Справа № 204/8728/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Янжули О.С.

при секретарі Котовій Н.С.

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Марганець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до Моторно (транспортного) страхового бюро України, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 31.08.2013 року близько 00-30 годин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Форд Фокус, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по а/д Бориспіль-Запоріжжя на 108 км+810 м на території Золотоніського району Черкаської області, порушуючи вимоги п.п.2.3б), 13.1 Правил дорожнього руху України, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не дотримавшись безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок зіткнення транспортних засобів, згідно висновку судово-медичного експерта №240 від 03.01.2014 року, вона отримала тілесні ушкодження, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а саме: ЗЧМТ, струс головного мозку, забійну рану правої гомілки, які виникли від дії тупих предметів, не виключено за обставин та в термін, вказаний у висновку. Вказані факти встановлені рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2014 року. нею були понесені матеріальні збитки на лікування та відновлення здоров`я у розмірі 5389,64 гривень та 78 гривень. Спричинення тілесних ушкоджень пов`язане із порушенням відповідачем Правил дорожнього руху України. Відповідно до п.21.1 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. ОСОБА_3 експлуатував свій автомобіль без вказаного полісу. Відповідно до п.9.3 ст. 9 вказаного Закону, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Вважає, що МТСБУ повинно їй відшкодувати матеріальну шкоду, яка була заподіяна її життю та здоров`ю за свій рахунок. Підпункт 26.2 вказує, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок ДТП, становить у разі встановлення ІІ групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленому законом на дату настання страхового випадку.

Після ДТП в 2013 році, МТСБУ повинно було відшкодувати матеріальні збитки, понесені нею на лікування. 07.09.2015 року представником МТСБУ було отримано її заяву з пакетом документів на отримання страхової виплати, відповіді вона не отримала. Після травм, отриманих в ДТП та пережитого хвилювання, нервового напруження, вона почала погано бачити. Відповідно до консультаційного висновку офтальмолога від 22.12.2018 року їй встановлено діагноз - міопія слабкого ступеню, периферична хоріоретинальна дистрофія обох очей, астенопія. Рекомендовано оптичну когерентну томоргафію сітківки, яку вона зробила, що коштувало 780 гривень. Їй необхідне лікування та операція на очах, але вона не має коштів на це.

У Шевченківському районному відділі ДВС м.Києва знаходиться на виконанні виконавче провадження АСВП №50932335 про стягнення з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_1 коштів у сумі 1000 гривень та 3200 гривень, вона не отримала коштів від боржника.

З 21.09.2019 року страхові суми за внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідно Розпорядження Нацкомфінпослуг від 09.04.2019 року встановлені у розмірі - за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю - 260000 гривень на одного потерпілого, незалежно від кількості потерпілих. Відповідач не відшкодував їй збитків внаслідок ДТП своєчасно, коли вона направила пакет документів, не надав відповіді, тому вважає, що в його діях є прямий умисел, ухиляння від покладених на нього обов`язків щодо відшкодування шкоди потерпілим. Внаслідок ДТП вона лікувалася, але не отримала відшкодування, гроші, які вона повинна була отримати на час звернення до МТСБУ знецінилися, вона не мала можливості звернутися до суду, не мала коштів на послуги адвоката. Всі ці обставини змусили її докладати зусиль для організації свого життя, злісне ухиляння МТБСУ від відшкодування їй витрат на лікування спричинило їй моральну шкоду.

Вона повторно звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування із необхідним пакетом документів, відповіді знову не отримала.

Просить суд стягнути на її користь з Моторного (транспортного) страхового бюро України невідшкодовану їй страхову суму за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю в розмірі 260 000 гривень; стягнути на її користь з Моторного (транспортного) страхового бюро України невідшкодовану їй страхову суму за моральну шкоду у розмірі 13000 гривень.

Ухвалою суду від 10 січня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

03 лютого 2020 року відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог до МТСБУ. Свій відзив обґрунтовує тим, що в ДТП, що мала місце 31.08.2013 року за участю транспортного засобу «Форд», державний номер НОМЕР_1 , має нести відповідальність винна особа в дорожньо-транспортній пригоді. Вироком Золотоніського районного суд Черкаської області від 12.12.2014 року по справі №695/2059/14-к ОСОБА_3 було визнано виним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 КК України, тому саме він і повинен відповідати за завдану шкоду. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Відповідно ст. 41 вказаного Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 24.1 ст. 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. Відповідно наданих чеків та рахунків позивачем безпідставно включені інші витрати, не пов`язані з лікуванням та витрати, які було відшкодовано винною особою, рецепти лікарів не підтверджують, що медичні препарати були виписані внаслідок травм від ДТП; консультаційний висновок не підтверджує пов`язаність погіршення зору позивача внаслідок ДТП, а тільки те, що є факт погіршення зору через п`ять років після ДТП. Крім того, Розпорядженням від 09.07.2010 року №566 Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України встановлено ліміти: за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, в розмір 100000 гривень на одного потерпілого. Звертаючись до МТСБУ щодо відшкодування шкоди у розмірі 273000 гривень позивач перевищує ліміти відповідальності, встановлені на дату ДТП. Відповідно до ст.26-1 Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. На момент ДТП транспортний засіб Форд, державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , не було забезпечено договором обов`язкового страхування, внаслідок чого позивач звернувся із позовом до них для відшкодування нанесеної шкоди в порядку п.п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону. В даному випадку МТСБУ не має законних підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки позивач не звертався в порядку виключень передбачених ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також, відповідно до ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, -МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються і документи, вказані у ст. 35 закону. Страховик має право вимагати для огляду оригінали вказаних документів. Для прийняття рішення МТСБУ надається строк не більше 90 днів з дня отримання заяви про сплату страхового відшкодування та наявності всіх документів, передбачених ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. У зв`язку із тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтвердженим відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. У відповідача не було документів , що підтверджують витрати позивача, МТСБУ було направлено лист про надання документів: належним чином завірену копію витягу з історії хвороби, у якому зазначені ліки, які потрібні були для лікування; оригінали чеків, що підтверджують дані трати; довідку про термін тимчасової непрацездатності, належним чином оформлену та завірену відповідним медичним закладом; довідку про середньомісячний заробіток; завірену належним чином довідку МСЕК; довідку про середньомісячний заробіток. МТСБУ було проведено всі дії для виплати страхового відшкодування позивачу, а позивачем цих документів так і не було надано як до заяви, так і до позовної заяви.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги просила задовольнити та пояснила, що до клініки вона звернулася у 2014 році, коли в неї почав падати зір правого ока, після ДТП вона не збирала квитанції, пізніше її почало турбувати безсоння, панічні атаки, мігрень. У позові випадково вказано групу інвалідності, інвалідність їй не встановлювалась.

Представник відповідача у судовому засіданні не з`явився, у відзиві просив розглядати справу без їх участі.

Третя особа у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв, клопотань не надходило.

Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Судом встановлено, що вироком Золотоніського районного суду Черкаської області по справі №695/2059/14-к від 12 грудня 2014 року ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Цивільний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_1 кошти у сумі 1000 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди та 3200 гривень в порядку відшкодування витрат на правову допомогу. Встановлено, що 31 серпня 2013 року близько 00.02 год. водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем "FORD Focus", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну і рухаючись автомобілем "FORD Focus", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", на території Золотоніського району Черкаської області, на 108 км + 167,5 м по автодорозі "Бориспіль-Запоріжжя", зі сторони м. Золотоноша в напрямку с. Піщане, в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, при виникненні перешкоди в русі, яку він об`єктивно спроможній був виявити, не вжив заходів, аж до зупинки транспортного засобу, в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем "ВАЗ-21093", реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався попереду, в попутному напрямку руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "ВАЗ-21093", реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", ОСОБА_1 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 240 від 03.01.2014 року, отримала тілесні ушкодження у виді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійної рани правої гомілки, які виникли від дії тупих предметів, не виключено за обставин та в термін, вказаних в постанові, відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.15-20).

Відповідно Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Дніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с.10).

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста № медкарти 46759/18 від 22 грудня 2018 року ТОВ «ОЦ Новий зір», м.Дніпро, ОСОБА_1 звернулася до лікаря-офтальмолога, де їй встановлено діагноз: міопія слабкого ступеню, периферична хоріоретинальна дистрофія обох очей, астенопія (а.с.29).

Також матеріали справи містять пам`ятку пацієнту перед оптичною когерентною томографією сітківки, де вказано, що вартість рекомендованої процедури коштує 780 гривень, але у графі відсутнє прізвище пацієнта (а.с.28), тобто, невідомо кому вказана пам`ятка була видана, як стверджує у позові позивачка, вона пройшла цю процедуру та сплатила кошти.

Відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 03.09.2015 року направляла до Моторно транспортного страхового бюро кореспонденцію (а.с.30).

ОСОБА_1 21 листопада 2019 року звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою, відповідно до ст. 35 та п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просила здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 30 серпня 2013 року на території Золотоніського району Черкаської області на 108 км+167,5 м по автодорозі «Бориспіль-Запоріжжя» за участю транспортного засобу марки «ВАЗ-21093» з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 та транспортного засобу "FORD Focus", номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та надала наступні документи: копію довідки ІНН, копію паспорту, копію свідоцтва про одруження, копію рецептів від 15,17,21 жовтня 2013 року, копію повідомлення про початок досудового розслідування, копію вироку Золотоніського суду Черкаської області, копія консультативного висновку спеціаліста від 22.12.2018 року, копія повідомлення про вручення від 07.09.2015 року (а.с.31).

05 травня 2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до ОСОБА_1 із листом про надання документів для розгляду справи щодо відшкодування шкоди: копію довідки про присвоєння їй ідентифікаційного номера засвідчену її підписом та написом «відповідає оригіналу»; копію її паспорту засвідчену її підписом та написом «відповідає оригіналу»; відомості про наявність інших договорів страхування за якими можливе отримання відшкодування шкоди; відомості про можливо здійснені взаєморозрахунки з особою, відповідальною за шкоду. Для отримання відшкодування шкоди, пов`язаної з лікування, необхідні документи: належним чином оформлений та завірений (мокрою печаткою відповідного закладу) витяг з історії хвороби з обов`язковим зазначенням найменувань та кількості лікарських засобів призначених лікарем; оригінали документів (чеки, квитанції, прибуткові касові ордери), якими підтверджуються витрати на придбання ліків зазначених у витязі з історії хвороби та витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним лікуванням, лікуванням в домашніх умовах; довідку про термін тимчасової непрацездатності, належним чином оформлену та завірену відповідним медичним закладом. Для відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності необхідно надати довідку про середньомісячних заробіток (дохід) за два календарні місяці роботи, що передували місяцю ДТП. Для отримання відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності необхідно додати: довідку МСЕК про встановлення групи інвалідності, поряд із записом «загальне захворювання» має бути прописаний зв`язок з ДТП; довідку про середньомісячний заробіток (дохід), який обчислюється за бажанням за три або дванадцять календарних місяців, що передували місяцю ДТП (а.с.53).

14 січня 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до ОСОБА_1 із листом про надання документів для розгляду справи щодо відшкодування шкоди: реквізити розрахункового рахунку заявника (IBAN). Для отримання відшкодування шкоди, пов`язаної з лікування, необхідні документи: належним чином оформлений та завірений (мокрою печаткою відповідного закладу) витяг з історії хвороби з обов`язковим зазначенням найменувань та кількості лікарських засобів призначених лікарем; оригінали документів (чеки, квитанції, прибуткові касові ордери), якими підтверджуються витрати на придбання ліків зазначених у витязі з історії хвороби та витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним лікуванням, лікуванням в домашніх умовах; довідку про термін тимчасової непрацездатності, належним чином оформлену та завірену відповідним медичним закладом. Для відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності необхідно надати довідку про середньомісячних заробіток (дохід) за два календарні місяці роботи, що передували місяцю ДТП. Для отримання відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності необхідно додати: довідку МСЕК про встановлення групи інвалідності, поряд із записом «загальне захворювання» має бути прописаний зв`язок з ДТП; довідку про середньомісячний заробіток (дохід), який обчислюється за бажанням за три або дванадцять календарних місяців, що передували місяцю ДТП (а.с.54).

Із вищеперерахованих листів випливає, що з 05 травня 2015 року по 14 січня 2020 року позивачкою не було виконано умови МТСБУ, на даний час вона також не надала вказані документи.

Також у своєму клопотанні від 20.02.2020 року ОСОБА_1 заперечувала проти відзиву МТСБУ з причин того, що в справі є вирок Золотоніського районного суду Черкаської області від 12.12.2014 року про встановлення вини ОСОБА_3 обставини ДТП були встановлені вищевказаним рішенням суду. Обставини не доказують при розгляді іншої справи, бо рішення від 12.12.2014 року набрало законної сили. Преюдиція дає право стороні у справі повторно не доказувати факти для обгрунтування своїх позовних вимог та іншій стороні не дає право спростовувати ті факти іншими засобами доказування (а.с.63).

Згідно положень статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 частини 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Так як вироком Золотоніського районного суду Черкаської області від 12.12.2014 року встановлено вину ОСОБА_3 у скоєному ДТП, саме він і повинен відшкодовувати нанесену шкоду. Але його транспортний засіб на момент вчинення ДТП не було забезпечено договором обов`язкового страхування, тому відповідно до п.41.1. ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно п.24.1 ст. 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Відповідачем двічі надсилалося прохання до позивача надати необхідні довідки, як то передбачено ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», але позивачка проігнорувала вказані вище листи та не надала необхідні документи до МТСБУ. Матеріали справи містять копії товарних чеків, квитків на проїзд, фіскальних чеків, квитанції, товаррно-транспортних накладних, рецептів, як докази, надані позивачкою у підтвердження її лікування, з яких неможливо встановити, як вони підтверджують факт зниження її зору, та зв`язок вказаних доказів із фактами, вказаними у позові.

Також у судовому засіданні позивачка підтвердила факт відсутності у неї ІІ групи інвалідності, як було вказано у позові.

В ході судового розгляду позивачкою не надано підтвердження того факту, що погіршення зору могло бути наслідком ДТП , яке мало місце 31 серпня 2013 року, та не надала доказів, які б свідчили про неправомірні дії відповідача при здійсненні страхової виплати.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача страхової суми за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю у розмірі 260000 гривень є необгрунтованими.

Щодо вимог відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Позивачка ж звернулася до МТСБУ із позовом про відшкодування шкоди в порядку п.п. «а» п. 41.1. ст 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка встановлює, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Тобто у відповідача відсутні всі підстави для відшкодування позивачеві моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне віднести судові витрати з розгляду справи за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2,3,4,6,9,10,12,13,19,76,81,141,258,259,263-265,268,273,352, 354,355 ЦПК України, ст.ст. 1167,1187,1188 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП - відмовити.

Витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Дата складення повного судового рішення 02 липня 2020 року.

Суддя: О. С. Янжула