Постанова

Іменем України

12 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 643/14938/16-ц

провадження № 61-42760св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

відповідач - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-39»,

третя особа - Харківська міська рада,

особи, які подавали апеляційні скарги: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

особи, які подали касаційну скаргу: ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року у складі судді: Сугачової О. О., ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року у складі судді: Сугачової О. О. та постанову Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Бурлаки І. В., Кіся П. В., Яцини В. Б.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 звернулись до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-39» (далі - ОСББ «Олімп-39») з позовом про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що при приватизації ДП «Південзахіденергобуд» згідно із Законом України «Про приватизацію майна держаних підприємств» із вартості цілісного майнового комплексу вилучено вартість державного майна, до складу якого входили, зокрема, гуртожиток по АДРЕСА_1 ». В плані приватизації вказаного державного підприємства вказано, що зазначений гуртожиток, що знаходиться на балансі підприємства, підлягає передачі у комунальну власність, як об`єкт державної власності. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 25 березня 1998 року прийняті зміни до статуту в новій редакції стосовно виходу зі складу відкритого акціонерного товариства структурного підрозділу № 16 «Житлово-комунальний відділ» і створення на його базі колективного підприємства. Гуртожиток передано на баланс новоутворенного КП «Житлово-комунальне господарство «Південзахіденергобуд». Отже, після ліквідації у 1995 шляхом приватизації державного підприємства Трест «Південзахіденергобуд», на балансі у якого находилась будівля відомчого гуртожитку за вказаною адресою, фактичного утворилось декілька самостійних юридичних осіб, одним із яких були КП ЖКГ «Південзахідерегобуд» та ВАТ «Трест Південзахіденергобуд». Після ліквідації державного Тресту будівля гуртожитку по АДРЕСА_5 з мешканцями не увійшла ні до одного зі статутних фондів знов створених підприємств, між тим передана на баланс КП ЖКГ «Південзахіденергобуд». Згідно листа ГУ житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури № 16/878-б за інформацією ГУ статистики в Харківській області (звіт 1-Житлофонд) встановлено, що КП ЖКГ «Південзахіденергобуд», на балансі якого перебував зазначений гуртожиток входить до складу підприємств-банкрутів та тих, що повністю припинили діяльність станом на 01 січня 2008 року. Неможливо також визначити балансову вартість даної будівлі, що в подальшому не дозволить мешканцям оформити документи на приватизацію займаного житла відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку». Рішенням виконкому Харківської міської ради № 1278 від 19 грудня 2007 року будівлю за вказаною адресою виключено із числа гуртожитків, присвоєно статус жилого будинку, а мешканцям дозволено закріплення за собою займану житлову площу з відкриттям особових рахунків у встановленому законом порядку. Окрім того, житловий будинок з самого початку після завершення будівництва у встановлений законом спосіб не введено в експлуатацію та право власності на нього не зареєстровано, що фактично унеможливлює передачу його у комунальну власність та подальшу приватизацію квартир мешканцями вказаного житлового будинку.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з урахуванням уточненння позовних вимог, просили:

визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 ;

визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_4 ;

визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_5 ;

визнати за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_6 ;

визнати за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_7 ;

визнати за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_8 ;

визнати за ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_9 ;

визнати за ОСОБА_8 право власності на квартиру АДРЕСА_10 .

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-39» про визнання права власності задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Визнано за ОСОБА_12 право власності на квартиру АДРЕСА_4 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_5 .

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_6 .

Визнано за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_7 .

Визнано за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_8 ;

Визнано за ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_9 ;

Визнано за ОСОБА_8 право власності на квартиру АДРЕСА_10 .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачі займають житлові приміщення на відповідних правових підставах, проте не мають можливості оформити право власності, що порушує їх права та законні інтереси. Встановлено, що в плані приватизації ДП «Південзахіденергобуд» вказано, що гуртожиток по АДРЕСА_1 «б», що знаходиться на балансі підприємства, підлягає передачі у комунальну власність, як об`єкт державної власності. Пізніше гуртожиток передано на баланс новоутвореного КП «Житлово-комунальне господарство «Південзахіденергобуд». Після ліквідації державного тресту будівля гуртожитку по АДРЕСА_1 не увійшла ні до одного зі статутних фондів знову створених підприємств та передана на баланс КП ЖКГ «Південзахіденергобуд». Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 1278 від 19 грудня 2007 року будівлю за вказаною адресою виключено із числа гуртожитків, дозволено закріпити за мешканцями займану ними житлову площу та відкрити особові рахунки у встановленому законом порядку.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2014 року виправлено в тексті та в резолютивній частині заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року допущені описки.

Викладено п`ятий абзац вступної частини рішення в наступній редакції:

«…у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-39», третя особа - Харківська міська рада про визнання права власності».

Вказано в тексті та в резолютивній частині рішення площу квартир позивачів, як:

квартира ОСОБА_1 АДРЕСА_3 загальною площею 49,5 кв. м;

квартира ОСОБА_2 АДРЕСА_4 загальною площею 50,4 кв. м;

квартира ОСОБА_3 АДРЕСА_5 загальною площею 43,0 кв. м;

квартира ОСОБА_4 АДРЕСА_6 загальною площею 19,4 кв.м;

квартира ОСОБА_5 № АДРЕСА_7 загальною площею 19,4 кв.м;

квартира ОСОБА_6 АДРЕСА_11 загальною площею 42,6 кв.м;

квартира ОСОБА_7 № АДРЕСА_1 загальною площею 23,6 кв.м;

квартира ОСОБА_8 № АДРЕСА_22 загальною площею 19,4 кв.м.

Ухвала мотивована тим, що від представника позивачів надійшла заява про виправлення описки в тексті та резолютивній частині заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року, а саме: вказати в рішенні загальну площу квартир позивачів, як: квартира ОСОБА_1 АДРЕСА_3 загальною площею 49,5 кв.м, квартира ОСОБА_2 АДРЕСА_4 загальною площею 50,4 кв. м, квартира ОСОБА_3 АДРЕСА_5 загальною площею 43,0 кв.м, квартира ОСОБА_4 АДРЕСА_6 загальною площею 19,4 кв. м, квартира ОСОБА_5 № АДРЕСА_7 загальною площею 19,4 кв. м, квартира ОСОБА_6 АДРЕСА_11 загальною площею 42,6 кв.м, квартира ОСОБА_7 № АДРЕСА_1 загальною площею 23,6 кв. м, квартира ОСОБА_8 № АДРЕСА_22 загальною площею 19,4 кв. м. Також, представник позивачів просив зазначити у вступній частині рішення правильно прізвище, ім`я та по-батькові одного з позивачів, як « ОСОБА_2 » замість помилково вказаного « ОСОБА_12 ».

Коротка історія апеляційного розгляду

У травні 2018 року ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині визнання права власності на квартиру АДРЕСА_5 за ОСОБА_3 , та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на підставі договору дарування від 26 липня 2013 року ОСОБА_9 набула у власність квартиру АДРЕСА_5 , а тому оспорюваним рішенням вирішено питання про її права та обов`язки.

У вересні 2018 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подали апеляційну скаргу в якій просили:

скасувати заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року в частині визнання за ОСОБА_6 права власності на квартиру АДРЕСА_8 ;

ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

скасувати ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року про виправлення описки в заочному рішенні Московського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року в частині визнання за ОСОБА_6 права власності на квартиру АДРЕСА_11 загальною площею 42,6 кв. м.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 жовтня 2018 року об`єднано в одне провадження апеляційну скаргу ОСОБА_9 та апеляційну скаргу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 залишено без задоволення, заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року в оскарженій частині та ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції повно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку доказам у справі, правильно застосував норми матеріального права у спірних правовідносинах та дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позову. Доводи апеляційних скарг стосуються переоцінки доказів.

Апеляційний суд вказав, що доводи ОСОБА_10 та ОСОБА_11 стосовно того, що вони є власниками кімнат № 347 , № 348 є безпідставними, оскільки єдиним документом для вселення в гуртожиток є ордер, за яким і було вселено ОСОБА_6 як члена сім`ї ОСОБА_14 . Позивач ОСОБА_6 просив визнати за ним право власності на кв. АДРЕСА_11 , загальною площею 42,6 кв. м. У відзиві на апеляційну скаргу він вказував також квартиру № 93 , тому ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року правильно зазначено номер квартири № 93 відповідно до матеріалів справи Посилання ОСОБА_9 на те, що вона є законним власником квартири АДРЕСА_5 , а не ОСОБА_3 є безпідставними. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02 червня 2011 року визнано право власності на квартиру АДРЕСА_5 за ОСОБА_15 , проте рішенням апеляційного суду Харківської області від 04 лютого 2015 року вказане рішення змінено та відмовлено ОСОБА_15 у задоволенні позовних вимог про визнання права власності.

Аргументи учасників справи

У січні 2019 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подали касаційну скаргу, в якій просили скасувати: заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року в частині визнання за ОСОБА_6 права власності на квартиру АДРЕСА_8 ; ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року в частині визнання за ОСОБА_6 права власності на квартиру АДРЕСА_11 загальною площею 42,6 квадратних метрів та постанову Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року; відмовити в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСББ «Олімп-39» про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_8 . При цьому, посилалися на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року та ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року порушені житлові права ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , гарантовані нам статтею 47 Конституції України. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не були залучені до участі у справі та не мали можливості надати суду докази того, що є законними мешканцями квартир, на право власності в яких претендує позивач ОСОБА_6 . Відповідач у справі ОСББ «Олімп-39» - орган управління будинком, створений власниками квартир, і не має ніякого права надавати чи позбавляти права користування осіб жилими приміщеннями. ОСОБА_6 , незаконним шляхом через визнання за ним права власності судовим рішенням на квартири з застосуванням недійсного списку перенумерації квартир, заволодів квартирами. Жодного доказу того, що він має право користування житловим приміщенням в квартирі, ним суду не надано. Апеляційний суд не врахував, що зміна нумерації приміщень в будинку АДРЕСА_20 та виготовлення технічного паспорта за зміненою нумерацією визнано незаконними діями рішенням Господарського суду Харківської області від 31 жовтня 2016 року. Будинок належить державі в особі Фонду державного майна України в Харківській області та перебуває на балансі ПАО «Трест Південзахіденергобуд», що встановлено рішенням Господарського суду Харківської області від 31 жовтня 2016 року, оскільки до комунальної власності спірний будинок гуртожитку не передано.

Аналіз касаційної скарги свідчить, що судові рішення оскаржуються в частині позовних вимог ОСОБА_6 до ОСББ «Олімп-39» при визнання права власності на квартиру. В іншій частині не оскаржуються, а тому в касаційному порядку не переглядаються.

У квітні 2019 року ОСОБА_6 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Відзив мотивовано тим, що ордер від 14 грудня 1999 року на кімнати № 347 та № 348 за адресою : АДРЕСА_20 надавався батьку ОСОБА_6 на склад сім`ї з чотирьох осіб, в якому зазначено і ОСОБА_6 ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_21 , в яку перенумеровані кімнати № 347 та № 348 за адресою : АДРЕСА_20 . А тому, єдиним документом для вселення в гуртожиток є ордер, за яким і було вселено ОСОБА_6 як члена сім`ї ОСОБА_14 .

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2020 року: відмовлено задоволенні клопотання ОСОБА_6 , підписаного представником ОСОБА_16 , про повідомлення про призначення справи до розгляду; відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 від 27 травня 2019 року, підписаного представником ОСОБА_16, про долучення документів до матеріалів справи; відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 від 11 листопада 2019 року, підписаного представником ОСОБА_16, про долучення документів до матеріалів справи; відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 26 грудня 2019 року про долучення документів до матеріалів справи; відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 17 січня 2020 року про долучення документів до матеріалів справи; призначено справу до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Апеляційним судом встановлено, що ордер від 14 грудня 1999 року на кімнати № 347 та № 348 надавався батьку ОСОБА_6 на склад сім`ї з чотирьох осіб, в якому зазначено і ОСОБА_6 ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_21 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 98465684 від 26 вересня 2017 року щодо квартири АДРЕСА_8 відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно відсутні.

19 грудня 2007 році рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 1278 будівлю по АДРЕСА_20 виключено із числа гуртожитків, дозволено закріпити за мешканцями займану ними житлову площу та відкрити особові рахунки у встановленому законом порядку, та рішенням 14 сесії 6 скликання Харківської міської ради Харківської області від 22 лютого 2012 року № 635/12 вирішено надати згоду на прийняття до комунальної власності міста житлового будинку по АДРЕСА_20 по АДРЕСА_20 з 2007 року не є гуртожитком та у 2012 році передана до комунальної власності.

Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскарженій частині без змін, апеляційний суд зробив висновок, що суд першої інстанції повно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку доказам у справі, правильно застосував норми матеріального права у спірних правовідносинах та дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з таких підстав.

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 оскаржували в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції як особа, яка не брала участі у справі, питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки якої вирішив суд.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок, що «аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків».

У пункті 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Апеляційний суд не встановив чи вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не перевірив доводів апеляційної скарги про те, що вони є наймачами квартир, проте, їх не було залучено до участі у справі та зробив передчасний висновок про залишення без змін рішення суду першої інстанції.

У разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду прийнята без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу задовольнити частково, постанову апеляційного суду в оскарженій частині скасувати та справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400 та 411 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_6 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-39», третя особа: Харківська міська рада про визнання права власності скасувати.

Передати справу № 643/14938/16-ц в частині позовних вимог ОСОБА_6 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-39», третя особа: Харківська міська рада про визнання права власності на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року в скасованій частині втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

В. І. Журавель

М. М. Русинчук