Номер провадження 22-ц/804/459/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Будулуци М.С.

суддів: Канурної О.Д., Папоян В.В.

за участю секретаря судового засідання Сергєєвої К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2019 року про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації про скасування рішення постійно діючої комісії з розгляду акта про порушення (справа № 243/10398/19, суддя Сидоренко І.О., ухвала постановлена в місті Слов`янськ Донецької області),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Публічного акціонерного товариства «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації про скасування рішення постійно діючої комісії відповідача з розгляду акта про порушення № 392 від 29 березня 2019 року, складеного на підставі протоколу № 125 від 08 серпня 2019 року, та визнання недійсним акту-розрахунку від 08 серпня 2019 року необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягів природного газу відносно споживача.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації про скасування акту про порушення закрито, мотивуючи тим, що відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Із вказаною ухвалою судді не погодилась позивач ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Позивач зазначила, що суд незаконно закрив провадження у справі, оскільки у неї виникло право захисту порушеного права, відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, припиненням дій відповідача, які порушують її права.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Винник З.Г. в судовому засіданні апеляційного суду підтримали доводи апеляційної скарги.

Відповідач (ПАТ «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації) надіслав до апеляційного суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача (а. с. 95).

Апеляційний суд вважав можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача, оскільки, відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За приписами ч.ч. 1 - 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі. Суд не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Суд першої інстанції встановив, що позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації про скасування рішення постійно діючої комісії відповідача з розгляду акту про порушення і просила суд скасувати рішення постійно діючої комісії відповідача з розгляду акту про порушення № 392 від 29 березня 2019 року, складеного протоколом № 125 від 08 серпня 2019 року, та визнати недійсним акт - розрахунок від 08 серпня 2019 року необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягів природного газу відносно споживача ОСОБА_1 .

Закриваючи провадження у справі, суд виходив з того, що складений працівником газопостачальної організації акт № 392 від 29 березня 2019 року про порушення є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил. В свою чергу, протокол спільного засідання постійно діючої комісії № 125 від 08 серпня 2019 року є актом, яким затверджено раніше складений акт про порушення від 29 березня 2019 року, а тому оскарження лише факту складання такого акту та протоколу, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків, є різновидом претензії, що не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту порушених прав. Сам по собі акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 08 серпня 2019 року, про визнання недійсним якого просить позивач, є документом, що визначає розмір завданих збитків внаслідок порушень, та не породжує для позивача жодних додаткових обов`язків.

Зазначені - акт, протокол та акт-розрахунок можуть бути визнані доказами у справі (із наданням відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема, щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний надати оцінку щодо дійсності цього акту.

Відсутність спору виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому суд посилався на правові позиції, що висловлені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц, від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що такі вимоги позивача не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення та визнання недійсним акту-розрахунку, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

При вирішенні справи суд посилався на вимоги ст.ст. 11, 15, ЦК України, ст. 255 ЦПК України.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Апеляційна скарга заявника підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При постановленні ухвали від 15 листопада 2019 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені вимоги позивача не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а отже обраний позивачем спосіб захисту прав поданням позову про скасування протоколу щодо розгляду акту про порушення та визнання недійсним акту-розрахунку, не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі є помилковим, з огляду на те, що предметом позову є скасування рішення постійно діючої комісії відповідача з розгляду акта про порушення та визнання недійсним акту розрахунку необлікованого об`єму та обсягів природного газу відносно споживача, що передбачено ст. 16 ЦК України.

Апеляційний суд вважає, що вимога про скасування рішення постійно діючої комісії відповідача з розгляду акта про порушення № 392 від 29 березня 2019 року, складеного протоколом № 125 від 08 серпня 2019 року, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки таке рішення комісії, що оформлене протоколом з розгляду акта про порушення, безпосередньо впливає на права та обов`язки споживача в контексті його відносин з газопостачальною (газорозподільною) організацією, встановлює обсяг і вартість необлікованого природного газу та створює загрозу припинення газопостачання відповідного споживача.

Аналогічну правову позицію висловлено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17.

Що ж стосується посилання суду першої інстанції на правові позиції, що висловлені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц, від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18, то вони не стосуються правових відносин, які виникли у справі за позовом ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов неправильного висновку про закриття провадження у справі, оскільки вимога про скасування рішення постійно діючої комісії відповідача з розгляду акта про порушення № 392 від 29 березня 2019 року, складеного протоколом № 125 від 08 серпня 2019 року, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом норм процесуального права, що призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, то відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу заявника слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 лютого 2020 року.

Головуючий суддя: М.С. Будулуца

Судді: О.Д. Канурна

В.В.Папоян