Провадження №2/263/901/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Іващенко Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , відкрилась спадщина за законом, оскільки заповіту про призначення спадкоємців він не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги є рідни діти спадкодавця, а саме: донька, тобто позивач ОСОБА_5 , та рідний син спадкодавця ОСОБА_2 . На час смерті спадкодавець в зареєстрованому шлюбі не перебував, так як шлюб з ОСОБА_6 було розірвано 10.11.1986 року, про що було зроблено актовий запис №838 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Маріуполя. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкове майно, на яке відкрилася спадщина за законом, складалась з легкового автомобіля та квартири АДРЕСА_1 , яка була надана в користування ОСОБА_3 , як члену ЖБК «Авангард» відповідно до ордеру №4660, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ждановского городского Совета депутатов трудяшихся від 11.08.1973 року на сім`ю з трьох осіб. Пайовий внесок за спірну квартиру спадкодавцем був повністю внесений та 17.04.1976 року проведена державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на вказану квартиру в «Маріупольському БТІ» за реєстраційним номером №36364, про що видане реєстраційне посвідчення, що підтверджується довідкою Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» №699 від 15.02.2019 року. Однак за життя спадкодавця правовстановлюючий документ - реєстраційне посвідчення на право власності на зазначену квартиру від 17.04.1996 було втрачено. Між позивачем та відповідачем була досягнута спільна згода щодо розподілу спадкового майна, відповідно до якої у власність відповідача переходить легковий автомобіль, а у власність позивач квартира. Після досягнення згоди відповідач ОСОБА_2 звернувся до Першої маріупольської державної нотаріальної контори, якою 31.03.1997 року була заведена спадкова справа №279 до майна померлого ОСОБА_3 , та 31.03.1997 року отримав свідоцтво на спадщину за законом на належний спадкодавцю автомобіль, однак позивач не свідоцтво на квартиру не отримала у зв`язку з відсутністю грошей на переоформлення. В листопаді 2019 року позивач звернулась до Першої маріупольської державної нотаріальної контори з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Але позивачі було відмовлено оскільки спадкова справа була закінчена 31.03.1997 року та в подальшому була передана до обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться в місті Донецьку.

Позивач до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просила задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до технічного паспорту МКП «Маріупольського БТІ» від 15.02.2019 року на квартиру АДРЕСА_1 , вбачається що замовником є ОСОБА_3 .

Відповідно до відповіді на запит №699 від 15.02.2019 року, МКП «Маріупольське БТІ» вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі реєстраційного посвідчення від 17.04.1996 року.

Відповідно до ордеру виконавчого комітету Жданівського міського ради депутатів від 11 вересня 1973 року, на квартиру АДРЕСА_2 , вбачається що він виданий на ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Маріуполі Донецької області.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Маріуполі Донецької області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 30 серпня 1977 року, вбачається що ОСОБА_2 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 від 27 січня 1972 року, вбачається що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №68 від 21 листопада 2019 року, вбачається, що ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_9 , після укладення шлюбу отримала прізвище - ОСОБА_10 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_5 від 21 травня 1999 року, Жовтневим районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області, було розірвано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 про що було зроблено відповідний актовий №272.

Відповідно до свідоцтва про одруження серія НОМЕР_6 від 12 серпня 2000 року виданого Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану м. Маріуполя Донецької області, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 12 серпня 2000 року уклали шлюб, про що було зроблено актовий запис №366. Після одруження подружжю призначено прізвище - ОСОБА_13 .

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії першої маріупольської державної нотаріальної контори № 4433/02-31 від 27.11.2019 року, у зв`язку з тим що інформація до Спадкового реєстру за вказаною спадковою справою була внесена , яка архівна до 01.12.2000 року, ОСОБА_1 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , яке складається з квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.1216, ст.1261, ст.1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька, інших спадкоємців які претендують на спадкове майно не має, а тому вважає, що вона має право звернутися до суду з вимогою про визнання права власності за нею на нерухоме майно, оскільки це зачіпає її права як спадкоємця та майбутнього власника цього нерухомого майна.

В зв`язку з викладеним суд вважає необхідним захистити права позивачки, визнавши за нею право власності на нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , після смерті її батька ОСОБА_3 .

На підставі Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.13, 81, 247 ч.2, 263 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно спадкодавця, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН - НОМЕР_7 , право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 35,8 кв.м., після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.О. Ковтуненко