Справа № 686/6255/19
Провадження № 2/686/1650/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.

при секретарі Антосєві В.П.

за участю:

представників позивача ОСОБА_1

та ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по вул . Заводській, 42 «Злагода» до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, ОСОБА_4 , Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Трембач Світлани Валеріївни, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визнання недійсними договорів дарування та купівлі-продажу, усунення перешкод в користуванні майном -

встановив:

06 березня 2019 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1» ( далі - ОСББ «Злагода ») звернулось до суду з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, ОСОБА_4 , державного реєстратора Трембач С.В., в якому просив скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 28.11.2018 року № ХМ66, скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 02.01.2019 року № ХМ87 та визнати протиправним і скасувати рішення Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Трембач С.В. № 45016633 від 11.01.2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), номер запису про право власності 29821121 від 09.01.2019 року про державну реєстрацію реконструйованого об`єкта нерухомого майна, а саме: квартири з прибудовою, загальною площею 65,9 м2, житловою площею 50,9 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101.

В обґрунтування своїх вимог позивач пояснив, що відповідачем ОСОБА_4 було здійснено самочинне будівництво прибудови до квартири АДРЕСА_1, належної йому на праві власності , розташованої в будинку АДРЕСА_1 . На думку позивача, зазначене будівництво було здійснене з порушенням вимог чинного законодавства та порушує права і законні інтереси інших співвласників квартир багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Позивач зазначав, що ОСББ «Злагода» не надавався дозвіл ОСОБА_4 на будівництво прибудови до квартири АДРЕСА_1 , яка розташована на земельній ділянці, кадастровий № :04:005:0062, що належить ОСББ «Злагода» на праві приватної власності. Водночас, за твердженням позивача, спірна прибудова до квартири АДРЕСА_1 була завершена до отримання ОСОБА_4 дозволу на початок будівельних робіт.

Ухвалою від 13 березня 2019 року відкрито провадження по справі, призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

20 березня 2019 року до суду надійшло клопотання ОСББ «Злагода» про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101.

Ухвалою від 22 березня 2019 року в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовлено.

19 квітня 2019 року до суду надійшов відзив на позов Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Трембач С.В., у якому остання вказувала, що реєстраційні дії були проведені у повній відповідності до чинного законодавства, зокрема статей 18, 19, 22, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», пунктів 6, 7, 9, 10-1, 40, 45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року за № 1127. Відповідач зазначила, що документи для реєстрації речових прав на нерухоме майно були подані ОСОБА_4 в повному обсязі та у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

14 червня 2019 року до суду надійшло повторне клопотання ОСББ «Злагода» про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101.

Ухвалою суду від 14 червня 2019 року клопотання позивача було задоволено, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4

03 жовтня 2019 року до суду надійшло клопотання ОСББ «Злагода» про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101. Клопотання позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_4 подарував спірну квартиру з прибудовою своїй матері, ОСОБА_5 , яка, в свою чергу, відчужила її на користь ОСОБА_3 , шляхом укладення договору купівлі-продажу.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2019 року вказане клопотання задоволено, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

15 та 18 жовтня 2019 року до суду надійшли клопотання позивача про залучення співвідповідачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Клопотання ОСББ «Злагода» були задоволені ухвалою суду, зазначених осіб залучено в якості співвідповідачів по справі.

03 грудня 2019 року позивачем ОСББ «Злагода» було подано до суду уточнено позовну заяву, в якій він просив скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт № ХМ66 від 28.11.2018 року та реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ХМ87 від 02.01.2019 року, визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Трембач С.В. № 45016633 від 11.01.2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), номер запису про право власності 29821121 від 09.01.2019 року про державну реєстрацію реконструйованого об`єкта нерухомого майна, а саме: квартири з прибудовою, загальною площею 65,9 м2, житловою площею 50,9 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101, визнати недійсним договір дарування від 29.03.2019 року № 309 укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , визнати недійсним договір купівлі-продажу від 18.09.2019 року № 2763 укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , відновити права ОСББ «Злагода» по володінню та користуванню земельною ділянкою з кадастровим номером :04:005:0062, на якій розташована прибудова до квартири АДРЕСА_1 , а також технічним приміщенням на першому поверсі та частиною загального коридору будинку шляхом демонтажу всіх зведених відповідачем конструкцій.

Ухвалою від 17 грудня 2019 року закінчено підготовче провадження, справу призначену до судового розгляду.

В судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги уточненого позову, просили його задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову.

Відповідач - державний реєстратор Трембач С.В. в судове засідання не з`явилась, проте подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, відношення до позовних вимог висловила у відзиві на позов, в якому просила відмовити у задоволенні вимог ОСББ «Злагода».

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та представник відповідача Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази та документи, суд дійшов висновку про наступне.

Судом об`єктивно встановлено, що 26 вересня 2008 року зареєстроване об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по

АДРЕСА_1» (ОСББ «Злагода»). ОСББ «Злагода» є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку площею 0,4244 га, кадастровий номер :04:005:0062, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 6529788 від 19.07.2013 року, виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області.

Власником квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 з метою будівництва прибудови до квартири АДРЕСА_1 було подано до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано 28.11.2018 року за № ХМ66.

Як вбачається з технічного паспорту на квартиру в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого ПП «Еверест Експерт»станом на 03.12.2018року, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 об`єктнерухомого майна повністю включає здійснену ним прибудову до квартири.

В подальшому, 02.01.2019 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області за № ХМ87 було зареєстровано Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), згідно якої по реконструкції квартири АДРЕСА_1 виконано всі передбачені проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи, у тому числі щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших мало мобільних груп населення (п. 17 Декларації); заходи з охорони праці, забезпечення вибухонебезпеки, пожежної безпеки, охорони навколишнього природного середовища і антисейсмічні заходи, передбачені проектом, проведенні в повному обсязі (п. 18 Декларації).

09.01.2019 року державним реєстратором Хмельницької міської ради було проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на належну йому квартиру з прибудовою, загальною площею 65,9 кв.м, житловою площею 50,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .У наданому відповідачем на підтвердження цієї обставини витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підставою виникнення права власності зазначено, зокрема, Декларацію про готовність об`єкта експлуатації, серія та номер ХМ87, видану Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області 02.01.2019 року.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 11 березня 2019 року по справі № 686/20774/17 по цивільній справі за позовом ОСББ «Злагода» до ОСОБА_4 , третя особа - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, про знесення самочинного будівництва, скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02.11.2018 року в даній справі, та відмовлено у задоволенні позову ОСББ «Злагода».

Відповідно до норм частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно частини 7 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути скасовано відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт; 2) отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; 3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Частиною 2 статті 391 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Абзацом 2 частини 6 статті 39 Закону Украни «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Проте, суд звертає увагу на те, що умови, за яких декларація про готовність об`єкта до експлуатації підлягає скасуванню, визначені законом. Якщо такі умови наявні, уповноважений орган позбавляється можливості вибору варіанту дії і повинен прийняти рішення про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Аналогічної позиції в розумінні поняття та сутності дискреційних повноважень дотримується і Верховний Суд, зокрема, в Постанові від 11.09.2019 року по справі № 819/570/18 сформовано правову позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії, і якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Разом з тим, суд зазначає, що після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпала свою дію фактом виконання, отже з цього моменту не може породжувати жодних правових наслідків, як і її скасування.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 року по справі № 804/1510/16 та від 02.10.2018 року по справі № 465/1461/16-а.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» Суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Беєлер проти Італії», «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси («Онер`їлдіз проти Туреччини» та «Беєлер проти Італії»).

Суд наголошує, що виходячи з діючих в Україні порядку та підстав набуття права власності на новостворене нерухоме майно, набуттю права власності на реконструйовану квартиру за ОСОБА_4 передувала активна участь в такому процесі держави в особі відповідних органів архітектурно-будівельного контролю, які спочатку надали дозвіл на будівництво, процес якого вони були уповноважені контролювати, а потім прийняли до експлуатації закінчений після будівництва об`єкт. У зв`язку з цим, враховуючи, що право власності реконструйовану квартиру було набуте ОСОБА_4 в результаті проведення державними органами законодавчо встановлених процедур, відповідальність за вказані процедури не може покладатися на ОСОБА_4 , який розраховував на їх належність та правомірність.

З урахуванням викладеного суд відмовляє у задоволенні вимоги про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ХМ66 від 28.11.2018 року та реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ХМ87 від 02.01.2019 року, оскільки вказані документи на момент їх оскарження вже вичерпали свою юридичну силу, а отже не можуть порушувати будь-чиїх прав та законних інтересів.

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію реконструйованого об`єкта нерухомого майна, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 316, частиною 3 статті 319 та частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини 2 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Пунктом 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, визначено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, також не вимагається у разі, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. У такому разі державний реєстратор відповідно до зазначених заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що згідно з вимогами законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє відсутність суперечностей між заявленою адресою та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Відповідно до пункту 45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року за № 1127 для державної реєстрації права власності у зв`язку із зміною суб`єкта такого права в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна, у тому числі в результаті переведення об`єкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки подаються: 1) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 3) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалась у результаті спільної діяльності).

Як випливає з матеріалів справи та не заперечується сторонами, на момент реєстрації речового права на об`єкт нерухомого майна - реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , державному реєстратору були подані усі, передбачені чинним на момент реєстрації законодавством, документи, які на момент реєстрації не були скасовані чи визнані недійсними, отже не існувало жодних передбачених законом підстав для відмови у державній реєстрації речового права.

