У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря судових засідань Боти О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником,

встановив:

06.11.2020 ТОВ «Вердикт Капітал» в особі генерального директора Іжаковського О.В. подано до суду вищевказану заяву, в якій останній просить замінити вибулого стягувача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №2п-5856/10 за позовом ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги мотивовані зокрема тим, що 18.07.2011 у справі №2п-5856/10, ухвалено рішення про стягнення з боржника (відповідача), яким є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором №57/4/06. Зазначає, що 28.11.2019 між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги №212009, відповідно до якого ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №57/4/06.

23.12.2020 від представника боржника ОСОБА_1 адвоката Леньо І.О. до суду надійшли заперечення, в якій останній просить відмовити ТОВ «Вердикт Капітал» в задоволенні заяви, оскільки заміна стягувача можлива лише у відкритому виконавчому провадженні, а ОСОБА_4 не може бути боржником у провадженні про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки рішення від 18.07.2011 щодо неї не ухвалювалася, і вона є майновим поручителем за таким.

Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання заяви, а тому суд розглядає справу за їх відсутності, так як у відповідності до ч.3 ст.442 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про зміну сторони виконавчого провадження.

Окрім цього в прохальній частини розглядуваної заяви міститься пункт про розгляд заяви без участі представника заявника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

18.07.2011 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі №2п-5856/10, за яким стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі відділення №1 ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» 115788,82 грн. заборгованість за кредитним договором №57/4/06 від 20.12.2006, а також судові витрати.

28.11.2019 між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги №212009, відповідно до якого ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» відступило новому кредитору ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за договорами кредиту.

Відповідно до додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги №212009, а саме реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами станом на 26.11.2019 під №5 значиться кредитний договір №57/4/06 від 20.12.2006, позичальником за яким є ОСОБА_1 .

Відповідно до додатку №4 до Договору про відступлення прав вимоги №212009, а саме реєстру договорів поруки, під №73 та № 74 значиться договір поруки №57/4/06S-2 та №57/4/06S-3 від 20.12.2006 поручителями позичальника ОСОБА_1 значаться ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Суд ознайомився з матеріалами цивільної справи №2п-5856/10 (наразі справа №2-1471/11), за якою виконавчий лист отримано 27.04.2012, про що свідчить відмітка з підписом ОСОБА_5 . Окрім цього в матеріалах справи наявні дублікати виконавчого листа від 09.07.2015 щодо боржників ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , за яким стягувачем значиться ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». Зазначено, що рішення набуло законної сили 31.07.2015.

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України можна зробити висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то ч. 5 ст. 15 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

В ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила:

«Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.»

Як вже зазначалося, в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 20.11.2013 року, при перегляді ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2013, встановлено, що заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Окрім цього, Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №2-н-148/09 засвідчено, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Щодо зауваження представника боржника ОСОБА_1 адвоката Леньо І.О., яке міститься в його запереченнях від 23.12.2020, за яким останній вказує, що ОСОБА_4 не може бути замінена, оскільки щодо неї рішення не ухвалювалося, суд зазначає наступне.

З матеріалів цивільної справи №2-1471/11 видно, що 28.05.2020 позивач ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в якій просив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як солідарних боржників заборгованість за кредитним договором №57/4/06 від 20.12.2006 у сумі 115788, 82 грн.; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та судових витрат звернути стягнення на предмет іпотеки володіння за номером АДРЕСА_1 .

В заочному рішенні від 18.07.2011, ухваленому у цивільній справі №2п-5856/10 (наразі справа №2-1471/11), зазначено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір №57/4/06 S-1 від 20.12.2006, відповідно до умов якого позивачу було передано в іпотеку нерухоме майно, саме будинок АДРЕСА_1 .

Вказаним заочним рішенням позовні вимоги задоволені часткового, як зазначалося вище, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі відділення №1 ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» 115788,82 грн. заборгованість за кредитним договором №57/4/06 від 20.12.2006, а також судові витрати.

В розглядуваному випадку, суд здійснює лише заміну сторону стягувача у справі в порядку передбаченому ст. 422 ЦПК України, що не створює додаткові, поза межами судового рішення, обов`язки для відповідачів та не впливає на обсяг таких.

Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку про задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, оскільки за договором про відступлення прав вимоги №212009 та додатку №1, №4 до такого, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал», зокрема за кредитним договором №57/4/06 від 20.12.2006, позичальником за яким є ОСОБА_1 та договорами поруки №57/4/06S-2 та №57/4/06S-3 від 20.12.2006 поручителями позичальника за яким значаться ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 260, 261, 354, 355, 442 ЦПК України, ст. ст. 512, 514 ЦК України, суд

постановив:

Замінити сторону стягувача - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд 5-Б) у справі №2п-5856/10 (наразі справа №2-1471/11), в якій згідно з рішення суду від 18.07.2011 позов Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково й стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі відділення №1 ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» 115788,82 грн. заборгованість за кредитним договором №57/4/06 від 20.12.2006, а також судові витрати.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів до Закарпатського апеляційного суду з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов