КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 серпня 2020 про виправлення описки у виконавчому листі у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду першої інстанції з вказаним позовом та просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 23256 грн. 74 коп., яка складається з наступних складових: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 5 270 грн. 01 коп., нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 15 353 грн. 08 коп., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1 050 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1 083 грн. 65 коп. - штраф (процентна складова).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року задоволено в повному обсязі.

10 липня 2020 року АТ «КБ «ПриватБанк» звернулося із заявою про виправлення описки у виконавчому листі, а саме просило суд вірно зазначити номер справи у виконавчому листі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 серпня 2020 року заяву задоволено та виправлено, допущену описку при оформленні виконавчого листа, виданого 28 травня 2020 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, щодо правильності написання номера справи з «753/13536/19/19» на «753/13536/19».

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення заяви про виправлення описки у виконавчому листі, оскільки постановляючи оскаржувану ухвалу суд знехтував рішенням суду апеляційної інстанції, а саме постановою Київського апеляційного суду від 28 липня 2020 року, що була прийнята у даній справі, що суперечить завданням та основним засадам цивільного судочинства, викладеним у ст. 2 ЦПК України, не застосував заходи визначені ст. 44 ЦПК України, не з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Так, 28 липня 2020 року Київський апеляційний суд скасував рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року у даній справі та ухвалив нове судове рішення, яким у позові АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 25 177 (двадцять п`ять тисяч сто сімдесят сім) грн. 74 (сімдесят чотири) коп. відмовлено.

Разом з тим, суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з порушенням ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з вказаною заявою без достатньої правової підстави.

Як вбачається із заяви АТ КБ «ПриватБанк» поданої до суду, а також з матеріалів цивільної справи № 753/13536/19 питання щодо прийняття до виконання виконавчого листа органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем не вирішувалося, виконавчий лист від 28 травня 2020 до примусового виконання стягувачем не подавався, тому заяву фінансової установи про виправлення описок у виконавчому документі подано передчасно.

Таким чином, виконавчий лист від 28.05.2020, виданий Дарницьким районним судом м. Києва в цивільній справі №753/13536/19 не підлягає виконанню, а тому суд першої інстанції був позбавлений можливості вирішити питання про виправлення описки у виконавчому листі.

Окрім того, скаржник зазначає, що факт подання Позивачем такої заяви після відкриття апеляційного провадження є нічим іншим як зловживанням процесуальними правами та намаганнями фінансової установитинезаконно заволодіти чужим майном - грошовими коштами скаржника.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви банку про виправлення описки у виконавчому листі.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України та в межах строку наданого судом апеляційної інстанції, відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив. При цьому, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Карповська Л.В. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явилося, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неявка банку, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, враховуючи наступне.

Задовольняючи заяву про виправлення описки у виконавчому листі, суд першої інстанції виходив з того, що при оформленні виконавчого листа судом було невірно зазначено номер справи, що є перешкодою для виконання рішення суду.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи таке.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, оскаржуване судове рішення у даній справі не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України та ухвалено за неповного та всебічного з`ясування та встановлення обставин справи при вирішенні питання про внесення виправлень у виконавчому листі.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року задоволено в повному обсязі.

28 травня 2020 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у даній справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення суду Дарницького районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» містяться вимоги до виконавчого документа. Так, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту - фактичне виконання зазначеного у виконавчому листі рішення.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення заяви АТ КБ «ПриватБанк» про виправлення описки та внесення виправлень до виконавчого листа, оскільки заявником не доведено наявності допущених судом об`єктивних помилок у виконавчому листі, які б перешкоджали пред`явленню виконавчого документу до виконання. Допущення помилки у зазначенні номеру справи жодним чином не перешкоджає виконанню рішення суду на примусове виконання якого й було видано виконавчий лист.

Окрім того, п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлено, що основною засадою судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Однак, суд першої інстанції знехтував вказаними нормами чинного законодавства та всупереч постанові Київського апеляційного суду від 28 липня 2020 року. якою скасовано рішення суду першої інстанції на виконання якого було видано виконавчий лист, вирішив питання про внесення виправлень до виконавчого листа.

Також, колегія суддів зазначає, що АТ КБ «ПриватБанк» передчасно звернулося із заявою про виправлення описки у виконавчому документі, посилаючись на обставини, викладені у заяві про виправлення описки в зазначенні номеру справи, оскільки виконавчий лист від 28 травня 2020 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва, до примусового виконання не подавався, питання щодо його прийняття, відмови у прийнятті до виконання державним або приватним виконавцем не вирішувалося, а тому твердження заявника, що зміст виконавчого документу унеможливить його виконання є необґрунтованим.

Зазначене також узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені в постанові суду від 18 червня 2020 року у справі №803/37/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції про виправлення описки була постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про виправлення описки у виконавчому листі.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384, 432, 462 України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 серпня 2020 про виправлення описки у виконавчому листі у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про виправлення описки у виконавчому листі відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, окрім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 10 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді: