Справа № 953/1334/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2020 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Сенаторов В.М., розглянувш заяву представника позивача адвоката Костіної Інни Григорівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя та усунення перешкод у користуванні шляхом вселення, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя та усунення перешкод у користуванні шляхом вселення.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.02.2020 у справі відкрито загальне позовне провадження.

Також, до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Костіної І.Г. про забезпечення позову, в якій остання просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 відчужувати право власності шляхом продажу, дарування, безоплатної передачі або будь-яким іншим способом на наступне майно:1) квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 126,5 кв.м., яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу р. №4607 від 31.08.2007 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 19595961, номер запису про право власності 87567); 2) нежитлові приміщення підвальної частини № 1,2,3,4,5 житлового будинку літ. «А- 4» за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 44,9 кв.м., які належать їй на підставі договору купівлі-продажу р. №1832 від 30.03.2012 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 6329862, номер запису про право власності 4859 ); 3) квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 46,6 кв.м., яка належить їй за договором купівлі-продажу від 09.10.2014 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, номер запису про право власності 7268946).

Заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам чинити перешкоди ОСОБА_1 щодо володіння та користування квартирою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заяви про забезпечення позову представник вказала, що зважаючи на презумпцію рівності часток подружжя у спільному майні, відсутністю домовленостей між подружжям щодо поділу спільно нажитого під час шлюбу майна, оскільки вказані об`єкти нерухомості є спільною сумісною власністю подружжя, так як були набуті на підставі договорів купівлі-продажу під час їхнього шлюбу, хоча і документально оформлені на відповідача, а тому позивач вважає, що на теперішній час є об`єктивні підстави стверджувати, що відповідачем може бути здійснено відчуження вищезазначених об`єктів спільної сумісної власності, без попередньої згоди позивача, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у випадку задоволення позову, в зв`язку з чим, з метою належного його виконання є необхідність в застосуванні заходів забезпечення позову.

Крім того,відповідач змінила двірні замки та вдавалася до спроб виселення позивача із займаної ним квартири АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, а саме: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановлення обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що на даний час нерухоме майно, що є предметом спору по даній справі, та на яке позивач просить накласти заборону відчуження перебуває у власності відповідача (про що свідчить надана Інформаційна довідка), також позивач зазначає, що є підстави вважати, що дане майно, може бути відчужене відповідачем.

Відповідно до вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти певні дії, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За нормами ЦПК України та роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України вважаю, що з урахуванням необхідності забезпечення позову слід застосувати заборону відчудження нерухомого майна та чинити перешкоди позивачу щодо володіння та користування майном, що буде ефективним і пропорційним у даному випадку заходом забезпечення позову.

Тому враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір, беручи до уваги обставини справи та виходячи зі змісту позовних вимог, в яких позивач просить про розірвання шлюбу, здійснення поділу спільно набутого майна та вселення, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, та не порушує права та інтереси відповідача з приводу користування та володіння майном, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Костіної Інни Григорівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя та усунення перешкод у користуванні шляхом вселення - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 відчужувати право власності шляхом продажу, дарування, безоплатної передачі або будь-яким іншим способом на наступне майно:

1) квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 126,5 кв.м., яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу р. №4607 від 31.08.2007 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 19595961, номер запису про право власності 87567);

2) нежитлові приміщення підвальної частини №1,2,3,4,5 житлового будинку літ. «А- 4» за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 44,9 кв.м., які належать їй на підставі договору купівлі-продажу р. №1832 від 30.03.2012 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 6329862, номер запису про право власності 4859 );

3) квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 46,6 кв.м., яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2014 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, номер запису про право власності 7268946).

Заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам чинити перешкоди ОСОБА_1 щодо володіння та користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , інн НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , інн НОМЕР_2 .

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.

Ухвала виконується негайно у порядку, встановленому для судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя -