Номер провадження: 22-з/813/44/20
Номер справи місцевого суду: 502/298/18
Головуючий у першій інстанції Манжос Н. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення судового збору

18.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про повернення судового збору сплаченого при поданні апеляційної скарги на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 05.09.2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2019 року ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 05 вересня 2019 року було задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову та вирішено накласти арешт на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50, 8 кв. м., житловою площею 15, 9 кв. м., власником якої є ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 04.10.2019 року подала до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу. В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначила, що з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що суддею Маслениковим О.А. було прийнято 21 ухвалу у вказаній справі, в тому числі ухвалу про відкриття провадження в справі. При цьому апелянт зауважила, що за ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження в справі до суду, в провадженні якого перебуває справа, отже, як зазначає апелянт, така заява про забезпечення позову третьої особи мала б розглядатися суддею Масленниковим О.А., а не суддею Манжос Н.В. Правових підстав для заміни судді не існувало, а тому, на думку апелянта, прийняття ухвали про забезпечення позову неуповноваженим складом суду свідчить про порушення процесуального законодавства. Також апелянт вказує на те, що з ухвали про забезпечення позову не можливо встановити як невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про визнання договору недійсним або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваний прав або інтересів ОСОБА_4 , за захистом яких він звернувся. Крім того, апелянт вказала на те, що предметом спору в даній справі є не квартира, а стягнення грошових коштів та визнання договору позики недійсним відповідно. Також апелянт пояснила, що на момент винесення оскаржуваної ухвали судом не встановлено, що ОСОБА_4 не мав відношення до вказаної квартири, тому, на думку апелянта, жодних претензій щодо дійсності або недійсності угод ним пред`являтися не можуть. Тому, на думку апелянта, оскільки ухвала суду від 05.09.2019 року була винесена неуповноваженим складом суду, квартира не є предметом спору, в оскаржуваній ухвалі не обґрунтовано неможливість виконання рішення за результатом розгляду вимог про визнання договору позики недійсним, накладення арешту немає передбаченої законом мети, апелянт просить суд скасувати оскаржувану ухвалу.

27 грудня 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду (суддя Дрішлюк А.І.) відмовлено у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 05 вересня 2019 року про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним.

23 січня 2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала заяву про повернення судового збору. Апелянт пояснює що ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху не отримав вчасно, та не усунув недоліки. Під час подачі апеляційної скарги апелянтом було сплачено судовий збір у розмірі 384, 20 грн. Тому апелянт просить повернути судовий збір у розмірі 384, 20 грн.

Підстави повернення судового збору передбачені статтею 7 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до п.5, ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З вищевказаного вбачається, що апелянт подав відповідне клопотання до відкриття апеляційного провадження, тому у апелянта є підстави на повернення судового збору. відповідно до п.5, ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

Отже, суд розглянувши відповідне клопотання, вважає за необхідне повернути апелянту грошові кошти за сплачений ним судовий збір.

Механізм повернення коштів регламентовано Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за №1650/24182

Відповідно до п.5 вищевказаного наказу повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду. Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду). Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133-142 ЦПК України, ст. 7 Закону України Про судовий збір ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про повернення судового збору сплаченого при поданні апеляційної скарги на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 05.09.2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним задовольнити.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України, грошові кошти сплачені нею за судовий збір згідно квитанції № ПН440 від 03 жовтня 2019 року сплачений за наступними реквізитами: поточний рахунок № 0031, отримувач УК у Малиновському районі міста Одеси, код банку отримувача 899998, код отримувача 38016923, код бюджетної класифікації 22030101, що становить 384,20 гривень

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк