Справа № 404/992/20
Номер провадження 2-з/404/13/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Барахманської А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без повідомлення учасників справи та фіксування судового засідання технічними засобами, в місті Кропивницькому заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 404/992/20, номер провадження 2-/404/261/20 ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (місцезнаходження: вулиця Саксаганського, будинок № 14, офіс 301 місто Київ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Хари Наталії Станіславівни № 31811 від 17.12.2019 року на Договорі на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки № 004-10502-061113 від 06.11.2013 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову № 404/992/20, номер провадження 2-з/404/13/20 шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Хари Наталії Станіславівни від 17.12.2019 року № 31811, що відбувається у виконавчому провадженні № 61046606 від 22.01.2020 року.

Згідно частини першої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Стаття 151 Цивільного процесуального кодексу України містить вимоги щодо змісту і форми заяви, зокрема за частиною першою цієї статті заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до частини шостої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, пунктом 4 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду заяви про забезпечення позову яку подано фізичною особою судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 420,40 грн.

Проте, позивачем не додержано правила подання заяви про забезпечення позову, зокрема, заява подана у фотокопії та не містить підпису заявника у розумінні частини першої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки цифровий підпис, яким підписано позовну заяву не може вважатись належним підписом заяви про забезпечення позову, яка містилась в додатках до позову та може свідчити лише про належне засвідчення копії заяви. Також в заяві відсутня ціна позову, про забезпечення якого просить заявник.

В порушення вимог частини шостої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, до заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Що стосується пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, яке заявник просить не застосовувати, суд вважає за необхідне роз`яснити, що з урахуванням вимог частини третьої статті 154 Цивільного процесуального кодексу України вжиття заходів зустрічного забезпечення є не диспозитивним правом суду, а його обов`язком незалежно від майнового стану відповідача. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду в результаті перегляду справи №753/2380/18-ц у постанові від 10.04.20149 року (касаційне провадження № 61-38399св18).

За приписом частини десятої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, до заяви про забезпечення позову суд застосовує наслідки, визначені частиною десятою статті 153 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного та керуючись частиною десятою статті 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову № 404/992/20, номер провадження 2-з/404/13/20, повернути заявнику.

Ухвала на підставі статті 261 Цивільного процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка