Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1073/20

Провадження № 2/126/574/2020

"12" листопада 2020 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Франківською Н.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину з тих підстав, що як стверджує ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно - 1/5 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її чоловік ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. ОСОБА_4 при житті не оформив належним чином спадкове майно, яке належало померлій ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв його син ОСОБА_5 , інші спадкоємці першої черги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від прийняття спадщини відмовились. ОСОБА_5 при житті не оформив належним чином 2/5 частини вищезазначеного житлового будинку, який входив до складу спадщини, належної ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Вона являється дружиною ОСОБА_5 і єдиним спадкоємцем першої черги за законом, спадщину після смерті чоловіка прийняла шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. Інший спадкоємець першої черги за законом - відповідачка ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовилась у встановленому законом порядку. Вона частину спадкового майна оформила, отримала свідоцтво про право на спадщину. Іншу частину спадкового майна вона не оформила, нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 3/5 частини житлового будинку в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на вищезазначений житловий будинок. Житловий будинок станом на 15.04.1991 відносився до суспільної групи - колгоспний двір, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 при житті були членами даного колгоспного двору і не втратили частки у його майні. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5 право власності на спадщину, що складається з 3/5 частин житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мазур С.М. надала заяву, в якій позов підтримує, просить розглянути справу в її відсутність.

Від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Мандзій Н.К. надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позов визнає.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно - 1/5 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Спадщину після її смерті прийняв її чоловік ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Сумівської сільської ради Бершадського району № 183 від 17.03.2020.

ОСОБА_4 при житті не оформив вищезазначеного майна, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на 2/5 частини вищезазначеного житлового будинку.

Вищезазначене спадкове майно після смерті ОСОБА_4 прийняв його син ОСОБА_5 , однак не оформив право власності на спадщину, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою Сумівської сільської ради Бершадського району № 184 від 17.03.2020, заявою про прийняття спадщини ОСОБА_5 від 10.12.2004 у спадковій справі № 1926/2004 р., свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 3/5 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадкове майно після смерті свого чоловіка, частину з якого оформила, що підтверджується довідкою Сумівської сільської ради Бершадського району № 185 від 17.03.2020, заявою про прийняття спадщини у спадковій справі № 55/2006, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.03.2007.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Державний нотаріус Бершадської державної нотаріальної контори Вінницької області Касевич М.В., до якої звернулась позивачка ОСОБА_1 з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності на 3/5 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, що відповідає положенню ст.392 ЦК України.

Відповідно до довідки Сумівської сільської ради Бершадського району № 501 від 26.11.2018, згідно погосподарської книги № 9, особовий рахунок № НОМЕР_3 , житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи колгоспних дворів і станом на 15.04.1991 склад двору був слідуючий: ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_1 , ОСОБА_8 .

Згідно роз`яснень, викладених в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у встановленому на час побудови порядку набули право власності кожен на 1/5 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 , на який відкрилась спадщина після їх смерті.

А отже суд приходить до висновку, що зазначені перешкоди можуть бути усунуті в ході судового розгляду, оскільки вони перешкоджають спадкоємцеві оформити своє право на спадщину у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 200 ч.ч. 3, 4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно роз`яснення Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки під час підготовчого судового засідання відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову підлягає прийняттю, а позов - задоволенню.

На підставі ст.ст.392, 1258, 1261, 1268, 1269, 1273 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 11-13, 76-83, 89, 200 ч.4, 206 ч.4, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Прийняти визнання позову відповідачем.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловіка ОСОБА_5 право власності на спадщину, що складається з 3/5 частин житлового будинку - А, загальною площею 62,8 кв.м, житловою площею 42 кв.м, з відповідною часткою господарських будівель та споруд: погріб - Апід, веранда - а, навіс - а1, літня кухня - Б, сарай - Б1, веранда - б, сарай - б1, сарай - В, навіс - в, гараж - Г, сарай - Г1, сарай - Д, вбиральня - Т, огорожа - 1,2, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол