печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Соколова О.М.

секретаря судового засідання: Проскурні А.Г.

справа № 757/32707/18-ц

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу № 757/32707/18-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , Державного підприємства «УКРЖИТЛОСЕРВІС» про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю.

02.07.2020 року від представника позивачів подано заяву про зміну позовних вимог, в якій просить виключити Державне підприємство «УКРЖИТЛОСЕРВІС» з числа відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог вказують, що ОСОБА_2 є власником 26,58 кв.м., квартири АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 є власником 35,08 кв. м. квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 є власником 27.04 кв.м. квартири АДРЕСА_1 . Враховуючи, що сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування квартирою, відповідач чинить перешкоди у користуванні нею, позивачі звернулись до суду з вказаним позовом.

19.09.2019 року на адресу суду надійшов відзив ОСОБА_3 на позовну заяву в якому позов визнає частково, вказала, що перешкод у користуванні житлом не чинить, комунальні послуги оплачує відповідно до своєї частки. Зазначила, що вимоги позивачів про встановлення користування квартирою викладені з порушенням діючих норм, а тому просить задовольнити позов саме у вказаний нею спосіб.

В судове засідання представник позивача не з`явився, проте подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав просив задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, причини неявки суду не повідомила, про місце день і час розгляду справи повідомлена належним чином, проте подав заяву про проведення судового засідання у його відсутність, позов визнає частково з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником 26,58 кв.м., квартири АДРЕСА_1 на підставі 1/5 свідоцтва на право власності на житло, видане згідно з розпорядженням від 28.10.1993, № НОМЕР_1 серія та номер б/н, виданий 29.10.1993, видавник Бюро по приватизації виробничого житлового ремонного-експлуатаційного управління Господарського управління КМ України; 1/20 свідоцтво на право на спадщину за законом, серія та номер 681 виданий 14.03.2018, НПА 928084; 1/30 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 1896.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником 35,08 кв. м. квартири АДРЕСА_1 на підставі: 1/5 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 4-1620, виданий 21.06.2013; 1/5 на підставі свідоцтва видане згідно з розпорядженням від 28.10.1993, № 1051 серія та номер б/н, виданий 29.10.1993, видавник Бюро по приватизації виробничого житлового ремонного-експлуатаційного управління Господарського управління КМ України.

Встановлено, що ОСОБА_3 є власником 27.04 кв.м. квартири АДРЕСА_1 на підсаві 21/120 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер 835 виданий 27.03.2018, ННА-928165; 4/30 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом,серія та номер 1772, виданий 11.09.2017 року.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру, квартира АДРЕСА_1 складпється з4 кімнат,житлова площа 59,6 кв.м.,у. тому чисі 1-а кімната 10,6 кв.м, 2-а кімната 15 кв.м., 3-а кімната 18,6 кв.м.4-а кімната 15,4 кв.м., кухня 6,7 кв.м., вбиральня (сполучена) площею1,2 кв.м., ванна кімната 2. 4, коридор 13,9 кв.м. та комори площею: вбудована шафа 1,2 кв.м., 1,2 кв.м., 0.6 кв.м., балкон 0,9 кв.м.

Загальна площа квартири становить 87.7 кв.м., кімнати є ізольованими.

У квартирі на даний час зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Фактично позивачі та відповідач у спірній квартирі не проживають. Проте, у вказаній квартирі фактично проживають треті особи у складі 4 осіб, які не сплачують комунальні послуги,які зі слів відповідача проживають на підставі дозволу покійного спадкодавця.

Отже, сторони не можуть дійти згоди у порядку користування квартирою, оскільки відповідач постійно змінює замки від квартири не отримуючи дозволу всіх власників, не допускає та перешкоджає у користуванні житлом.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.95 року № 20 «Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.95 року № 20» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку.

У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

Відповідно до п. 7 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на нього може бути виділено відокремлену його частину, яка відповідає розміру їхніх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-12цс13 виходячи з аналізу ст. 358 ЦК України слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Встановлення співвласниками порядку користування квартири з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток в праві власності на будинок.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , а саме виділивши: у користування ОСОБА_2 виділити житлову кімнату площею 15 кв.м.; у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею 15,6 кв.м. та 10,6 кв.м.; у користування ОСОБА_3 виділити житлову кімнату площею 18,6 кв.м. та балкон 0,9 кв.м.; у загальному користуванні залишити: кухню площею 6,7 кв.м.; вбиральня площею 1,2 кв.м.;ванну кімнату площею 2,4 кв.м.;коридор площею 13,9 кв.м.комори площею: вбудована шафа 1,2 кв.м., 1,2 кв.м., 0.6 кв.м. та зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 безперешкодний доступ квартиру за адресою АДРЕСА_1 та надати по комплекту ключів від вказаної квартири.

Враховуючи вищевикладене,а також часткове визнання відповідачем позовних вимог позивачів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у наведений спосіб.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягнення з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 355, 356, 358 ЦК України, та ст. 12, 13, 81, 141-142, 200, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов № 757/32707/18-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю - задовольнити частково.

Встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 :

- у користування ОСОБА_2 виділити житлову кімнату площею 15 кв.м.;

- у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею 15,6 кв.м. та 10,6 кв.м.;

- у користування ОСОБА_3 виділити житлову кімнату площею 18,6 кв.м. та балкон 0,9 кв.м.;

- у загальному користуванні залишити:

- кухню площею 6,7 кв.м.;

- вбиральня площею 1,2 кв.м.;

- ванну кімнату площею 2,4 кв.м.;

- коридор площею 13,9 кв.м.

- комори площею: вбудована шафа 1,2 кв.м., 1,2 кв.м., 0.6 кв.м.

Зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 безперешкодний доступ квартиру за адресою АДРЕСА_1 та надати по комплекту ключів від вказаної квартири.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 2843,20 грн. витрат з оплати судового збору.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

позивач: ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

відповідач: ОСОБА_3 : АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя О.М.Соколов