Справа № 214/4463/20
2/214/2331/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 жовтня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі - Шевченко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Відділ реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. Їй , ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 , виданого 07 грудня 1994 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради, згідно з розпорядженням за № С 4295 від 10.19.1994 року, та договору визначення часток у квартирі НВТ №842725, належить 2/3 двокімнатної квартири житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цей факт підтверджується свідоцтвом про право власності на житло НОМЕР_1 , виданого 07 грудня 1994 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради, згідно з розпорядженням за № С 4295 від 10.19.1994 року, та договору визначення часток у квартирі НВТ №842725, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Мазепою Н.М. від 09 липня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1210. Вона, ОСОБА_1 , є бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач мешкав у належній їй на праві спільної часткової власності квартирі, а на початку квітня 2019 року, зібрав всі свої речі та виїхав із квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Виїхавши з квартири відповідач так і не знявся з реєстраційного обліку, хоч обіцяв це зробити на протязі місяця. Місце постійного проживання відповідача по справі ОСОБА_2 на сьогоднішній день їй невідомо, однак він продовжує бути зареєстрованим у квартирі. Факт реєстрації відповідача в зазначеній квартирі тягне за собою нарахування на нього, як такого, що зареєстрований у квартирі комунальних платежів та експлуатаційних витрат по будинку, розмір яких останнім часом значно зріс. Сплата за її онука комунальних платежів негативно відображається на її матеріальному становищі. Вона вимушена одноособово сплачувати всі комунальні платежі, не тільки за себе, а й за відповідача, оскільки він не приймав та не приймає участі в їх оплаті, хоча це є його обов`язком. Отже, відповідач по справі не проживає у спірній квартирі. Цей факт підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 22.06.2020 р., складений комісією управителя ТОВ «Житлосервіс-КР». Власником за договором визначення часток зазначеної вище квартири на 2/3 є вона, ОСОБА_1 , і тому ніяких правових підстав для реєстрації місця проживання в її квартирі у відповідача по справі немає. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема припинення дії, яка порушує право. Так ч. 1 ст. 405 ЦК України та ч. 1 ст. 156 ЖК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Однак, у відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так як відповідач по справі без поважних причин не мешкає в квартирі більше ніж 1 рік, то у відповідності до вказаної правової норми він втратив право користування житлом. Оскільки відповідач у добровільному порядку не бажає знятися з реєстраційного обліку в зазначеній вище квартирі, а обов`язки по оплаті всіх платежів за відповідача, який фактично не проживає в квартирі, але зареєстрований в ньому доводиться виконувати їй, вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

Позивачка у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від представника позивачки надійшла заява, згідно якої останній просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву до суду не подавав, у зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

Представник третьої особи виконкому Саксаганської районної у місті ради, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності, та прийняти рішення на розсуд суду.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: довідка (а.с.7), свідоцтво про право власності і на житло (а.с.8), договір визначення часток (а.с.9), акт (а.с.10).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: довідку (а.с.7), свідоцтво про право власності на житло (а.с.8), договір визначення часток (а.с.9), акт (а.с.10), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування квартири АДРЕСА_2 у власності позивачки, а також перебування відповідача на реєстраційному обліку та його відсутність у зазначеній квартирі.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

2/3 частини квартири АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності позивачці ОСОБА_1 , що встановлено свідоцтвом про право власності на житло (а.с.8), договором визначення часток (а.с.9).

У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, який є онуком позивачки, що вбачається з тексту позовної заяви.

Відповідач за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає понад один рік без поважних причин, що встановлено змістом позовної заяви, а також актом (а.с.10).

Відносини між сторонами регулюються нормами ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , який доводиться позивачці онуком, відсутній в спірній квартирі понад один рік без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню,

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 223, 228, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Відділ реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.М. Прасолов