КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4049/18
Провадження № 2-др/488/2/20
УХВАЛА

Іменем України

13.02.2020 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Тузові Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась із позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просила припинити право власності відповідача на належну йому ј частину квартири АДРЕСА_1 , визнати за нею право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 , та стягнути з неї на користь відповідача компенсацію ј частини квартири АДРЕСА_1 .

08.11.2019 р. позивачка подала до суду заяву про закриття провадження у даній справі у зв`язку із врегулюванням спору між сторонами.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.11.2019 р. провадження у справі було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

28.12.2019 р. до суду надійшла заява відповідача по даній справі ОСОБА_1 про відшкодування понесених ним витрат на правничу допомогу. Заява мотивована тим, що у зв`язку із розглядом даної справи відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн., і суд при закритті провадження, не провів розподілу судових витрат. Посилаючись на це, відповідач просить суд стягнути з позивачки на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, від його представника до суду надійшла заява про слухання справи у їх відсутність, заяву про відшкодування судових витрат підтримав.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала свої заперечення, у яких просила відмовити відповідачу у задоволенні його заяви та слухати справу у її відсутність. Заперечення мотивовані тим, що у процесі розгляду цивільної справи, за її клопотанням було призначено судову будівельно-технічну експертизу, в період проведення якої відповідач погодився подарувати належну йому ј частину квартири АДРЕСА_1 , їх спільній дочці ОСОБА_3 . Разом з відповідачем вони готували усі необхідні для цього документи, і для цього необхідно було закрити провадження у даній справі, оскільки це перешкоджало нотаріальному посвідченню правочину. Позивачка зазначає, що про закриття провадження у справі вона повідомила відповідача та направила йому фотокопію ухвали суду від 26.11.2019 р. Також позивачка вказала, що вона подала обґрунтований позов і ніяких необґрунтованих дій не вчиняла, тому вважає заяву відповідача необґрунтованою і просить відмовити у її задоволенні.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд прийшов до наступного висновку.

За приписами ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.1 ч. 1 ст. 270 ЦПК).

В силу ч.ч. 1,2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, із матеріалів цивільної справи № 488/4049/18 вбачається, що у вересні 2018 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про припинення права власності відповідача на належну йому ј частину квартири АДРЕСА_1 , визнання за нею права власності на цю частину нерухомого майна та стягнення з неї на користь відповідача відповідної компенсації.

Ухвалою судді від 02.11.2018 р. було відкрито провадження у даній справі, розгляд справи був призначений у порядку загального позовного провадження.

28.02.2019 року по справі було проведено підготовче судове засідання, у якому були виконані дії, передбачені ст. 197 ЦПК України, у тому числі, вирішені клопотання учасників справи та призначена судова будівельно-технічна експертиза, у зв`язку з чим провадження по справі було зупинено.

Після проведення експертизи і надходження до суду висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-029 від 12.04.2019 року, провадження у справі було поновлено ухвалою суду від 10.05.2019 року.

08.11.2019 року від позивачки надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку із врегулюванням спору між сторонами.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.11.2019 р. провадження у справі було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В силу ч.5 та ч. 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою-пятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Закриття провадження у справі на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про закриття провадження у справі не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

До того ж, за змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно було довести, а суду встановити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Натомість, у своїй заяві про відшкодування витрат на правничу допомогу відповідач посилався лише на те, що він заперечував проти позову і заявляв клопотання про закриття провадження через відсутність спору. При цьому доводів і доказів необґрунтованості дій позивачки заява відповідача взагалі не містить.

При розгляді даної заяви суд також враховує і те, що позивачка за час розгляду справи судом належним чином виконувала свої процесуальні обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 43 ЦПК України, у тому числі несла покладені на неї судові витрати у вигляді судового збору та оплати за проведення відповідної експертизи. Також суд враховує, що відчуження належної відповідачу ј частини квартири АДРЕСА_1 , відбулось вже після закриття провадження у даній справі за договором дарування від 23.12.2019 року.

З урахуванням викладеного, суд знаходить заяву ОСОБА_1 необґрунтованою та не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 5 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Керуючись ст.ст. 270, 353 ЦПК України,

У х в а л и в:

Відмовити у прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.І. Селіщева