справа №619/4732/19
провадження №2/619/318/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року Дергачівський районний суд

Харківської області

У складі: головуючого судді -Жорняк О.М.,

за участю секретаря судового засідання -Коротченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального Управління юстиції у Харківській області про зняття арештів з нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального Управління юстиції у Харківській області про зняття арештів з нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на підставі рішення виконкому Солоницівської селищної ради його матері ОСОБА_2 було передано у приватну власність квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.05.2019. Після своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, складений 01.12.2004 та посвідчений за реєстровим № 1054, приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І.В., відповідно до якого йому було залишено у спадок все майно, в тому числі і квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

18.09.2019 він звернувся з заявою про відкриття спадщини до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., яким було відкрито цього ж дня спадкову справу № 64758709. Під час оформлення необхідних документів щодо спадкування стало відомо, що він не зможе оформити право власності на вказану квартиру за заповітом в зв`язку з тим, що 20.01.2005 за №1619136 Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі постанови №136/3 від 20.01.2005, виданою Дергачівським ВДВС, було накладено арешт. Як йому стало відомо, зазначене вище виконавче провадження було закрито державним виконавцем, проте, при закритті виконавчого провадження державним виконавцем не було знято арешт з майна боржника, а саме: квартири АДРЕСА_2 . У зв`язку з тим, що при закритті виконавчого провадження державним виконавцем не було знято арешт з майна боржника, а саме вищезазначеної квартири, тому він 21.11.2019 подав заяву до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Відповідно до листа Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за вихідним номером 27901 від 21.11.2019, станом на теперішній час у відділі не перебувають виконавчі провадження де боржником є ОСОБА_2 . Надати будь-якої інформації щодо арешту майна та оголошення заборони його відчуження на підставі постанови №136/3 від 20.01.2005, виданої Дергачівським ВДВС не вбачається за можливе в зв`язку зі спливом терміну архівного зберігання виконавчого провадження, який складає три роки.

В зв`язку з викладеним, він змушений звернутися з даним позовом до суду про зняття арешту з майна.

09 грудня 2019 року ухвалою суду було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 02 січня 2020 року на 09 годин 00 хвилин.

24 січня 2020 року ухвалою Дергачівського районного суду підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду на 17 лютого 2020 року на 09 годин 00 хвилин.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві просить задовольнити позов та справу розглядати за його відсутності.

Відповідач представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального Управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив справу розглядати по суті за відсутністю представника.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного.

На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 77 ЦПК України) та допустимими (ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, згідно ст.82 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Солоницівським сел. ЗАГС Дергачівського району Харківської області 31 січня 1967 року, за актовим записом №5.

Позивач посилається на те, що на підставі рішення виконкому Солоницівської селищної ради його матері ОСОБА_2 було передано у приватну власність квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.05.2019.

Після своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, складений 01.12.2004 та посвідчений за реєстровим № 1054, приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І.В., відповідно до якого позивачу було залишено у спадок все майно, в тому числі і квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

18.09.2019, позивач звернувся з заявою про відкриття спадщини до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., яким було відкрито цього ж дня спадкову справу № 64758709. Під час оформлення необхідних документів щодо спадкування стало відомо, що оформити право власності на вказану квартиру за заповітом неможливо у зв`язку з тим, що 20.01.2005 за №1619136 Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі постанови №136/3 від 20.01.2005, виданою Дергачівським ВДВС, було накладено арешт. Як йому стало відомо, зазначене вище виконавче провадження було закрито державним виконавцем, проте, при закритті виконавчого провадження державним виконавцем не було знято арешт з майна боржника, а саме: квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за вихідним номером 27901 від 21.11.2019, станом на теперішній час у відділі не перебувають виконавчі провадження де боржником є ОСОБА_2 . Надати будь-якої інформації щодо арешту майна та оголошення заборони його відчуження на підставі постанови №136/3 від 20.01.2005, виданої Дергачівським ВДВС не вбачається за можливе в зв`язку зі спливом терміну архівного зберігання виконавчого провадження, який складає три роки.

Згідно повідомлення за №2321/01-16 від 15.11.2019 з Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, щодо питання отриманої копії постанови Дергачівського ВДВС то за діючим на той час законодавством, державна нотаріальна контора виконувала функції реєстратора по реєстрації заборон та арештів, що накладалися на підставі повідомлень. Отже, дійсно 20.01.2005 року за № 1619136 Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області, на підставі постанови № 136/3 від 20.01.2005 про стягнення грошової суми на користь ЗАТ «АІСЕ Україна» виданою Дергачівським ВДВС,було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого листа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України № 606-ХІУ «Про виконавче провадження», який діяв на момент закриття державним виконавцем виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

В даному випадку арешт, який було накладено в ході виконавчого провадження постановою №136/3 від 20.01.2005 не був знятий, що є порушенням положень законодавства України.

На теперішній час позивач є фактичним власником квартири АДРЕСА_2 на підставі заповіту, але через існуючу заборону відчуження не може належним чином зареєструвати своє право власності.

В силу вимог ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно ч.1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.16 ЦК України : Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. В даному випадку застосувається спосіб захисту цивільних прав та інтересів : припинення дії, яка порушує право.

Згідно ч. 2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Згідно ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 03.12.2019 вбачається, що зареєстровано обтяження на квартиру що належить ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі постанови про арешт майна № 136/3 від 20.01.2005 Дергачівського ВДВС.

Суд зазначає, що збереження арешту майна чинить позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, а правові підстави для збереження арешту на вищевказану квартиру, яка належить позивачу на підставі заповіту, складеного 01 грудня 2004 року, відсутні.

Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зняти обтяження, реєстраційний номер 1619136, у вигляді арешту, накладеного на підставі постанови державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області №136/3 від 20.01.2005 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження з квартири АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4

Відповідач: Міжнародний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, місцезнаходження: 62300, м. Дергачі, вул. Сумський Шлях ,20

Повне судове рішення складено 17.02.2020.

Суддя О. М. Жорняк