ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 лютого 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 747/613/19

Головуючий у першій інстанції Тіщенко Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/300/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Кузюри Л.В., Шитченко Н.В.,

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

прізвище судді: Тіщенко Л.В.; місце ухвалення рішення: смт. Талалаївка,

дата складання повного тексту рішення: 21 листопада 2019 року,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останньої на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 30.06.2017 року в розмірі 109004,62 грн та судові витрати у розмірі 1921 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою отримання банківських послуг 30.06.2017 року ОСОБА_1 підписала заяву, за якою отримала кредит у розмірі 25000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбаченими договором та в межах встановленого кредитного ліміту, але відповідач порушила зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 14.07.2019 року виникла заборгованість у розмірі 109004,62 грн, з яких: 66561,01 грн заборгованість за кредитом, 33551,57 грн заборгованість за простроченим тілом кредита, 3225,15 грн заборгованість за нарахованими відсотками, а також 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 5166,89 грн штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 30.06.2017 року в сумі 66 561 та 1171 грн. у відшкодування судових витрат. У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк», в іншій частині рішення залишити без змін, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з відмовою у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків, простроченого тіла кредиту та штрафів з тих підстав, що відповідач під розпис була ознайомлена з усіма істотними умовами договору. Скаржник наголошує на тому, що у позові просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом (тілом), яка складається із 2-х складових: заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за простроченим тілом кредиту, але суд не навів належних обґрунтувань щодо мотивів відмови у стягненні заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Заслухавши голову судового засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, відсотками, штрафами суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлено у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами, не передбачена сплата заборгованості за простроченим тілом кредиту, а також відповідальність у вигляді штрафів.

Суд апеляційної інстанції частково не погоджується з висновком суду першої інстанції.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» не оскаржується та, відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

У справі встановлено, що 30.06.2017 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанк.

Своїм підписом у заяві ОСОБА_1 підтвердила, що у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом з пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування, примірник якого вона отримала шляхом самостійного роздрукування.

До позову АТ КБ «ПриватБанк» додано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Умов та правил надання банківських послуг, які відповідачем не підписані.

За розрахунком, наданим позивачем, станом на 14.07.2019 року виникла заборгованість за кредитним договором №б/н від 30.06.2017 року у розмірі 109004,62 грн, з яких: 66561,01 грн заборгованість за кредитом, 33551,57 грн заборгованість за простроченим тілом кредита, 3225,15 грн заборгованість за нарахованими відсотками, а також 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 5166,89 грн штраф (процентна складова).

Положеннями ч.1 ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Виходячи з аналізу зазначених норм законодавства та обставин справи, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Як вбачається з наявного у справі розрахунку заборгованості її облік банком здійснювався шляхом окремого обліку заборгованості по тілу кредиту на звітну дату та простроченої заборгованості по тілу кредиту, які у сумі визначають загальний розмір заборгованості позичальника.

Заборгованість відповідача у сумі 66561,01 грн (тіло кредиту) і у сумі 33551,57 грн (прострочене тіло кредиту) є складовими загальної заборгованості кредиту, що також підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.7-8). Суд першої інстанції помилково вважав, що заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 33551,57 грн не підлягає стягненню з відповідача і безпідставно відмовив у стягненні цієї суми на користь банку.

Враховуючи викладене, загальна заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором від 30.06.2017 року №б/н становить 100112,58 грн та складається із: 66561,01 грн заборгованості за тілом кредиту, 33551,57 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

При цьому, зі змісту анкети-заяви позичальника від 30.06.2017 року, підписаної сторонами, судом було встановлено, що в цьому документі процентна ставка не зазначена, а також в ній відсутні умови договору про встановлення відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафу).

Доданий до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містить підпису відповідача, а тому висновок суду першої інстанції про те, що зазначені документи не можна розцінити як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 30.06.2017 року шляхом підписання анкети-заяви, є таким, що відповідає доказам, поданим суду першої інстанції. Роздруківка з сайту позивача також належним доказом у даній справі бути не може, оскільки достовірно не підтверджує умов надання банком відповідачеві кредитних коштів.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 3225,15 грн, а також штрафів обґрунтовано були залишені судом першої інстанції без задоволення, виходячи зі змісту анкети-заяви та правової позиції, сформульованої Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року (справа №342/180/17), яка підлягала застосуванню у відповідності з правилом ч.4 ст.263 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач під розпис була ознайомлена з усіма істотними умовами договору не знайшли свого підтвердження, оскільки договором, підписаним сторонами, не було встановлено розміру та порядку одержання процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні до суду з позовом АТ КБ «ПриватБанк» сплатило 1921 грн (а.с.1). З урахуванням розміру задоволених позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» на суму 100112,58 грн (100112,58 грн від заявлених 109004,62 грн становить 91,84%), слід змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору, збільшивши стягнуту з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму судових витрат з 1171,00 грн до 1762,25 грн.

При подачі апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» сплатило 2881,50 грн (а.с.61). Оскільки апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню, то з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути 2277,82 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2019 року змінити в частині визначення суми до стягнення заборгованості за кредитним договором від 30.06.2017 року та у відшкодування судових витрат, збільшивши суму до стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, ) з 66 561,01 грн до 100112 (сто тисяч сто дванадцять) грн 58 коп. та судових витрат з 1171,00 грн до 1764 (одна тисяча сімсот шістдесят чотири) грн 25 коп.

В іншій частині заочне рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, ) 2277 (дві тисячі двісті сімдесят сім) грн 82 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Голова судового засідання

Судді