Постанова

Іменем України

12 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 524/3156/15-ц

провадження № 61-7241св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Полтавської області від 25 вересня 2017 року в складі колегії суддів: Панченка О. О., Бутенко С. Б., Пікуля В. П.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 16 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті на загальну суму 30 тис. доларів США шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних.

Відповідач зобов`язання за указаним договором належним чином не виконав, станом на 01 квітня 2015 року його заборгованість за кредитом становила 5 7791,61 доларів США, у зв`язку з чим ПАТ «УкрСиббанк» просило стягнути кредитну заборгованість з відповідача на користь банку.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 березня 2016 року провадження у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16 травня 2008 року № закрито в частині стягнення заборгованості за період з 16 травня 2008 року до 12 жовтня 2010 року.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 25 травня 2016 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 березня 2016 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 16 травня 2008 року № 0: за відсотками - 15 842,66 доларів США за період з 01 квітня 2012 року до 01 квітня 2015 року; пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 82 517,24 грн за період з 01 квітня 2014 року до 01 квітня 2015 року; пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками - 175 996,99 грн за період з 01 квітня 2014 року до 01 квітня 2015 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 червня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 25 травня 2016 року скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції (новий розгляд)

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 25 вересня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 16 травня 2008 року № 0: за відсотками - 15 842,66 доларів США за період з 01 квітня 2012 року до 01 квітня 2015 року; пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом в сумі 184087,76 грн, за період з 01 квітня 2014 року до 01 квітня 2015 року.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи рішення у справі, апеляційний суд виходив із того, що рішення суду про стягнення заборгованості боржником не виконано. А тому вважав, що заборгованість за відсотками за користування кредитом підлягає стягненню з боржника за період у межах строку позовної давності, за останні три роки звернення до суду, а саме з 01 квітня 2012 року по 01 квітня 2015 року. Крім того, вважав, що підлягає стягненню сума пені за один рік, що узгоджується з приписами статті 258 ЦК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 подавдо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що банком не пропущено, передбачений статтею 257 ЦК України строк звернення до суду з позовом.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У березні 2018 року ПАТ «УкрСиббанк» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило, що рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Матеріали касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі, справу витребувано із суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом встановлено, що 16 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кошти в сумі 30000,00 дол. США, під 14% річних, зі строком повернення до 15.05.2018 року.

Протягом лютого - квітня 2009 року сторони уклали 3 додаткові угоди до договору про надання споживчого кредиту в яких домовилися про перенесення строків виконання зобов`язання зі сплати процентів за договором та визначили розмір ануїтентного платежу в сумі 454 долари США та день сплати - 5 число кожного календарного місяця.

Звертаючись до суду з позовом ПАТ «УкрСиббанк» посилалось на те, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, станом на 01 квітня 2015 року утворилась заборгованість в сумі 57791,61 дол. США, яка складається із: заборгованості за кредитом - 28249,08 дол. США, заборгованості за процентами за користування кредитом - 29542,53 дол. США, а також заборгованість з пені в розмірі 258514,23 грн., з яких:

пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту - 82517,24 грн та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 175996,99 грн.

Як зазначалося вище, ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18 березня 2016 року провадження у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16 травня 2008 року № 347079000 закрито в частині стягнення заборгованості за період з 16 травня 2008 року до 12 жовтня 2010 року, оскільки заборгованість за вказаний період була стягнута рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28 лютого 2012 року.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статей 526, 530, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором та пені припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначений висновок викладений в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

Отже, зверненням до суду з позовом у листопаді 2010 року банк змінив кінцевий строк виконання зобов`язань за кредитним договором від 16 травня 2008 року.

Враховуючи викладене, у зв`язку із реалізацією права на дострокове повернення позики припинилося право кредитора нараховувати проценти та пеню за кредитом.

За таких обставин рішення Апеляційного суду Полтавської області від 25 вересня 2017 року необхідно скасувати і залишити в силі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 березня 2016 року, змінивши його мотивувальну частину, відмовивши у задоволенні позову за безпідставність, а не за спливом строку позовної давності.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 413, 416, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 25 вересня 2017 року скасувати.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 березня 2016 року залишити в силі, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Апеляційного суду Полтавської області від 25 вересня 2017 року втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун