Провадження № 2/127/2478/19
06.02.2020 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого суді Дернової В.В., секретаря Тронт М.О., за участі представника позивача адвоката Чернякової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів та просила встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниці, є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5000 гривень, але не менше 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з 27.06.2019 року до її повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що саме відповідач є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.09.2019 року було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.09.2019 року було витребувано від Територіального сервісного центру № 0541 Регіонального сервісного центру у Вінницькій області інформацію, які транспортні засоби зареєстровані за ОСОБА_2 .
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.11.2019 року було поновлено провадження у справі.
Представник позивача адвокат Чернякова М.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити, при цьому, просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, оскільки розмір аліментів не може бути визначений у частці від доходу та у твердій грошовій сумі одночасно; проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ), заяви про розгляд справи у його відсутність, письмового відзиву на позов та будь-яких інших заяв і клопотань до суду не подав, а тому суд вважає за можливе та необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, оскільки це відповідає вимогам ст. 280-281 ЦПК України, а представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов є частково обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом установлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.12.2011 року (актовий запис № 4847 від 23.12.2011 року), матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записана позивач ОСОБА_1 , а батьком ОСОБА_4 .
Відповідач ОСОБА_2 не визнає своє батьківство. У шлюбі сторони не перебували та не перебувають.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
Відповідно до положень ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнано за рішенням суду; підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України; позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.
З метою встановлення походження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та наявності кровного споріднення між дитиною та відповідачем ОСОБА_2 , ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.09.2019 року було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, яка не була проведена у зв`язку із неявкою відповідача ОСОБА_2 для відбору експериментальних зразків, тобто у зв`язку із ухиленням відповідача ОСОБА_2 від участі в експертизі.
Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Отже, оскільки відповідач ОСОБА_2 ухилявся від участі в експертизі, без його участі експертизу провести неможливо, суд визнає факт наявності кровного споріднення між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів, то суду зазначає таке.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5000 гривень, але не менше 1/3 частини всіх видів заробітку, однак у судовому засіданні представник позивача адвокат Чернякова М.А. просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, оскільки розмір аліментів не може бути визначений у частці від доходу та у твердій грошовій сумі одночасно.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.
Враховуючи викладене, а також те, що у власності відповідача ОСОБА_2 перебуває чотири транспортних засоби (підтверджується повідомленням ТСЦ № 0541 від 21.09.2019 року № 31/2/0541-5516, а.с. 35), суд вважає за можливе та необхідне стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.
При цьому, суд стягує аліменти, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, а не з дня звернення до суду з позовом, оскільки на момент звернення до суду з позовом батьківство платника аліментів не було визнано у встановленому чинним законодавством порядку.
Таким чином, суд доходить до висновку, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1536,80 грн. (за позовні вимоги майнового та немайнового характеру).
На підставі викладеного, керуючись ст. 125, 126, 128, 180-183 СК України, ст. 13, 81, 109, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1536,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 (РНОКПП невідомий, паспорт серії НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 )
ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 )
Повний текст рішення суду складено 17.02.2020 року.
Суддя