Справа № 183/7945/19
№ 2/183/1796/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Пащенко О.С.,
розглянувши в судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання батьківства, -

17 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також зобов`язати відділ державної реєстрації внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини за № 3 від 06 березня 2003 року.
В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що з 2000 року він почав проживати в с. Надеждівка Новомосковського району Дніпропетровської області з ОСОБА_4 та вести з нею спільне господарство, а ІНФОРМАЦІЯ_2 остання народила доньку ОСОБА_5 . У зв`язку з тим, що на час народження дитини мати дитини перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 відповідачем по справі, тому він і був записаний батьком дитини.
ОСОБА_2 в 2000 році виїхав із с. Надеждівка в невідомому напрямку, життям дитини жодного разу не цікався. Інтереси дитини в закладах охорони здоров`я та навчальних закладах представляла її мати, а позивач безпосередньо приймав участь у вихованні, навчанні, матеріальному забезпеченні дитини, також відвідував батьківські збори.
ІНФОРМАЦІЯ_3 мати дитини - ОСОБА_4 померла. Позивач не має права представляти інтереси своєї дитини, оскільки у свідоцтві про її народження батьком записаний відповідач. На даний час дитина навчається в Попаснянській загальноосвітній шкоді, а весною 2020 року має здавати ЗНО, вступати до іншого навчального закладу, для цього їй необхідно отримати паспорт громадянина України.
Отже, визнання його батьком необхідне позивачеві для реалізації в повній мірі батьківських прав, представництва та захисту інтересів своєї дитини.
Відповідно до експертного висновку про біологічне батьківство від 22.11.2019 року вірогідність батьківства позивача відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 складає 99,9999%.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач посилаючись на вимоги ч.1 ст.129 СК України, звернувся до суду з зазначеним позовом.
Ухвалою суду від 11 січня 2020 року відкрито провадження у справі.
В судове засідання представник позивача адвокат Мисик О.І. не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, вважається таким, що повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами.
Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 15 листопада 1986 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.7).
У відповідності до ч.1 ст. 112 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Суду подано свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 06.03.2003 року, у відповідності до якого ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Надеждівка Новомосковського районі Дніпропетровської області, про що 06 березня 2003 року виконкомом Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області складений відповідний актовий запис №3, батьками дитини значаться ОСОБА_2 , громадянин Білорусії та ОСОБА_4 , росіянка (а.с.6).
Мати дитини - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8).
У відповідності до ч.1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.
Як зазначає, ОСОБА_1 у своєму позові, з 2000 року проживав в с. Надеждівка Новомосковського району Дніпропетровської області з ОСОБА_4 , вони вели спільне домашнє господарство, а ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася донька ОСОБА_5 .
Крім того, відповідно до ч. 1 статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України).
Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Суду подано довідку №85, видану 19.09.2019 року Попасненською ЗСШ І-ІІІ ступеня, в тім, що ОСОБА_1 опікується своєю біологічною донькою ОСОБА_3 , відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини в школі, забезпечую шкільним приладдям і спортивною формою.
Довідкою з місця проживання позивача стверджується, що разом з ним, за адресою АДРЕСА_1 з народження та по теперішній час проживає його біологічна донька ОСОБА_3 (а.с.9).
У відповідності до ч. 2 ст.76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В свою чергу, відповідачем по справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених позивачем у позові.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання позивача батьком дитини ОСОБА_3 , 2003 року народження обґрунтований та підлягає задоволенню.
Вирішуючи позов в частині зобов`язання третьої особи внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, то ці вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на те, що відомості про батька та пов`язані з цим інші зміни зазначені в рішенні суду, вносяться органом державної реєстрації актів цивільного стану України, на підставі рішення суду, що врегульовано наступними нормами законодавства.
У відповідності до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до ПРАВИЛ державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5) абз.8 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно ПРАВИЛ внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (затверджених Наказом Міністерстваюстиції України 12.01. 2011року №96/5) підпункт 2.16.4 пункту 2.16розділу II на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Згідно ч.4 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.121,129, 133, 134,138 СК України, ст.ст. 4,12,76-89,263,265,280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання батьківства, задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ), уродженця с. Надеждівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, батьком дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Надеждівка Новомосковського району Дніпропетровської області.
Відповідно до цього рішення в актовий запис №3 від 06 березня 2003 року про народження ОСОБА_3 , складений виконкомом Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровській області Україна, внести наступні зміни:
виключити з актового запису №3 від 06 березня 2003 року про народження ОСОБА_3 , відомості про ОСОБА_2 , громадянина Білорусії, як батька дитини;
зазначити батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ), уродженця с. Надеждівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України;
змінити дитині ОСОБА_3 прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », по-батькові з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », а ім`я ОСОБА_5 , дату народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження с. Надеждівка Новомосковський район Дніпропетровської області - залишити без змін.
Копію рішення для внесення змін до актового запису про народження №3 від 06 березня 2003 року направити до Новомосковського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сорока О.В.