Дата документу 10.11.2020 Справа № 334/6121/16-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/6121/16 Головуючий у 1-й інстанції:Турбіна Т.Ф.
Провадження № 22-ц/807/2866/20 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного судум. Запоріжжявід 29листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016р. ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 35 030,75 грн. за кредитним договором №VG4572, укладеним між сторонами 25.06.2008р., згідно з яким банк надав позичальнику право на відкриття та обслуговування картрахунку та здійснення операцій за платіжною картою позичальника із сумою кредитного ліміту у розмірі 23 000 грн., та з умовою щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 30 % річних.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що має сплачувати баланс заборгованості у терміни, вказані у додатку, або визначені щомісячним рахунком повністю і без відсотків (за винятком операції зняття готівки, на суму якої нараховуються відсотки з дати зняття) або частково, та в такому випадку він повинен сплачувати хоча б суму мінімального щомісячного платежу. Якщо заборгованість сплачується частинами, то на неї нараховуються відсотки згідно з процентною ставкою, що застосовується на суму здійсненої транзакції, або до повного повернення кошів.

Відповідач неналежним чином виконував умови договору, у зв`язку з чим у нього перед банком за вказаним кредитним договором станом на 12.02.2016р. утворилась заборгованість в сумі 35030,75 грн., яка складається з наступного: 22 338,02 грн. - заборгованість за кредитом; 10813,06 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1 879,67 грн. - плата, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь разом із судовими витратами у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2019р. замінено первісного позивача в особі ПАТ «Універсал Банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

РішеннямЛенінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК „Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №VG4572від 25.06.2008 року у загальному розмірі 30 786,16 грн., яка складається із: заборгованості за тлом кредиту у розмірі 19210,34 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 9696,15 грн., заборгованості за платою у розмірі 1879,67 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 1378.00 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість у зв`язку з неправильним встановленням фактичних обставин у справі щодо наявності підстав для заміни первісного позивача в особі ПАТ «Універсал Банк» на правонаступника в особі ТОВ ФК «Кредит-Капітал», оскільки таке правонаступництво є недоведеним наданими документами, а отже і порушенням в такому разі судом норм матеріального і процесуального права, тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалитинове рішення про відмову у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ ФК «Кредит-Капітал» вказує, що всі наявні документи щодо відступлення права вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем, у нього маються, та долученої до заяви частини документів суду вистачило, щоб визнати обгрунтованою заяву про заміну сторони позивача. Разом з тим, для повного та об`єктивного дослідження доводів апеляційної скарги ним надаються документи щодо цього питання у більшому обсязі, які, на його думку, можливо дослідити на стадії апеляційного провадження з урахуванням доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зі змісту статті 274 ч. 1 п.1 ЦПК України що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скаргане підлягає задоволенню за наступними обставинами.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем доведено наявність договірних відносин між банком та відповідачем, але за наданими на підтвердження заборгованості розрахунками та доказами підтвердженою є лише частина заборгованості на суму 30 786,16 грн.

В ході розгляду справи судом встановлено, що25.06.2008 між ПАТ «Універсал Банк»

та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №VG4572, за яким банк надав позичальнику

право на відкриття та обслуговування картрахунку та здійснення операцій за платіжною картою позичальника.

У відповідності до укладеного договору банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 23000,00 грн., що підтверджується анкетою-заявою на отримання кредиту, заявою - підтвердженням про відкриття карткового рахунку від 25.06.2008 та випискою по рахунку.

Відповідно до п. 11.1 договору відповідач повинен сплачувати баланс заборгованості у терміни, вказані у додатку, або визначені щомісячним рахунком повністю і без відсотків (за винятком операції зняття готівки, на суму якої нараховуються відсотки з дати зняття) або частково: в такому випадку відповідач повинен сплатити хоча б суму мінімального місячного платежу.

