У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2020 Справа №2-4043/11

14 грудня 2020 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

-головуючого судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Бойко І.І.

- сторони в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулось до суду із заявою про заміну стягувача ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», у виконавчому листі за №2-4043/11-ц.

В обґрунтування заяви товариство вказує, що 10 листопада 2011 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області ухвалив рішення у справі про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором № ML-E00/096/2008 від 28.05.2008 року.

31.01.2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу, згідно умов якого відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № ML-E00/096/2008 від 28.05.2008 року.

Посилаючись на наведене, заявник просить замінити стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за правом грошової вимоги за кредитним договором № ML-E00/096/2008 від 28.05.2008 року.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з`явився, хоча про час та дату судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив.

Боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення даного питання.

Судом встановлено, що 28 травня 2008 року між ПАТ ОТП Банк (правонаступником якого є ПАТ ОТП Факторинг Україна) та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № ML-E0000/096/2008, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 102 000 доларів США, із сплатою плаваючої процентної ставки у розмірі 5,99 % річних за користування кредитними коштами плюс FIDR та кінцевим терміном повернення кредиту 17 травня 2023 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2011 року у цивільній справі за №2-4043/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна заборгованість за договором кредиту № ML-E00/096/2008 від 28.05.2008 року 115 782,15 доларів США, що еквівалентно 923 096,35 грн. станом на 10.10.2011 року, з яких: 97 652,52 доларів США, що еквівалентно 780 243,63 грн. та 77 241,70 грн. пені за прострочення виконання боргових зобов`язань за період з 24.12.2010р. по 31.03.2011р. та судовий збір.

Відповідно до листа Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 15.09.2020 року за №74697 встановлено, що на виконанні у Першому відділі ДВС Тернопільського міського управління юстиції перебував виконавчий документ за №2-4043/11 та державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а саме направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС, що є територіальною підвідомчістю ВДВС Тернопільського РУЮ.

Згідно перевірки бази даних АСВП станом на 15.09.2020 року на виконанні в Тернопільському міському відділі ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) виконавчі листи за №-4043/11, де боржниками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на виконанні не перебувають.

Відповідно до листа Тернопільського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 08.10.2020 року за №40838 встановлено, що виконавчі провадження про стягнення із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на виконанні у відділу не перебувають, дані провадження були передані до архіву та знищені згідно із наказом Міністерства юстиції «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах ДВС та приватними виконавцями».

31 січня 2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу, згідно умов якого відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № ML-E00/096/2008 від 28.05.2008 року.

Так,згідно умов п.1.4 договору факторингу, права вимоги за кредитними договорами переходять до Фактор з моменту виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п.7 цього Договору, на підставі Акту приймання-передачі Реєстру боржників, форма якого наведена у Додатку 3 цього договору.

Згідно п.2 Акту №1 приймання-передачі Реєстру боржників, клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників, зазначений в Додатку 1 до Договору.

Відповідно до витягу з Додатку №1 до договору факторингу від 31.01.2018 року, до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 згідно кредитного договору та до поручителю ОСОБА_2 .

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положеннями ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. ч.1, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положеннями даної статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

В силу вимог ч. 1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Отже, відповідно до вимог п. п. 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) відбувається вибуття кредитора на стадії виконання судового рішення.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, внаслідок чого припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до вимог ч. 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України.

Виходячи зі змісту статтей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13).

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що від стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшли права вимоги за кредитним договором № ML-E00/096/2008 від 28.05.2008 року згідно договору факторингу від 31.01.2018 року до боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 .

Таким чином, заява ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що заява ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у справі за позовом ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення, шляхом заміни стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (, місцезнаходження: м.Київ вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, 04112).

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353-355, 442 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Замінити стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (, місцезнаходження: м.Київ вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, 04112) у справі за позовом ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 14 грудня 2020 року.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька