Єдиний унікальний номер справи 333/110/20
номер провадження 2/333/936/20
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2020 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., за участю: секретаря судового засідання Курочкіної І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовною ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: відділ по Шевченківському району служби у справах дітей Запорізької міської ради (69068, м. Запоріжжя, вул.. Моторобудівників, буд., 34) відділ по Комунарському району служби у справах дітей Запорізької міської ради (69104, м. Запоріжжя, вул.. Чумаченка, буд. 32) про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2020 року, позивач - ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої онуки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд: позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнути аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої онуки ОСОБА_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - 2218 грн. з щорічною індексацією.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у доньки позивача ОСОБА_5 та відповідача - ОСОБА_2 народилася донька (онука) - ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації народжень Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 21.11.2006 року зроблено актовий запис за №1084. ІНФОРМАЦІЯ_4 моя донька ОСОБА_3 померла, про що Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 11 червня 2019 року складено актовий запис № 253.

Відповідач, є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але фактично вихованням дитини не займається, матеріально дитину не забезпечує, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. Неповнолітня проживає разом з позивачем - її бабусею, в її родині за адресою: АДРЕСА_3 . Я займаюсь її вихованням та утриманням.

Наказом Служби у справах дітей Запорізької міської ради від 05.12.2019 року №897 малолітню ОСОБА_3 влаштовано в родину ОСОБА_4 .. Контроль за виконанням даного наказу покладено на відділ по Шевченківському району служби у справах дітей Запорізької міської ради.

Згідно довідки від 12 листопада 2019 року за № 235, виданою Запорізькою загальноосвітньою школою №84 Запорізької міської ради Запорізької області, ОСОБА_3 навчається у Запорізькій загальноосвітній школі № 84 Запорізької міської ради у 7-Б класі.

Згідно характеристики, учениця 7-Б класу ОСОБА_3 навчається у Запорізькій загальноосвітній школі №84 Запорізької міської ради з 3-го класу. За цей період навчання проявила себе як учениця середніх здібностей. Має хорошу пам`ять, розвинене мислення, здатність чітко виражати думки. Вихованням доньки займалася мати. Після смерті матері ОСОБА_3 проживає разом з бабусею ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно довідки Територіального відділу освіти Комунарського району Департаменту освіти та науки Запорізької міської ради від 12.11.2019 року №01-13/295 «Про участь батька у шкільному житті дитини» - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно навчається у Запорізькій загальноосвітній школі №84 у 7-Б класі. Станом на 12.11.2019 р. батько ОСОБА_2 не спілкувався з учителями, не підтримував зв`язок з класним керівником, не відвідував батьківські збори та не цікавився успішністю і поведінкою доньки.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» від 15.11.2019 року №131701-10, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на обліку в КНП «ЦПМСД №96» з народження, мешкала за адресою: АДРЕСА_4 . Укладена декларація з дільничним педіатром. Після смерті матері дитина мешкає з бабусею по матері ОСОБА_1 .. На профілактичні щеплення та огляди дитина раніше приходила з матір`ю. Після смерті матері дитина у супроводі бабусі пройшла поглиблений огляд у підприємстві та проведенні щеплення згідно календарю щеплень. Батько ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні доньки.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, надали суду заяву про проведення судового засідання без їх участі, просять залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення аліментів, в іншій частині - доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримують, просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав визнає в повному об`ємі та не заперечує, щодо їх задоволення.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала та просила долучити висновок заступника голови районної адміністрації № 1516/01-37/05 від 21.09.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району не з`явилася, але до суду від представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та просили долучити акт обстеження умов проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 . За яким умови проживання задовільні, житло утримується в доброму стані.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2020 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Одночасно вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 28).

При підготовці справи до судового розгляду проведені підготовчі дії, визначені ч. 2 ст. 197 ЦПК України, зокрема долучено до матеріалів справи висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , акт обстеження умов проживання ОСОБА_4 ..

06 лютого 2020 року надійшов відзив на позовну заяву (а.с.37-40).

24 вересня 2020 року ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя підготовче провадження по справі закрито. Справу призначено до судового розгляду у судове засідання (а.с. 113-114).

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, взявши до уваги заяви позивача, відповідача, представників третіх осіб, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є: матір - ОСОБА_7 та батько ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 1084 від 21 листопада 2006 року (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Україна, актовий запис № 253 від 11 червня 2019 року (а.с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ч.1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року, яку було ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих та адміністративних заходів.

Відповідно до ст.. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно статті 12 цього Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу та своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, а також інші особи.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав та призначення опікуна (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом випливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Згідно роз`яснень п. 16 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.

Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 № 1516/01-37/05 від 21.09.2020 року, складеного заступником голови районної адміністрації Кузьменко В.І., вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.108-109).

Наказом Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради № 897 від 05.12.2019 року про тимчасове влаштування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштовано малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в родину ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , до прийняття рішення про її влаштування (а.с.14).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 05.11.2019 року проведеного за адресою: АДРЕСА_5 , під час виходу спеціалістів за вищевказаною адресою вдома нікого не було. Зі слів сусідів ОСОБА_2 не працює та зловживає спиртними напоями. Акт складений спеціалістами відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради Омельчук В.А., Шепель Т.О. (а.с. 17).

Відповідно до довідки про участь батька у шкільному житті дитини № 01-13/295 від 12.11.2019 року складеною директором Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 84 З.В. Діденко, станом на 12.11.2019 року батько ОСОБА_2 не спілкувався з учителями, не підтримував зв`язок з класним керівником, не відвідував батьківські збори та не цікавився успішністю і поведінкою доньки - ОСОБА_3 (а.с. 18).

Відповідно до довідки про надання інформації № 1317/01-10 від 15.11.2019 року виданою директором КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку в КНП «ЦПМСД №6» з народження, мешкала за адресою: АДРЕСА_5 з матір`ю та батьком. Декларація укладена з дільничним педіатром ОСОБА_8 . Після смерті матері дитина мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , з бабусею по матері - ОСОБА_9 . На профілактичні щеплення та огляди дитина раніше приходила з мамою. Після смерті матері дитина у супроводі бабусі пройшла поглиблений огляд у підприємстві та проведені щеплення згідно календарю щеплень. Батько ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні доньки (а.с.21).

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний, і моральний розвиток, не готує до самостійного життя, не бере участь у навчально-виховному процесі.

Вирішуючи даний спір, суд враховує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Враховуючи вищевикладене, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, беручи до уваги той факт, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наявність підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 141, 150, 164, 165, 180 СК України, ст.ст. 43, 49, 141, 142, 200, 206, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: відділ по Шевченківському району служби у справах дітей Запорізької міської ради (69068, м. Запоріжжя, вул.. Моторобудівників, буд., 34) відділ по Комунарському району служби у справах дітей Запорізької міської ради (69104, м. Запоріжжя, вул.. Чумаченка, буд. 32) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Повний текст рішення складено 22 грудня 2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов