Справа № 682/153/20
Провадження № 2/682/330/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :

головуючої судді Зеленської В.І,

з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

17.01.2020 р ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім`я спадкодавця нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, в заяві до суду просять розглянути справу за їх відстуності та просять позов задовольнити.

Представник відповідача - Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області в письмовій заяві до суду в межах наданих йому повноважень позовні вимоги визнав повністю, просить розглянути справу за його відсутності, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

З`ясувавши суть позовних вимог, обгрунтованих належними та допустимими доказами, суд приходить до наступного.

Згідно з погосподарськими книгами виконкому Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області № 1 за 1996-2000 рр. ОСОБА_2 була головою дворогосподарства в АДРЕСА_1 та їй на праві приватної власності належав житловий будинок із надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці площею 0,42 га, яка згідно рішення виконавчого комітету сільської ради № 3 від 25.01.1996 року була передана у приватну власність, але державний акт не був виготовлений. Після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у володіння спадковим майном вступив ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно із Технічним паспортом та з актом-висновком про обстеження технічного стану від 14.03.2017 р ОСОБА_2 була власником житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , який був побудований у 1945 році. Загальна площа будинку складає 50,1 кв.м., жила площа будинку складає 16,7 кв.м. (а.с. 10-16).

24 травня 1995 року на випадок своєї смерті ОСОБА_2 склала заповіт в користь ОСОБА_1 на все своє майно, що буде їй належати на день смерті, де б воно не було і з чого б в оно не складалось, а також на все те, на що за законом матиме право, (а.с.8). На час розгляду справи судом заповіт не змінений і не скасований. Наведене стверджується заповітом і спадковою справою (а.с.8, 25-36).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 18 грудня 1997 року (а.с.6).

Із спадкової справи № 96/2019, заведеної після смерті ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після її смерті та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) розміром 3,04 ум.кад.га. із земель колективної власності КСП ім. Чапаєва с. Улашанівка Славутського району Хмельницької області, посвідчене сертифікатом серія ХМ № 0318680 (а.с.35 зворот).

Правовідносини з приводу спадкування виникли у 1997 році та відповідно до Перехідних положень ЦК України 2003 року регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З довідок Улашанівської сільської ради Славутського району від 30.01.2017 р № 192 та від 05.11.2019 р № 351 вбачається, що ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_2 та був зареєстрований з нею в одному будинку по АДРЕСА_1 та вступив в управління спадковим майном (а.с.27, 9).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлючих документів на цей житловий будинок на ім`я спадкодавця (а.с.5).

Відповідно до ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав свідоцтва про право на майно.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивач позбавлений можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку.

Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями після смерті ОСОБА_2 , суд, беручи до уваги, що позивач згідно із ст. 549 ЦК УРСР прийняв спадщину у строки, визначені у ціій статті та у ч. 1 ст. 1270 ЦК України, вважає що його позовні вимоги щодо визнання за ним в порядку спадкування права на житловий будинок з надвірними будівлями ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4-13, 17, 18, 263, 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 1218, 328, 392 ЦК України, ст. 549 ЦК УРСР, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , жителем АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Головуючий суддя Зеленська В. І.