з`ясував обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і прийшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.48 ЗУ "Про власність ", ст. 99 ЖК України ст.ст. 15, 48, 383, ч.2ст.386, 391, 405 ЦК України , Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. ст.ст. 4, 133, 141, 258, 264-265, 280-282 ЦПК України суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3 житлового будинку АДРЕСА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О. М. Курочкіна