Справа № 940/1752/19
Провадження № 4-с/752/217/20
У Х В А Л А

іменем України

27 жовтня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії заступника начальника Тетіївського районного відділу Державної виконаної служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сющук Анни Володимирівни, заінтересована особа: Приватне підприємство «Деліція»,-

в с т а н о в и в:

у грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив визнати дії заступника начальника Тетіївського районного відділу Державної виконаної служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сющук А.В. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 12.12.2019 року неправомірними та скасувати постанову заступника начальника Тетіївського районного відділу Державної виконаної служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сющук А.В. від 12.12.2019 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 32918901, якою накладено арешт на грошові кошти, що розміщені на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на його ім`я в АТ «Приватбанк» для нарахування пенсії.

В обґрунтування скарги вказав про те, що перебуває на обліку у Пенсійному фонді України як інвалід ІІІ групи довічно, а картковий банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на його ім`я в АТ «Приватбанк», використовується винятково для нарахування та виплати йому пенсії. Через накладений арешт він позбавлений можливості отримувати пенсію, яка є єдиним джерелом його доходу.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 04.06.2020 року справу передано за для розгляду за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва (а.с. 36).

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 17.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання з повідомленням учасників справи на 27.10.2020 року (а.с. 100).

Заявник в судове засідання не з`явився, про час, дата та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.

Представник Відділу Тетіївського районного відділу Державної виконаної служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.

Матеріали справи містять заперечення на скаргу, в яких заступник начальника Тетіївського районного відділу Державної виконаної служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сющук А.В. заперечив проти скарги, просив відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що при винесенні постанови про арешт коштів боржника порушень Закону України «Про виконавче провадження» допущено не було, на адресу виконавця від банку жодних документів, які б підтверджували заборону звернення стягнення на кошти, що знаходяться на рахунку боржника, не надходило, арештований рахунок не є рахунком зі спеціальним режимом використання, оскільки не відповідає визначеним законодавством ознакам такого рахунку, а тому банком було прийнято до виконання постанову про арешт коштів боржника (а.с. 21-23).

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, в силу ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Встановлено, що на виконанні у Тетіївському районному відділі Державної виконаної служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження № 32918901 з виконання виконавчого листа № 2-233, виданого 23.03.2012 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «Деліція» матеріальної шкоди в сумі 115 516,84 грн.

Постановою заступника начальника Тетіївського районного відділу Державної виконаної служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сющук А.В. від 12.12.2019 року в рамках даного виконавчого провадження накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику (а.с. 7).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, крім іншого, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Отже, виходячи з викладеного, суд надходить до висновку про те, що заступника начальника Тетіївського районного відділу Державної виконаної служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сющук А.В. при ухваленні постанови від 12.12.2019 року про накладення арешту в рамках виконавчого провадження на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках, що належать боржнику ОСОБА_1 , діяв в межах та в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що зі змісту постанови від 12.12.2019 року, не вбачається, що державним виконавцем було накладено арешт саме на соціальний рахунок.

За таких обставин суд надходить до висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дії заступника начальника Тетіївського районного відділу Державної виконаної служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сющук А.В. щодо ухвалення постанови про арешт коштів боржника від 12.12.2019 року задоволенню не підлягають.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Звертаючись до суду із вказаною скаргою, ОСОБА_1 вказав, що перебуває на обліку у Пенсійному фонді України як інвалід ІІІ групи довічно, проте, доказів в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України матеріали справи з даного приводу не містять.

Належних доказів на підтвердження соціального статусу рахунку IBAN НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» матеріали справи також не містять, а від АТ КБ «Приватбанк» не надходило жодних документів з повідомленням про те, що на кошти, які знаходяться на рахунку боржника, заборонено звертати стягнення.

Відповідно до листа АТ КБ «Приватбанк» від 12.12.2019 року № 20.1.0.0.0/7-191212/7459, наданого на постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , вбачається, що на ім`я боржника відкрито чотири рахунки у АТ КБ «Приватбанк», в тому числі й рахунок НОМЕР_2 , рахунок IBAN НОМЕР_1 , рахунки № НОМЕР_5 та № НОМЕР_3 у банку не обслуговуються, арешт накладено на 109 063,73 грн. (а.с. 8).

Згідно копії виписки по рахунку за період з 23.09.2019-22.12.2019 року, що міститься на а.с. 9, на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що 12.12.2019 року на рахунок НОМЕР_4 здійснено виплати Пенсійного фонду, визначити цільове їх призначення суд не вбачає можливим через неякісніть копій виписки, наданої ОСОБА_1 .

З вказаної виписки вбачається, що на даний рахунок надходять також інші зарахування з різних джерел (11.12.2019 року).

Тобто, на думку суду, не можна зробити однозначного висновку про те, що рахунок НОМЕР_2 , рахунок IBAN НОМЕР_1 має спеціальний режим використання, адже, на вказаний рахунок здійснюється також зарахування грошових коштів, які не є соціальними виплатами, та на які може бути накладено арешт з метою виконання виконавчого документа.

Доказів на підтвердження того, що накладений арешт унеможливлює зняття коштів, котрі на думку боржника, є єдиним джерелом його існування, таких як чеки про відмову у видачі готівкових коштів, ОСОБА_1 не надано. Так само не доведено перед судом, що з огляду на різні джерела походження коштів на рахунку НОМЕР_2 , рахунок IBAN НОМЕР_1 , арешт накладено саме на соціальні виплати.

З будь-якими заявами та документальним підтвердженням, що рахунок боржника має спеціальний режим використання, останній до виконавця не звертався. Матеріали справи доказів з даного приводу не містять.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги

З огляду на зазначене, суд не знаходить правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки оскаржувана постанова від 12.12.2019 року винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії заступника начальника Тетіївського районного відділу Державної виконаної служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сющук Анни Володимирівни, заінтересована особа: Приватне підприємство «Деліція» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.С. Хоменко