Провадження 4-с/235/4/20
Справа №235/5467/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Григор`євої С.В.

представника заявника -адвоката Секіріна О.В.

заінтересованої особи - державного виконавця Клімової Р.Д.

заінтересованої особи - боржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Клімової Раїси Дмитрівни, боржник ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_2 зі скаргою на дії головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Клімової Раїси Дмитрівни, боржник ОСОБА_1 . В обґрунтування скарги стягувач зазначила, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 27 березня 2019 року по справі № 235/5467/18 було стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу (заробітку) його щомісячно, починаючи з 05.09.2018 року та до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ОСОБА_2 двадцяти трьох років. Рішення набрало законної сили 09.07.2019 року на підставі постанови Донецького апеляційного суду від 09.07.2019 року.

Виконавчий лист мав бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років. В виконавчому листі зазначено, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - протягом усього періоду, на який присуджено платежі. Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчується 17.08.2019 року, день коли стягувачці виповнилось 23 роки.

Фактично стягувачка звернулась з виконавчим листом до Покровського міськрайонного відділу виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області 11.09.2019 року, так як вважала, що строк для пред`явлення виконавчого документу ще не скінчився у відповідності до ч 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

18.09.2019 року державним виконавцем Полянською Ю.А. було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття його до виконання. Підставою для повернення виконавчого листа без прийняття його до виконання, зазначено пропуск встановленого законом строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

22 жовтня 2019 року стягувачка до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, подала заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2019 року по справі № 235/5467/18 було відмовлено у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, через те, що фактично не було пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, так як такий строк складає три роки.

09 грудня 2019 року стягувачка знов подала заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 235/5467/18 і додатково надала копію ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2019 року по справі № 235/5467/18.

12 грудня 2019 року отримала повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Стягувачка вважає, що державним виконавцем було порушено її право на виконання рішення суду, яке гарантовано їй законодавством України, зокрема ст. 18 ЦПК України.

Стягувачка ОСОБА_2 просить суд визнати протиправними дії головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Клімової Раїси Дмитрівни щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 235/5467/18; скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 11.12.2019 р. по виконавчому листу № 235/54657/18; зобов`язати головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Клімову Раїсу Дмитрівну, прийняти до виконання виконавчий лист № 235/5467/18 та відкрити по ньому виконавче провадження.

Ухвалою суду від 23.12.2019 року прийнято до розгляду скаргу та призначено судове засідання, про що повідомлені учасники справи.

Заінтересована особа боржник ОСОБА_1 у відзиві на скаргу зазначив, що у виконавчому листі по справі № 235/5467/18 від 27.03.2019 зазначено, що рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць, дата набрання законної сили рішення суду в частині стягнення аліментів - 27.03.2019, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - протягом усього періоду, на який присуджено платежі. Отримавши виконавчий лист 02.04.2019 у ОСОБА_2 виникла можливість пред`явити виконавчий лист до виконання із часу його отримання - з 02.04.2019 та протягом усього періоду, на який присуджено платежі - до дати досягнення нею двадцяти трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Але ОСОБА_2 не скористалась даною можливістю, та здійснила дані дії лише 11.09.2019 - після закінчення періоду, на який присуджено аліменти, та не виявляла належної зацікавленості в реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2019 року про стягнення з боржника аліментів на період свого навчання.

09.12.2019 ОСОБА_2 вдруге пред`явила виконавчий лист до виконання.

Матеріали справи не містять жодних даних про причини вчинення таких дій після закінчення періоду, на який присуджено аліменти, та існування якихось перешкод для вжиття заходів своєчасної подачі заяви про відкриття виконавчого провадження.

Боржник вважає дані доводи заявника безпідставними. В повідомлені від 11.12.2019 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання головним державним виконавцем Клімовою Р.Д. зазначено, що заявником пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Державним виконавцем вірно зазначено, що в такому випадку виконавчий документ повертається без прийняття до виконання. Заявник формально, з вигідної для нього позиції, зазначає, що різними законодавчими актами встановлено різні строки для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Це твердження повністю спростовується прямою нормою закону, яка чітко регламентує строки пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заявником зазначено, що про остаточне рішення суду вона дізналась лише на початку серпня 2019, після того, як отримала поштою постанову Донецького апеляційного суду. Вважає дані доводи заявника безпідставними, оскільки дата набрання законної сили рішення суду в частині стягнення аліментів - 27.03.2019, виконавчий лист було видано 27.03.2019. Подання апеляційної скарги на рішення суду не перешкоджало ОСОБА_2 пред`явити виконавчий лист до виконання із часу його отримання - з 28.03.2019. Крім того, апеляційна скарга була подана лише 26.04.2019, майже через місяць після отримання нею виконавчого листа. Навіть отримавши на початку серпня 2019 постанову Донецького апеляційного суду. ОСОБА_2 мала можливість пред`явити виконавчий лист до виконання в строк до 17.08.2019.

ОСОБА_2 , отримавши перше повідомлення від 18.09.2019 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, в якому державним виконавцем Полянською Ю.А. зазначено, що заявником пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, не оскаржила рішення державного виконавця в порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» та не просила визнати повідомлення про повернення виконавчого документу без виконання неправомірним та скасувати його. Тим самим, визнала повідомлення обґрунтованим та погодилася з тим, що дійсно пропустила встановлені законом строки для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та звернулася до суду з заявою про поновлення такого строку з поважних, на її думку, причин.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущений та підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Обов`язок пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених Закону України «Про виконавче провадження», покладено саме на стягувача.

В своїй скарзі ОСОБА_2 посилається на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.11.2019 по справі № 235/5467/18, в мотивувальній частині якої суд дійшов висновку, що строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №235/5467/18 заявником ОСОБА_2 не пропущено, та становить три роки з наступного дня після набрання рішення законної сили (згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження).

З даним висновком суду боржник не погодився, та оскаржив ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.11.2019 по справі № 235/5467/18 до Донецького апеляційного суду.

Вважає, що з таким висновком суду неможна погодитись, оскільки є пряма законодавча норма, яка закріплює чіткий строк встановлений нормою закону для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Боржник не відмовляється сплачувати аліменти, але є чітко встановлені норми закону, протягом якого строку виконавчий лист повинен бути пред`явлений до виконання саме стягувачем. Його навмисних дій в несплаті аліментів не вбачається, весь час він сумлінно сплачував аліменти, відсутня будь-яка заборгованість зі сплати аліментів.

Боржник вважає, що заявником не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, скарга на дії державного виконавця є немотивованою і необґрунтованою, викладені заявником доводи є не доведеними.

Заявниця стягувач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, через представника надала заяву про розгляд справи без її присутності, за участю її представника ОСОБА_3 . На задоволенні скарги наполягає в повному обсязі.

Представник заявниці ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Головний державний виконавець Клімова Р.Д., дії якої оскаржуються, проти доводів скарги заперечувала. Суду пояснила, що діяла в межах Закону України «Про виконавче провадження», тому повернула виконавчий документ оскільки закінчився строк його пред`явлення до виконання.

Заінтересована особа - боржник ОСОБА_1 проти доводів скарги заперечував. Суду пояснив, що він не проти сплачувати аліменти, але вважає, що це повинно бути законно та у передбачений законом строк.

Суд, вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про те, що скарга підлягає ч задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частина 2 ст.451 ЦПК України передбачає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя, а у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст.18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), як провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_1 щомісячно, починаючи з 05.09.2018 та до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ОСОБА_2 двадцяти трьох років.

З матеріалів цивільної справи 235/5467/18 вбачається, що виконавчий лист отримано представником позивача 02.04.2019 року, про що є його розписка (а.с.159 т.1).

Постановою Донецького апеляційного суду від 09 липня 2019 року рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2019 року залишено без змін.

Відповідно до повідомлення державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 18.09.2019 року виконавчий лист 235/5467/18 виданий 27.03.2019 року повернуто стягувачу без прийняття до виконання, оскільки пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (а.с.4 т.3).

22 жовтня 2019 року стягувачка ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (а.с. 1 т.2).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 18.11.2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовлено (а.с.32-34 т.2).

Постановою Донецького апеляційного суду від 15 січня 2020 року ухвалу Красноармійського міськрайонного суду від 18 листопада 2019 року залишено без змін (а.с.69-70 т.2).

Суд апеляційної інстанції у постанові зазначив, що відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд першої інстанції виходив із того, що строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі № 235/5467/18 заявником не пропущено, а тому відсутні підстави для його поновлення.

Зазначений висновок відповідає встановленим обставинам та узгоджується з положеннями статей 4 та12 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із ч.ч.1, 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років; виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Судом апеляційної інстанції вказано, шо суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. Та обставина, що заявником 17.08.2019 року досягнуто 23-річного віку не свідчить про пропуск строку, оскільки аліменти за рішенням суду стягнуто за період з 05.09.2018 року і рішення суду не виконувалося. Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не правильно зазначено в мотивувальній частині судового рішення про те, що строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання заявником не пропущено, є безпідставним і не ґрунтується на положеннях Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою від 03 лютого 2020 року Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1 , про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відмовлено.

Враховуючи викладене, суд, при розгляді скарги на дії державного виконавця, також приходить до висновку, що строк на виконання рішення суду про стягнення аліментів не пропущено, не дивлячись на те, що заявником 17.08.2019 року досягнуто 23-річного віку. Аліменти за рішенням суду стягнуто за період з 05.09.2018 року і рішення суду не виконувалося. Посилання боржника та державного виконавця на те, що строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання пропущено, є безпідставним і не ґрунтується на положеннях Закону України «Про виконавче провадження».

Як зазначено у п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014№ 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання протиправно.

Суд вважає скаргу обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки право на отримання аліментів заявником є законним та не може бути оспорено в даному випадку.

Предметом оскарження заявником є повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що правильним способом захисту порушеного права заявника є скасування цього повідомлення та зобов`язання державного виконавця прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження по виконавчому листу про стягнення аліментів.

Відповідно до ст.19 Конституції України, керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд, УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Клімової Раїси Дмитрівни, боржник ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Клімової Раїси Дмитрівни щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 235/5467/18.

Скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 11.12.2019 р. по виконавчому листу № 235/54657/18.

Зобов`язати головного державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Клімову Раїсу Дмитрівну прийняти до виконання виконавчий лист № 235/5467/18 та відкрити виконавче провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали буде складено 17.02.2020 року.

Суддя