З огляду на наведене, суд не вбачає в діях відповідача - державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Трембач С.В., порушень чинного порядку проведення реєстрації речового права на об`єкт нерухомого майна - реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , а доводи про неправомірність дій та рішень суд вважає необґрунтованими та безпідставними.

Щодо вимог позивача про визнання недійсними договору дарування від 29.03.2019 року № 309 укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та договору купівлі-продажу від 18.09.2019 року № 2763 укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , то суд виходить з наступного.

Відповідно до норм частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частини 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України містять наступні вимоги щодо дійсності правочину: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Позивачем не надано належних та достатніх доказів того, що оспорювані правочини укладені без дотримання вимог, встановлених частинами 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України. Одночасно, наявні у матеріалах справи докази свідчать про те, що оспорювані правочини були укладені у відповідності до вимог чинного законодавства та створили наслідки, що обумовлюються укладенням правочинами відповідного роду.

З урахуванням викладеного, відповідачі ОСОБА_5 та в подальшому, ОСОБА_3 , набули права власності на квартиру АДРЕСА_1 у спосіб та порядку, що відповідає вимогам чинного законодавства., отже вимоги ОСББ «Злагода» щодо визнання недійсними договору дарування від 29.03.2019 року № 309 укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та договору купівлі-продажу від 18.09.2019 року № 2763 укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про відновлення прав ОСББ «Злагода» щодо володіння та користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:005:0062, на якій розташована прибудова до квартири АДРЕСА_1 , а також технічним приміщенням на першому поверсі та частиною загального коридору будинку шляхом демонтажу всіх зведених відповідачем конструкцій.

Відповідно до норм частини 3 статті 42 Земельного Кодексу України, порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

В матеріалах справи відсутні докази того, що співвласниками будинку АДРЕСА_1 приймалось рішення щодо встановлення порядку користування прибудинковою земельною ділянкою, який, в свою чергу, був порушений відповідачем ОСОБА_4 . Наданий позивачем Витяг з протоколу загальних зборів ОСББ «Злагода» № 28 від 05.04.2018 року не містить інформації щодо встановлення такого порядку, лише про винесення на розгляд загальних зборів ОСББ питання про знесення (демонтаж) прибудови до квартири АДРЕСА_1 . Водночас, суд відкидає доводи позивача про те, що здійснивши реконструкцію належної йому квартири зі зведенням прибудови, ОСОБА_4 порушив право власності юридичної особи на земельну ділянку, оскільки межі використання земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0062 обмежені як її цільовим призначенням - «для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку», так і нормами чинного законодавства, які визначають способи та умови використання земель, на яких розташовані багатоквартирні житлові будинки.

Як встановлено постановою Хмельницького апеляційного суду від 11.03.2019 року по справі № 686/20774/17, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 об`єкт нерухомого майна повністю включає здійснену ним прибудову до квартири, відповідно на нього поширюється той же правовий режим, що і на решту квартир у даному багатоквартирному житловому будинку. При цьому, позивач не наводить доказів того, які саме права та інтереси ОСББ були порушені та доказів того, що знесення (демонтаж) конструкцій, зведених ОСОБА_4 є єдиним і безумовним способом відновлення цих прав та захисту інтересів. Крім того суд зазначає, що з матеріалів справи випливає факт наявності інших, аналогічно здійснених прибудов та реконструкцій квартир у будинку АДРЕСА_1 , щодо яких позивачем не надано доказів про вжиття дій, спрямованих на відновлення прав та захист інтересів інших співвласників багатоквартирного житлового будинку, що свідчить про вибірковість дій позивача як організації, метою якої є забезпечення та захист прав всіх співвласників багатоквартирного будинку.

Крім того, як уже зазначалось, з реєстрацією права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_1 , прибудова до вказаної квартири втратила статус самочинного будівництва та не може бути знесена з підстав, зазначених позивачем.

Аналогічним чином, до даних правовідносин не може бути застосована і норма, викладена у частині 4 статті 376 ЦК України, оскільки як встановлено в ході розгляду справи, право власності на нерухоме майно, знесення якого вимагає позивач, уже зареєстровано.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог ОСББ «Злагода».

Керуючись пунктами 41, 45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, ст. ст. 36, 39, 391 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. ст. 2, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», ст. 42 Земельного Кодексу України, ст. ст. 203, 215, 316, 319, 321, 331, 376 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, ОСОБА_4 , Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Трембач Світлани Валеріївни, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визнання недійсними договорів дарування та купівлі-продажу, усунення перешкод в користуванні майном - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 лютого 2020 року.

Суддя: О.М. Палінчак