Справа № 191/1052/18
Провадження № 2-р/191/1/20
У Х В А Л А

іменем України

18 лютого 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кухаря Д.О., за участю секретаря Каліневич Ж.В. розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області заявуТОВ «Студія «Арт Бетон» про роз`яснення судового рішення по цивільній справі № 191/1052/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Студія «Арт Бетон» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

12.02.2020 року представник ТОВ «Студія «Арт Бетон» звернувся до суду з заявою про роз`яснення судового рішення по цивільній справі № 191/1052/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Студія «Арт Бетон» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, обґрунтовуючи її тим, що Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області розглянувши цивільну справу № 191/1052/18 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Студія «Арт Бетон» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди ухвалив рішення яким - задовольнив частково позовні вимоги, зокрема: визнав незаконним та скасував наказ про припинення трудового договору № 3- кп від 08.02.2018 про звільнення ОСОБА_1 ; поновив ОСОБА_1 водієм автотранспортних засобів транспортної служби в ТОВ «Студія «Арт Бетон»; стягнув з ТОВ «Студія «Арт Бетон» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 61 630,25 грн; стягнув з ТОВ «Студія «Арт Бетон» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 20 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

18.12.2019 року Дніпровський апеляційний суд розглянувши апеляційну скаргу ТОВ «Студія «Арт Бетон» задовольнив її частково.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.12.2019 вирішено - рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.07.2019 змінити в частині стягнення з ТОВ "Студія "Арт Бетон" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зменшивши суму з 61630,25 грн. до 61123,70 грн. та в частині стягнутої моральної шкоди зменшивши суму з 20000 грн. до 10000 грн. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Отже, рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.07.2019 набрало законної чинності 18.12.2019 року.

Заявник посилаючись на норми Податкового кодексу України та правову позицію Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц, згідно з якою суд прийшов до висновків, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена

працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Крім того, було встановлено, що відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори - вважає, що сума за рішенням суду у розмірі 71 123,7 грн. повинна бути виплачена позивачу за вирахуванням тих податків, зборів та інших обов`язкових платежів, які підлягають вирахуванню роботодавцем згідно чинного законодавства під час виплати заробітної плати працівнику. Компенсація моральної шкоди в тому числі підлягає оподаткуванню на підставі такого, просить роз`яснити рішення суду.

Враховуючи вищевикладені обставини просить суд, роз`яснити рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.07.2019 у справі № 191/1052/18 (змінене Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.12.2019) в частині того, що суми відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 61123,70 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. у рішенні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.07.2019 (змінене Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.12.2019) зазначені без відрахування обов`язкових платежів та при виконанні рішення суду відповідач як податковий агент зобов`язаний утримати із вказаних сум податки і збори відповідно до вимоги чинного законодавства.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про розгляд заяви повідомлялись належним чином. Їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши заяву про роз`яснення рішення, суд приходить до наступного.

Відповідно до приписів ч. 1, 3 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

У відповідність до роз`яснень, викладених у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Оскільки представнику відповідача незрозуміло чи є стягнуті суми середнього заробітку за час вимушено прогулу та моральної шкоди зазначеним без врахування податків та обов`язкових платежів і чи зобов`язаний відповідач утримувати з них податки і обов`язкові платежі суд, вважає за необхідне роз`яснити судове рішення в цій частині.

Так у рішенні суду від 24.07.2019 року не зазначено, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу стягнута без урахування податків і зборів.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Постанови КМУ від 05.02.1995 року № 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками - почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Згідно п.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 p. N 100 (з наступними змінами і доповненнями) усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки.

Відповідно до ст.171 п.171.1 Податкового кодексу України визначено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Обов`язки відповідача як страхувальника і платника страхових внесків регламентовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Законом України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Оскільки середній заробіток за вимушений прогул був розрахований виходячи із мінімальної заробітної плати у місячному розмірі згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та мінімальної заробітної плати у місячному розмірі Згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з урахуванням листа Мінсоцполітики «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 - 2018 рік», тому суд приходить до висновку, що з суми відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 61 123,70 грн. визначені без утримання податків і обов`язкових платежів.

Також, суд звертає увагу, що згідно з п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 р. № 4 розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд залежно від характеру й обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, та з урахуванням інших обставин.

Водночас законодавство у сфері оподаткування встановлює, що будь-який дохід, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду, підлягає оподаткуванню (див. ст. 164 Податкового кодексу України, далі ПКУ). При цьому пп. 164.2.14 ПКУ має деякі винятки із загального правила, за якими не оподатковуються, зокрема, і суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25 липня 2018 року у справі № 180/683/13-ц (провадження № 61-14316св18), який звернув увагу на те, що згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, суд зазначає, що моральна шкода у розмірі 10 000 гривень, яка підлягає стягненню на користь позивача, оподаткуванню не підлягає, оскільки рішенням судом встановлено, що останньому дійсно спричинена шкода здоров`ю, яка полягала уфізичних та душевних стражданнях та матеріальна шкода, яка полягала в тому, що у позивача знизився матеріальний стан його сім`ї, де він був годувальником і виплачував кредити.

Виходячи з наведених обставин та норм законодавства, керуючись ст. ст. 271,353, суд,-

УХВАЛИВ:

ЗаявуТОВ «Студія «Арт Бетон» про роз`яснення судового рішення по цивільній справі № 191/1052/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Студія «Арт Бетон» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Роз`яснити, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнутий за рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 24.07.2019 року у розмірі 61 630,25 грн., постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.12.2019 року рішення змінено в частині середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зменшено суму з 61630, 25 грн. до 61 123,70 грн. - визначений без утримання податків та інших обов`язкових платежів .

Моральна шкода, яка спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю оподаткуванню не підлягає.

Копії ухвали надіслати особам, що беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: Д. О. Кухар