У відповідностіз п. 13.1 договору, якщо заборгованість, що виникла внаслідок використання картки, виплачується частинами (картка використовується як кредитна картка), то на неї нараховуються відсотки згідно процентної ставки, що застосовується на суму здійсненої транзакції або несплачений залишок з дати здійснення транзакції до повного повернення коштів.За основу розрахунківбереться рік - 360 днів.

Пунктом 13.2 договору передбачено право банку змінити процентну ставку у разі зміни облікової ставки НБУ та/або зміни ринкових або інших умов, що впливають на вартість/собівартість кредитних ресурсів банку. Також банк залишає за собою право змінювати проценту ставку у разі порушення будь-яких фінансових зобов`язань держателя за цим договором.

Згідноз додатком № 1 до договору процентна ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 22,15 % річних. З03.07.2008 процентна ставка змінена до 30,00%.

Про зміну процентної ставки банк повідомляє держателя у письмовій формі не менше ніж за 20 календарних днів до дати такої зміни. Держатель може відмовитися від такої зміни згідно з п. 22, але при цьому у разі незгоди із таким новим розміром процентної ставки, держатель має право у строк не пізніше останнього робочого дня, що передує даті початку дії нової ставки, вказаної у повідомленні банку, достроково повернути банку всю суму кредитних коштів, отриманих за договором, сплатити йому в повному обсязі плату за кредит та здійснити інші платежі за договором. Розмір діючої процентної ставки для держателя буде вказуватися в кожному щомісячному рахунку.

Пункт 13.4 договору передбачає, що будь-яке використання картки після отримання щомісячного рахунку за новою процентною ставкою чи незабезпечена повна чи часткова оплата щомісячного рахунку передбачають прийняття нової процентної ставки держателем.

Договір про видачу та використання кредитних карток № VG4572 підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Відповідачем не заперечується, що він виконував умови договору, будучи обізнаним про стан заборгованості щомісячними рахунками відповідно до п. 10.1 договору.

У зв`язку з припиненням відповідачем виконання своїх зобов`язань за укладеним договором 06.01.2015 банк надіслав вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, а саме, строкової суми заборгованості за кредитом 22338,02 грн., відсотків у сумі 3481,10 грн., підвищених відсотків/пені/штрафів за порушення виконання зобов`язання у сумі 1380,67 грн.

Згідно розрахунку заборгованості, внаслідок невиконання умов договору та вимоги банку станом на 12.02.2016 загальна заборгованість становить 35030,75 грн., з яких: 22338,02 грн. заборгованість за кредитом; 10813,06 грн. - заборгованість за процентами; 1879,67 грн. - плати за порушення виконання зобов`язання.

Згідно з договором про відступлення права вимоги від 14.03.2017 та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ «ФінансоваКомпанія «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Універсал Банк», зокрема, до ОСОБА_1 . Тому судом здійснено заміну позивача з ПАТ «Універсал Банк» на ТОВ ФК «Кредит-Капітал».

Вирішуючи спір на підставі статей 525, 526, 610, 627, 628, 629, 1054 ЦК України, суд за наданими матеріалами справи визнав вимоги позивача обґрунтованими лише частково на суму 30 786,16 грн., вказуючи, що наведена у позовній заяві заборгованість за кредитом у сумі 22338,02 грн. Спростовується випискою по картковому рахунку, згідно якої станом на 30.11.2015 заборгованість за тілом кредиту складає 19210,34 грн., та позивачем також не надано доказів наявності заборгованості за відсотками у сумі 10813,06 грн., оскільки у наданому банком розрахунку заборгованість за відсотками становить 9696,15 грн. Але при цьому суд вважав доведеною нараховану у розмірі 1879,67 грн. суму плати за порушення виконання зобов`язання.

Вирішуючи заяву відповідача про застосування позовної давності, суд не знайшов підстав для її задоволення, вказуючи, що останній платіж на погашення заборгованості був здійснений відповідачем 04.07.2014, а з даним позовом банк звернувся до суду 16.09.2016, тобто позовну давність було перервано відповідачем, та після цього не пропущено строку пред`явлення позивачем цього позову про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі відповідач не оспорює висновків суду щодо позовної давності, щодо розміру стягнутої заборгованості, а лише наголошує на допущених судом процесуальних порушеннях при вирішення питання заміни позивача, яку судом, на його думку, здійснено безпідставно, оскільки до заяви не було додано достатніх, належних та переконливих доказів на підтвердження дійсного відступлення права вимоги за кредитним договором з відповідачем. При цьому, вказує, що не слід приймати докази, які можуть бути надані позивачем на стадії апеляційного провадження, оскільки відповідні докази мали бути подані під час вирішення процесуального питання судом першої інстанції.

Перевіривши вказані доводи, колегія визнає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Встановлено, що кредитні правовідносини у цій справі виникли між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , та саме цим банком було подано позовну заяву до суду 16.09.2016р. про стягнення заборгованості із вказаного відповідача.

Судом ця справа розглядалась протягом тривалого часу, та в ході її розгляду 12.01.2018р. ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було подано заяву про заміну сторони у судовому провадженні, у якій заявник вказував, що набув статусу кредитора щодо боржника ОСОБА_1 на підставі укладеного 14.03.2017р. з ПАТ «Універсал Банк» договору про відступлення права вимоги № UB-OP/17-017, у зв`язку з чим просив замінити сторону позивача з банку на нього як правонаступника ( а.с. 78-79).

До заяви було долучено завірену копію договору про відступлення права вимоги№ UB-OP/17-017 від 14.03.2017р.; свідоцтво про реєстрацію ТОВ ФК «Кредит-Капітал» як фінансової установи; витяг з акту приймання-передачі Реєстру боргових зобов`язань, у якому зазначено як об`єкт відступлення боргові зобов`язання боржника ОСОБА_1 на суму 42 901,32 грн. за кредитним договором№VG4572 від 25.06.2008р. ( а.с. 81-91).

Вирішуючи заяву, суд першої інстанції визнав достатнім вказаних документів, та ухвалою від 21 лютого 2019р. замінив первісного позивача в особі ПАТ «Універсал Банк» на ТОВ ФК «Кредит-Капітал» ( а.с. 134).

Доводи скарги, що вказана ухвала постановлена судом не в судовому засіданні, спростовуються матеріалами справи. Так, згідно з протоколом судового засідання від 21.02.2019р., у якому був присутній відповідач ОСОБА_1 , суд видалявся до нарадчої кімнати для вирішення заяви про заміну позивача, та, повернувшись через 20 хвилин, оголосив ухвалу про задоволення цієї заяви ( а.с. 133-134).

Що стосується правильності самої заміни, то колегія вважає, що таку заміну здійснено судом обґрунтовано, тобто з урахуванням наявних доказів та у відповідності до норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до вимог статті 55 ЦПК України,у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

За приписами статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у таких випадках: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі статтею 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом ( стаття 514 ЦКУ).

Статтею 517 ЦК України унормовано, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Отже, для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації (універсальне правонаступництво), або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні (сингулярне правонаступництво). В обох випадках для встановлення процессуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує.

Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процессуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами.

В скарзі наголошується, що з документів, наданих ТОВ ФК «Кредит-Капітал», неможливо встановити передачу банком на користь останнього кредитних зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №VG4572 від 25.06.2008р. на суму 35030,75 грн., а також не вбачається можливим встановити, в якому саме обсязі передано право вимоги.

Але такі ствердження не відповідають дійсності. Так, доказами правонаступництва у разі відступлення права вимоги є правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до договору про відступлення права вимоги № UB-OP/17-017 від 14.03.2017р. та у відповідності до вимог статті 512 ЦК України, ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ПАТ «Універсал Банк», в тому числі, і до ОСОБА_1 по кредитному договору №VG4572 від 25.06.2008р. по його зобов`язаннях як боржника, які існували на момент переходу права вимоги.

