Дата документу 20.03.2020
Справа № 334/5081/19
Провадження № 2/334/924/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Турбіної Т.Ф. при секретарі Лапі М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, в обґрунтування якого зазначила, що від шлюбу, укладеного з відповідачем 13.09.2008 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького управління юстиції, у них з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 , яка після розірвання шлюбу рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2010 року, залишилася проживати разом з матір`ю.

У зв`язку з тим, що відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання доньки в добровільному порядку не бажав, позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та коштів на своє утримання, який було задоволено.

До теперішнього часу відповідач аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 не сплачує, станом на 13.02.2015 року мав заборгованість у розмірі 22386,00 грн., яка не сплачена дотепер, крім того, вихованням дитини ОСОБА_2 не займається, не приймає участі у її житті, не створює жодних умов, необхідних для її фізичного, духовного, морального і соціального розвитку.

10.04.2019 року відповідач надав свою згоду на позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що засвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Касапською Н.О., у зв`язку з чим позивачка, яка одноособово піклується про доньку та забезпечує її всім необхідним, звернулася з вказаним позовом до суду, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно їх доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання позивачка не з`явилась. Її представник адвокат Мелешко Л.П. подала заяву про розгляд справи без їх участі, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву тому у відповідності до ст.ст. 279-281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі та прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини та результатів висновку Органу опіки від 12.11.2019 року, згідно якого орган Опіки вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, на які позивачка посилалась як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Частиною 8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного i соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.

У відповідності ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання у сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини і на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язань виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом встановлено, що сторони 13.09.2008 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції уклали шлюб, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина ОСОБА_3 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2010 року (справа №2-8576/2010) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2010 року (справа №2-5081/2010) з ОСОБА_2 на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , у розмірі 400,00 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 17.06.2010 року і до повноліття дівчинки, а також кошти на утримання самої ОСОБА_1 у розмірі 400,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку.

Після розірвання шлюбу, дівчинка проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні, оскільки відповідач не піклується про доньку, не цікавиться її життям та здоров`ям, матеріальну підтримку дитині не надає, що підтверджується Довідками про реєстрацію місця проживання особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 18.04.2019 року та 22.04.2019 року, а також Довідкою ЗСШ І-ІІІ ступенів № 59 з поглибленим вивченням англійської мови від 16.05.2019 року № 135, згідно якої ОСОБА_1 виховує доньку одна, батько в у вихованні дитини участі не бере (під час навчання ОСОБА_4 в закладі, батьківські збори не відвідував, з класним керівником не спілкувався).

Згідно постанови державного виконавця від 13.02.2015 року, ОСОБА_2 станом на 15.02.2015 року має заборгованість по аліментам у розмірі 22386,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З наведеного вбачається, що відповідач свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, не займається та не цікавиться життям доньки, не турбується фізичним та моральним станом дівчинки, її станом здоров`я, зокрема, чи забезпечена дитина усім необхідним для її нормального росту та розвитку, чи забезпечена вона необхідними ліками.

ОСОБА_2 10.09.2019 року надав письмову заяву, посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Касапською Надією Олександрівною, в якій зазначив, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Питання щодо виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки було винесено на комісію з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району та висновком № 05/01-27/1130 від 12.11.2019 року комісією було прийнято рішення за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що зазначені факти, як кожен окремо, так i в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини внаслідок його винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов`язками, а крім того, відповідач згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення, поновлення батьківських прав», ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Враховуючи той факт, що вихованням та утриманням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 займається її мати, а відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , свідчить про ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків: не цікавиться фізичним та духовним розвитком доньки, не утримує її матеріально, має заборгованість по аліментам, що суперечить моральним засадам суспільства та вимогам чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає задоволенню.

З огляду на вищевказане, суд вважає необхідним позбавити відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст.76, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.