Провадження № 2/369/1052/20
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
секретаря Одинцов О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сімї Києво-Святошинська районна державна адміністрація про визнання осіб такими,що втратили право користування житловим приміщенням та про виселення,
У вересні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сімї Києво-Святошинська районна державна адміністрація про визнання осіб такими,що втратили право користування житловим приміщенням та про виселення.
Представник в судове засідання не з`явився, подав заяву відповідно до якої просив справу слухати у його відсутність, проти заочного рішення не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву суду не подавав.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.07.2018 року позов Компанії «Морган КІН Лімітед» до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Компанії «Морган КІН Лімітед» безпідставно отримані кошти у розмірі 35 000,00 фунтів стерлінгів, що за офіційним курсом НБУ станом на 02.07.2018 року еквівалентно 1 213 943,71 грн ( один мільйон двісті тринадцять тисяч дев`ятсот сорок три грн. сімдесят одна коп.).
31.10.2018 року на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області видано виконавчий лист.
01.11.2018 року приватним виконавцем Івановим А.В. постановою відкрито виконавче провадження №57581492.
Відповідно до постанови про опис та арешт майна боржника від 21.01.2019 року вбачається, що приватним виконавцем було описано та накладено арешт на майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
30.01.2019 року приватним виконавцем Івановим Андрієм Валерійовичем направлено заяву на реалізацію арештованого майна у виконавчому провадженні №57581492.
Відповідно до протоколу ДП «Сетам» №397786 переможцем торгів визнано ОСОБА_1 .
17 квітня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим Андрієм Валерійовичем видано акт про проведення електронних торгів № 57581492/18, відповідно до якого переможцем торгів з реалізації квартири загальною площею 36,2 кв. м., житловою площею 19,8 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 визнано ОСОБА_1 .
18 квітня 2019 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Фоліс І.А. видано свідоцтво про право власності на квартиру загальною площею 36,2 кв. м. житловою площею 19,8 кв. м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до листа Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 22 липня 2019 року №02-26/902 за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
23.08.2019 року позивач направив ОСОБА_2 вимогу про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , 2012 року народження.
Враховуючи вищевикладене, позивач є власником нерухомого майна у якому на даний час проживає зареєстрований відповідач.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушеним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За таких обставин, суд вважає, що обраний спосіб захисту порушених прав та законних інтересів позивача в частині визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням ґрунтується на законі та є достатнім для відновлення порушеного права позивача, як власника майна, і тому позовні вимоги про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням підлягають задоволенню.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.
Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.
Відповідно до статті 157 Житлового кодексу УРСР членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Враховуючи, що позивач не довів та не надав до суду доказів, що відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог в частині виселення відповідача відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сімї Києво-Святошинська районна державна адміністрація про визнання осіб такими,що втратили право користування житловим приміщенням та про виселення задоволити частково.
Визнати ОСОБА_2 та її неповнолітню дитину ОСОБА_6 , такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво-Святошинським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя