Справа № 355/1073/19
Провадження № 2/355/20/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Коваленка К.В.

з участю секретаря Котенко Л.О

представника позивача Воробей І.В.

представника відповідача Блохіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Баришівка Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції сторін.

17.07.2019 року за вх.№ 5548 до Баришівського районного суду надійшла позовна заява про відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином, в якій ОСОБА_3 ( в подальшому позивач) просить суд стягнути з ОСОБА_4 ( в подальшому відповідач) моральну шкоду в сумі 2 000 000 ( два мільйони грн.)

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначала, що підставою для звернення до суду стали обставин, внаслідок яких, їй було виконано оперативне втручання, а саме вакуум-аспірація вмісту порожнини матки в термін вагітності 15 тижнів. Після переривання вагітності, у неї виникли фізичні симптоми: головний біль, запаморочення, неприємні відчуття в області серця і живота, болі в суглобах. Опанувало відчуття самотності, спустошеності, апатії, туга, тривога, страх за наступні вагітності, своє здоров`я. Не було впевненості в завтрашньому дні. Все бачилося в похмурому світлі, звичайні справи здавалися нездійсненними, знизилася працездатність.

В судовому засіданні представники позивача - адвокат Воробей Ілля Вікторович позовні вимоги своєї довірительки підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача - адвокат Блохіна Оксана Василівна проти задоволення позову заперечує в повному обсязі вважаючи його безпідставним.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

30.07.2019 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про усунення недоліків позовної заяви відповідно до якого, просить суд відкрити провадження по даній справі ( а.с.14 )

Також від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме матеріалів кримінальної справи № 1001/1660/2012 року, які зберігаються в архіві Баришівського районного суду Київської області відносно ОСОБА_4 засудженого за ч.1 ст.121 КК України для огляду ( а.с.39)

21.11.2019 року за вх.№ 8831 від представника позивача надійшла заява про внесення його даних РНКПП до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи № 355/1973/19 ( а.с.46)

08.01.2020 року за вх.№ 105 від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів - копії свідоцтв про народження дітей ( а.с.61)

17.01.2010 року за вх.№ 271 від представника позивача надійшло клопотання про відсторонення представника відповідача ( а.с.81)

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

03.10.2019 року ухвалою судді Баришівського районного суду Київської області було відкрито провадження в справі та призначення справи за правилами загального позовного провадження ( а.с.26).

13.01.2020 року ухвалою Баришівського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду ( а.с.74)

Відповідно до ст.247 ЦПК України під час судового розгляду справи здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 13 години 30 хвилин, знаходячись по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в ході сварки із ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на той час вона перебувала в стані вагітності, умисно наніс їй один удар ногою в область живота.

Від отриманого удару, у відповідачки відкрилася кровотеча та її було доставлено до Березанської міської лікарні Київської області, де було виконано оперативне втручання, а саме: вакуум-аспірація вмісту порожнини матки (аборт) в термін вагітності 15 тижнів.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи від 05.10.2012 року № 159/К у ОСОБА_5 відсутні будь-які захворювання та патологічні зміни, які могли б сприяти самовільному перериванню вагітності.

Переривання вагітності останньої могло виникнути внаслідок спричинення їй травматичного впливу в ділянку живота, тобто в наслідок удару ногою в живіт.

Переривання вагітності внаслідок травми (нанесення тілесних ушкоджень), відповідно до 2.1.7. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 від 17.01.1995 р. МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

10 грудня 2012 року Баришівським районним судом Київської області ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за якою призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки. На підставі ст.76 КК України на нього покладено зобов`язання періодично з' являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

V. Правова норма, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я ( частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,

Відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду необхідно встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76, частини першої статті 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Людина, її життя і здоров`я, недоторканість та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, даний постулат визнано нормою основного закону держави Конституцією України.

VI. Оцінка суду .

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно вироку Баришівського районного суду Київської області від 10 грудня 2012 року ( а.с. 6-7 ), ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та засуджено до 5 років позбавлення волі із іспитовим строком на 3 роки. За вироком суду, 03 червня 2012 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння під час сварки, достовірно знаючи, що його дружина ОСОБА_6 перебувала в стані вагітності, в ході сварки, умисно наніс останній удар ногою в область живота. Від отриманого удару, в позивачки відкрилася кровотеча, та сталося самовільне переривання вагітності.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суд в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вироком Баришівського районного суду Київської області від 10 грудня 2012 року по справі № 1/1001/159/2011 встановлено факт спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

За таких обставин суд вважає, що відповідно до норм стст.1167, 1168 ЦК України, позивачка ОСОБА_3 має право на відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, вирішуючи розмір відшкодування даної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як встановлено в ході судового розгляду, при розгляді кримінальної справи, причиною сварки між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 03 червня 2012 року стало те, що остання, залишивши його із їхніми спільними малолітніми дітьми, а саме дочку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перейшла проживати до іншого чоловіка.

Окрім того судом встановлено, що позивачка ще має дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які проживають та перебувають на повному утриманні та вихованні бабусі - ОСОБА_13 . Дані обставини встановленні рішенням Яготинського районного суду Київської області від 17 травня 2018 року, яким за позовом органу опіки та піклування Баришівської райдержадміністрації, ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Як вбачається із пояснень представника позивача, у його довірительки, внаслідок злочинних дій відповідача ОСОБА_4 порушився нормальний спосіб життя, значно погіршився стан її здоров`я в зв`язку з перериванням вагітності, у неї виникли фізичні симптоми: головний біль, запаморочення, неприємні відчуття в області серця і живота, болі в суглобах. Окрім того, її опанувало відчуття самотності, спустошеності, апатії, туги, тривоги, страху за наступні вагітності та здоров`я. Не має впевненості в завтрашньому дні, все бачиться в похмурому світлі, звичайні справи здаються нездійсненними, знизилася працездатність.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження своїх посилань, суду не надано.

Окрім того, суд звертає свою увагу на ту обставину, що події, які були предметом дослідження в даному судовому засіданні мали місце 8 років тому і лише зараз, позивачка, оцінивши розмір своїх страждань, прийшла до переконання щодо стягнення із відповідача 2000000 грн. При цьому, жодної аргументації щодо стягнення саме такої суми не надала.

Більш того, суд також звертає свою увагу і на ту обставину ( про яку не згадує представник позивачки), що його довірителька, проживаючи в новому зареєстрованому шлюбі в с. Капустинці Яготинського району Київської області із громадянином ОСОБА_14 , народила ІНФОРМАЦІЯ_11 сина ОСОБА_15 , а тому на думку суду така мотивація вимог, як страх за майбутні вагітності є, в даному випадку недоречною.

З огляду на вказане суд зазначає, що позивач посилаючись на конкретні симптоми погіршення здоров`я та психічного стану, не надала суду жодного доказу про звернення до медичних закладів, встановлення будь-яких діагнозів чи звернення до спеціалістів психологів.

Таким чином, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди в межах заявлених позивачкою вимог, суд керується вимогами, передбаченими ч.3 ст.23 ЦК України, та вважає встановленими наступні обставини, які мають істотне значення: позивач відчувала фізичний біль та моральні страждання в момент спричинення їй тілесних ушкоджень відповідачем, після побиття, їй було проведено оперативне втручання, а саме вакуум-еспірація вмісту порожнини матки та вона втратила плод.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи фактичні обставини справи, приймаючи до уваги вимоги розумності, справедливості та співмірності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення та вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 10000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач при подачі позову звільнена від сплати судового збору на підставі ч.1 п.2 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як позивач у справі про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я. Судовий збір, який підлягає сплаті за подання позовної заяви, становить 2027 грн.00 коп.. Ця сума підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5,11-13, 81, 82, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 23, 1177, 1167, 1168 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІПН НОМЕР_1 зареєстрованого АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_13 проживаючої АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 000 (десять тисяч) гривень відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІПН НОМЕР_1 зареєстрованого АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 2027 грн.00 коп..

Отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача ( ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України ( ЕАП)

Номер рахунку : UA 6026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Баришівський районний суд Київської області.

Повне судове рішення складено 18.02.2020 року.

Суддя Баришівського

районного суду К. В. Коваленко