В пункті 1.1 договору відступлення права вимоги № UB-OP/17-017 зазначено, що цедент (банк) передає (відступає) належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких (кредитних договорі та боржників) міститься у Реєстрі боргових зобов`язань, а цесіонарій (ФК «Кредит-Капітал») приймає право вимоги та зобов`язується сплатити цеденту купівельну ціну в розмірах, порядку та строки/терміни, вказані в цьому договорі, Реєстр боргових зобов`язань, наведений у Додатку № 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 1.2 цього ж договору відступлення права вимоги за кредитними договорами здійснюється в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги за кредитними договорами, включаючи, зокрема, не повернуте вчасно тіло кредиту, нараховані та не сплачені відсотки, комісії, пеню та штрафи.

Відповідно до п. 3.2 договору, з моменту відступлення права вимоги цедент (банк) вибуває з будь-яких правовідносин, які склались між ним і боржником в частині переданого цесіонарію права вимоги, при цьому цедент в таких правовідносинах/договорах замінюється цесіонарієм як правонаступником передбачених кредитними договорами прав та обов`язків цедента.

У відповідності до пункту 4.1 договору, сторони домовились, що на дату укладення сторонами цього договору загальна купівельна ціна складає 824 378,65 грн., та платіжним дорученням № 1 від 14.03.2017р. ТОВ ФК «Кредит-Капітал» сплатило цю суму ПАТ «Універсал Банк» ( а.с. 196).

З акт приймання-передачі від 14.03.2017р. слідує, що цедент передав, а цесіонарій прийняв згідно з вимогами п. 3.7 договору відступлення права вимоги документацію боржників.

Згідно з реєстром боргових зобов`язань, витяг з якого наданий ТОВ ФК «Кредит-Каптал», в ньому за № 4213 маються відомості про прийняття права вимоги до божника ОСОБА_1 за кредитним договором №VG4572 від 25.06.2008р.щодо загального розміру заборгованості в сумі 42 901,32 грн. ( а.с. 202).

Аналогічні відомості містяться у витягу з акту приймання-передачі реєстру боргових зобов`язань, в якому цедент передав, а цесіонарій прийняв боргові зобов`зання ОСОБА_1 за договором №VG4572 від 25.06.2008р. у розмірі 42091,32 грн. ( а.с. 203).

Стосовно тверджень апелянта про розбіжність у сумах відступлених боргових зобов`язань слід зазначити наступне.

Так, ПАТ «Універсал Банк» звертався до суд з позовом до ОСОБА_1 ще у вересні 2016р., а заборгованість позичальника нараховував станом на початок 2016р.

Договір відступлення права вимоги укладався 14.03.2017р., тобто більш як через рік з дати обрахування банком заборгованості ОСОБА_1 у цій позовній заяві, а тому станом на 14.03.2017р. борг змінився за рахунок подальших нарахувань.

Проте, приймаючи право вимоги до ОСОБА_1 на суму 42091,32 грн., ТОВ ФК «Кредит-Капітал» позовні вимоги не збільшував, підтримавши позов у заявленому розмірі заборгованості на суму 35030,75 грн.

Отже, судом правильно визнано, що у цій справі відбулось сингулярне правонаступництво на підставі договору про відступлення права вимоги № UB-OP/17-017 від 14.03.2017р., згідно з яким ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №VG4572 від 25.06.2008р.

Інших доводів щодо непогодження з оскаржуваним рішення суду апеляційна скарга не містить.

З огляду на вище наведене, колегія визнає апеляційну скаргу необґрунтованою, тому у відповідності до положень статті 375 ЦПК України залишає її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного судум. Запоріжжявід 29листопада 2019 року у цій справ залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лишеу випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково

Постанова прийнята, складена та підписана 10 листопада 2020 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.