Провадження №6/523/494/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2020 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.,

при секретарі - Кащавцевої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одесі, подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, -

ВСТАНОВИВ

До суду з поданням звернувся приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. в якому просить вирішити питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , що є предметом іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 60, 0 кв.м., складаєтсья з трьох кімнат, житловою площею 35,4 кв.м., що не зареєстрована за нею в установленому законом порядку.

Внесене подання заявник обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області перебуває зведене виконавче провадження ВП №58752629 з виконання виконавчих листів: № 523/451/13-ц виданого 28.05.2013р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління AT "Ощадбанк" заборгованості за кредитним договором в розмірі - 272 902,31 грн. та за № 2-2442/2009 виданого 06.08.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Одеського міського відділення № 7860 заборгованість за кредитним договором у розмірі 455366, 59 гривень.Боржник не виконує рішення суду і відповідні постанови державного виконавця, на виклики державного виконавця не з`являється, не надає інформацію про свої доходи та майно, а тому заявник встановивши під час проведення виконавчих дій, що ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 , проте дана квартира не зареєстрована за боржником у встановлено порядку, просить суд звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 .

Судове засідання у відповідність до ч. 11 ст. 440 ЦПК України проведено за відсутності сторін та інших заінтересованих осіб. Приватним виконавець надано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Так, на виконанні приватного виконавця Щербаков Ю.С. перебуває зведене виконавче провадження №58752629 з примусового виконання виконавчих листів:

- № 523/451/13-ц виданого 28.05.2013р. Суворовським раойнним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління AT "Ощадбанк" заборгованості за кредитним договором в розмірі - 272 902,31 грн.

- № 2-2442/2009 виданого 06.08.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Одеського міського відділення № 7860 заборгованість за кредитним договором у розмірі 455366, 59 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, приватним виконавцем боржнику - ОСОБА_1 рекомендованими листами з повідомленнями про вручення за номером відправлення Укрпоштою №463 були надіслані постанови про відкриття виконавчих проваджень.

Під час проведння виконавчих дій приватним виконавцем було витребовано інформацію щодо боржника ОСОБА_1 . Так, згідно відповіді з Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради зазначене вище майно - кв. АДРЕСА_1 не зареєстроване за боржником.

Згідно відповіді з Державної прикордонної служби боржник не здійснювала перетинання державного кордону.

Згідно відповіді з Державного агентства рибного господарства риболовних суден у боржника нема.

Згідно відповіді з Регіонального сервісного центру в Одеській області від 03.04.2019 року № 31/15-1958 у боржника відсутні транспортні засоби.

25 березня 2019 року приватним виконавцем накладено арешт на майно, а саме квартируАДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1

29 березня 2019 року приватним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника, що містяться в основних банківських установах, але згідно відповідей з банків, задовольнити вимоги виконавчого документа неможливо.

Згідно актів від 16.07.2020 року та 09.09.2020 року приватним виконавцем було здійснено вихід за адресою реєстрації боржника, а саме: АДРЕСА_2 , боржника не виявлено, двері ніхто не відчинив. Зі слів сусідів, місцезнаходження боржника їм невідомо. В дверях квартири були залишені виклики про з`явлення на прийом до приватного виконавця. У назначені дати на прийом до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича за викликами боржник не з`явилась.

До матеріалів подання надано копію Іпотечного договору № 10704 від 23.11.2007 року, за яким ОСОБА_1 передала в іпотеку ВАТ "Державний ощадний банк України" в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 1716/313 від 23.11.2007 року трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 - яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 23 листопада 2007 року приватним нотаріусом Одеського МНО Крицькою Н.В.. за реєстром № 10702, згідно витягу №5015154 з Державного реєстру правочинів.

Вказаний іпотечний договір зареєстровано у Державному реєстрі іпотек 23.11.2007 року та накладено заборону відчуження.

Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно - право власності на вказану квартиру ні за ким не зареєстровано. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься інформація ( актуальна станом на 05.10.2020 року) про державну реєстрацію іпотеки на вказану квартиру, іпотекодатель ОСОБА_1 , іпотекодержатель ВАТ "Державний ощадний банк" .

Відповідно до положень Цивільного кодексу України (в редакції станом на 2007р.) право власності на нерухоме майно виникає не з моменту підписання договору купівлі-продажу, чи отримання майна в інший спосіб передбачений законодавством, а з моменту державної реєстрації права власності на таке нерухоме майно.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

За нормами ч. ч. 4, 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

Нормами ст. ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку» також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та Законом України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Водночас, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».

За вимогами ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця є обгрунтованим, оскільки зі сторони державного виконавця були проведенні всі необхідні заходи з примусового виконання рішень суду, проте майна боржника (рухоме/нерухоме, грошових коштів) не достатньо для задоволення вимог стягувача.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає, що подання приватного виконавця підлягає задоволенню шляхом звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , що є предметом іпотеки, після отримання відповідної згоди на проведення стягнення від іпотекодержателя.

Керуючись ст.440 ЦПК України,

У Х В А Л И В

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН : НОМЕР_1 , що є предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору № 10704 від 23.11.2007 року , а саме: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 60,0 кв.м., складається з трьох кімнат житловою площею 35,4 кв.м., що не зареєстрована за нею в установленому законом порядку.

Звернення стягнення на зазначене майно проводити після отримання письмової згоди іпотекодержателя - ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії- Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк".

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд міста Одеси.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повну ухвалу суду складено та підписано 02 листопада 2020 року.

Суддя