Справа № 461/5092/19 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/811/3947/19 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Куцика І.Б.,

позивачки ОСОБА_1 та її представника

-адвоката Семенини В.М.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 06 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила змінити розмір аліментів, визначений судовим наказом Галицького районного суду м.Львова від 24.10.2017 року у справі № 461/7193/17, та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку та доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.04.2019 року, тобто - з дня, коли позивачка звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу, і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить припинити нарахування і стягнення аліментів за судовим наказом Галицького районного суду міста Львова від 24.10.2017 року у справі №461/7193/17 та відкликати виконавчий лист, що був виданий на виконання такого.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 24.10.2019 року Галицьким районним судом м. Львова в порядку ст.184 СК України за заявою позивачки видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. З 2019 року щомісячний розмір аліментів складає 1 013грн. 50 коп., хоча ОСОБА_2 офіційно працює на посаді майстра виробничого навчання ДНЗ «Львівське ВПУТ та СП» і має постійний заробіток у розмірі більше 8000 грн. (а.с. 1-3).

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено (а.с. 95-97).

Дане рішення оскаржила позивачка.

Апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги «починаючи стягувати аліменти з 01.04.2019 року з дня коли (позивачка) звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу, і до досягнення дитиною повноліття», покликаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що суд не дав належної оцінки тому, що відповідач заборонив керівництву установи, у якій він працює, повідомляти позивачку про розмір його доходів, а відтак вважає неправомірним висновок суду про те, що нею, як позивачкою, не було подано до суду належних та допустимих доказів про зміни у матеріальному стані відповідача (а.с. 100-105).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта і її представника на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини оскаржуваного рішення, відмову у задоволенні позовних вимог суд мотивував тим, що позивачка не довела належними та допустимими доказами наявності підстав, які передбачені статтею 192 СК України, для зміни розміру аліментів.

Однак, вище наведені висновки не відповідають обставинам справи та зроблені з порушення норм процесуального та неправильним застосування норм матеріального права.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 1 ст. 82 ЦПК України - що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, визнається учасниками справи та стверджується матеріалами справи те, що за заявою ОСОБА_1 24 жовтня 2017 року Галицьким районним судом міста Львова у справі №461/7193/17 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно - починаючи з 20.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5).

Як вбачається з довідки Державного навчального закладу «Львівське вище професійне училище торгівлі та сфери послуг» від 23.05.2019 року, на виконання вище згаданого судового наказу протягом січня-квітня 2019 року з ОСОБА_2 стягувалися аліменти у розмірі по 1 013 грн. 50 коп. щомісячно (а.с. 18).

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема - статті 182 та 183).

Вище наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.09.2018 року у справі № 61-37114св18.

Відтак, оскільки згідно вище згаданого судового наказу Галицького районного суду міста Львова від 24 жовтня 2017 року аліменти з ОСОБА_2 стягуються у твердій грошовій сумі (в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно), то ОСОБА_1 вправі була вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, а саме: з певної твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) батька дитини.

Частиною 5 статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини» СК України встановлено, що той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів.

А за змістом частини 7 статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу (про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів) боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Як вбачається з вище наведеного, чинним сімейним законодавством закріплено право того з батьків, разом з яким проживає дитина, на стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, а чинним процесуальним законодавством закріплено право останнього оспорювати цей розмір аліментів - шляхом звернення до суду з позовом про зменшення присудженого до стягнення розміру аліментів.

За своєю правовою природою аліментами є кошти на утримання дитини.

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням вище наведеного, саме на відповідача покладається обов`язок доведення суду тієї обставини, що присуджені до стягнення аліменти у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, підлягають зменшенню, зокрема - про наявності підстав, що мають істотне значення.

В той же час, відповідачем не було подано до суду належних та допустимих доказів (зокрема - навіть довідки про наявну у нього заробітну плату), які б свідчили про неможливість (або проблемність) сплати ним аліментів на утримання доньки у розмірі однієї чверті його заробітку.

За вище наведених обставин оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового - про зміну розміру аліментів, які підлягають до стягнення звідповідача на користь позивачки згідно судового наказу від 24 жовтня 2017 року, а саме: про стягнення звідповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - до досягнення донькою повноліття.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» міститься роз`яснення про те, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За наведеного відсутні правові підстави для присудження до стягнення аліментів у новому розмірі з 01.04.2019 року, про що міститься вимога у позовній заяві та апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 173, 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384, 432 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 06 листопада 2019 року скасуватита ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які підлягають до стягнення зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 згідно судового наказу виданого 24 жовтня 2017 року Галицьким районним судом міста Львова по справі № 461/7193/17, ухваливши, що до стягнення зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підлягають аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - до досягнення донькою повноліття.

Судовий наказ, виданий 24 жовтня 2017 року Галицьким районним судом міста Львова по справі № 461/7193/17 про стягнення зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати таким, що не підлягає виконанню.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 19 лютого 2020 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.