Справа № 135/812/20
Провадження № 2-о/135/32/20
РІШЕННЯ

іменем України

22.12.2020 Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: судді Корнієнка О.М.

з участю секретаря судових засідань Міронової Ю.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Ладижин цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Краснопільська сільська рада Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства. Зазначила, що вона є рідною дочкою та спадкоємицею по заповіту після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та є такою, що прийняла спадщину і не заявила відмову від неї. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заповітом, згідно якого спадкодавець все своє майно заповідав її - своїй дочці ОСОБА_1 .. Інших спадкоємців за заповітом немає, інший заповіт не складався. В ході оформлення документів на прийняття спадщини нотаріусом було виявлено, що у свідоцтві про народження спадкоємиці ОСОБА_4 , в графі «батько» відсутні вiдомостi про батька, оскільки її мати, ОСОБА_2 не перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .. З 1966 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та здійснювали свою життєдіяльність на основі спiльного економічного, побутового, морально-психологічного укладу. ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народилась під час їх спільного проживання. ОСОБА_3 визнавав себе її біологічним батьком, піклувався про неї, займався її вихованням, матеріально забезпечував. Однак, за життя не встиг встановити батьківство - ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер.Оскільки, на час її, ОСОБА_1 , реєстрації, батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не перебували у зареєстрованому шлюбі, тому вона позбавлена можливості оформити спадщину після смерті батька, а тому існує необхідність встановити факт батьківства між ОСОБА_3 та нею - ОСОБА_1 ..

Тому вона вимушена звернутися в суд з заявою про встановлення факту батьківства.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що її мати весь час проживала з її батьком ОСОБА_3 в с. Митків. Її виховували батько та матір. З ними також жила мати батька - ОСОБА_5 . Після смерті батька його похованням займалась вона.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність. Повідомила, що не заперечує щодо задоволення вимог ОСОБА_1 , так як між нею та її дочкою не має ворожнечі та непорозумінь, між ними мирні та дружні стосунки. Вона не заперечує, щоб її дочка прийняла спадщину.

Представник заінтересованої особи Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, повідомив, що сільська рада не заперечує щодо задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 ..

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України вiд 31.03.1995 року N5 «Пpo судову практику про справи про встановлення фактiв, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактiв, якщо згiдно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто вiд них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідпо п.7 Постанови Пленуму ВСУ вiд 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батькiвства, материнства та стягнення алiментiв» встановлено, що у разi смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батькiвства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Враховуючи, що мати заявниці не заперечує щодо задоволення заяви та встановлення факту батьківства її померлого чоловка щодо дочки, суд вважає, що по справі відсутній спір про право. Відтак, дана справа підлягає вирішенню в порядку окремого провадження.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 26.02.2020 року по справі № 736/379/19.

Сімейний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року, а Кодекс про шлюб та сім`ю України 1969 року втратив чинність. Разом з тим застосовується закон, який діяв на час спірних правовідносин, а саме на час народження позивача. Що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, в постанові від 06.04.2020 по справі № 523/13485/18.

Відповідно до статті 53 КпШС України суд вправі встановлювати факт визнання батьківства за позовом дитини, яка досягла повноліття. Рішення має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують заявлені вимоги.

Відповідно до частини другої статті 53 КпШС України, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 53 КпШС України визначено чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б) спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини; г) визнання батьківства відповідачем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, згідно зі статею 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заповітом, згідно якого спадкодавець все своє майно заповідав її - своїй дочці ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту посвідченого 04.01.2013 секретарем Митківської сільської ради Гайсинського району Вінницької області Курченко В.М. та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №55978265 від 24.04.2019. ОСОБА_1 після його смерті прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст.1270 ЦК України і не заявила про відмову від неї. Інших спадкоємців за заповітом не має, інший заповіт не складався.

В свідоцтві про народження ОСОБА_6 в графі «батько» відсутні вiдомостi про батька, оскільки її мати, ОСОБА_2 не перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 за життя визнавав себе біологічним батьком ОСОБА_1 , спільно проживав з нею та її матір?ю, піклувався про неї, займався її вихованням, матеріально забезпечував.

Ці факти стверджуються сукупністю доказів.

З довідки виданої Краснопільською сільською радою Гайсинського району Вінницької області від 16.06.2020 вбачається, що згідно по господарської книги Миткіської сільської ради №4 особ.рах. 0307-1, ОСОБА_1 проживала разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_3 в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.

Відтак, судом встановлено, що мати заявниці та ОСОБА_3 спільно проживали в одному будинку в с. Митків Гайсинського району, вели спільне господарство до смерті останнього. В с. Митків і помер ОСОБА_3 .

Також, факт батьківства підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 , та заінтересованої особи ОСОБА_2 , яка є матір?ю заявниці. Окрім цього, суд враховує і наявність заповіту, яким підтверджено волю померлого ОСОБА_3 про передачу після смерті всього його майна ОСОБА_1 , що додатково підтверджує близькі стосунки між померлим та заявницею і наявність між ними сімейних відносин.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 114, 122, 130, 135 ЦК України, ст.ст. 13, 89, 258, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Митків Гайсинського району Вінницької області (згідно свідоцтва про смерть виконавчим комітетом Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області 06 листопада 2018 року складено актовий запис №84), відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя