КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Ящук Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Білонога Олександра Олеговича, який діє від імені та в інтересах Житлово-будівельного кооперативу «АКАДЕМІЧНИЙ-14», на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року в справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «АКАДЕМІЧНИЙ-14» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

в с т а н о в и в:

В червні 2019 року Житлово-будівельний кооператив «АКАДЕМІЧНИЙ-14» (далі - ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14») звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , користується наданими їй житлово-комунальними послугами, проте своєчасно та у повному обсязі не здійснює оплату за надані послуги. З 01 квітня 2010 року по 01 травня 2019 року у відповідачки утворилася заборгованість у розмірі 16 918,12 грн., яку ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» просив стягнути з ОСОБА_1 , а також інфляційні нарахування в розмірі 17 952,47 грн. та три проценти річних в розмірі 1 990 грн., а всього 36861,20 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року в позові ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Вважає, що суд безпідставно відмовив у позові, пославшись на те, що розрахунок заборгованості та вимога-попередження ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» не відповідають вимогам, встановленим для первинних бухгалтерських документів, які підтверджують розмір заборгованості, згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Вказані документи були надані разом із позовною заявою на підтвердження нарахувань та наявної заборгованості та не позиціонувалися як первинні бухгалтерські документи. Звертає увагу на те, що ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» як неприбуткова організація утримує та здійснює експлуатацію багатоквартирного будинку та прибудинкової території шляхом самозабезпечення за рахунок коштів членів кооперативу, напряму розраховуючись цими коштами із безпосередніми виконавцями робіт по укладеним договорам. Співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані за власні кошти утримувати будинок і прибудинкову територію шляхом сплати відповідних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Обслуговування мешканців та утримання будинку за адресою: АДРЕСА_2 здійснює ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» на підставі відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг.

Відповідно до наданого ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» розрахунку у ОСОБА_1 наявна заборгованість, яка за період з 01 квітня 2010 року по 01 травня 2019 року з урахуванням інфляційної складової та трьох процентів річних складає 36 861,20 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у зв`язку з недоведеністю. Суд першої інстанції виходив з того, що надані ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» розрахунок заборгованості та вимога-попередження не відповідають вимогам, встановленим для первинних бухгалтерських документів згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порядок користування приміщеннями, а також утримання житлових будинків визначається Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, Законом України «Про житлово-комунальні послуги»від 24 червня 2004 року № 1875-IV та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як встановлено судом, будинок АДРЕСА_2 перебуває на балансі ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14», який діє на підставі Закону України «Про кооперацію» і Статуту.

Відповідно до п. 6.2. Статуту ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» член кооперативу зобов`язаний виконувати вимоги статуту кооперативу, виконувати вимоги Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, своєчасно здійснювати оплату спожитих житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Судом встановлено, що з метою забезпечення власників квартир і мешканців будинку житлово-комунальними послугами ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» уклав договори з виконавцями і виробниками послуг.

ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» надало суду розрахунок заборгованості, з якого убачається період і розмір заборгованості ОСОБА_1 .

Відповідачка ОСОБА_1 не надала жодних належних та допустимих доказів на спростування наданих ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» розрахунків.

Заперечуючи проти позову про стягнення заборгованості, ОСОБА_1 зазначала, що вона дійсно не оплачувала у повному обсязі послуги згідно рахунків, оскільки фактично з моменту здачі будинку в експлуатацію у її квартирі температура повітря в опалювальний сезон не відповідає встановленим нормам, з приводу чого вона неодноразово зверталася до ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» (а.с. 71-73). На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надала копії відповідних заяв та актів.

Разом з тим, неодноразові звернення ОСОБА_1 з приводу низьких температур в її квартирі в опалювальний сезон не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» про стягнення заборгованості по платі за обслуговування будинку та прибудинкової території. Недотримання відповідних норм в опалювальний сезон є підставою для виконання перерахунку розміру плати за відповідні послуги.

ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» надало суду копію укладеного з ОСОБА_1 договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Згідно вказаного договору ОСОБА_1 визнала наявність у неї заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка станом на 01 грудня 2019 року становить 24 401,01 грн. та зобов`язалася сплатити заборгованість у повному обсязі у строк до 31 травня 2020 року частинами (а.с. 77-79).

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність позивачем наявності у ОСОБА_1 заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг.

При цьому колегія суддів вважає помилковими посилання суду першої інстанції на те, що розрахунок заборгованості та вимога-попередження ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» не відповідають вимогам, встановленим для первинних бухгалтерських документів згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Розрахунок заборгованості і вимога-попередження не є бухгалтерськими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подала заяву про застосування позовної давності до позовних вимог ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» .

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позов про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» подав 21 червня 2019 року. Тобто позивач має право на стягнення заборгованості, яка була нарахована за період з 21 червня 2016 року по 01 травня 2019 року і відповідно до наданих розрахунків становить 9151,96 грн., а також трьох процентів річних в сумі 1022,79 грн. та інфляційної складової в сумі 3975,84 грн.

Слід також врахувати, що на виконання умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги 06 грудня 2019 року ОСОБА_1 було сплачено 5000,00 грн. (а.с. 60-62).

Вказані сума підлягає врахуванню під час визначення суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки.

Враховуючи викладене, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14». З ОСОБА_1 на користь ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» підлягає стягненню заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг з урахуванням інфляційної складової та трьох процентів річних за період з 21 червня 2016 року по 01 травня 2019 року в сумі 9150,59 грн., з яких: 4151,96 грн. - сума боргу, 1022,79 грн. - три проценти річних, 3975,84 грн. - інфляційна складова.

До відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 надала квитанції про сплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з січня по вересень 2020 року. Колегія суддів не враховує суми, вказані у наданих квитанціях, оскільки предметом позову є заборгованість по травень 2019 року, а в квитанціях відсутні дані, що кошти сплачувалися в погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» підлягає стягненню 480,25 грн. судового збору за подання позовної заяви та 720,38 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 1200,63 грн. судового збору.

В суді першої інстанції та суді апеляційної інстанції ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» порушив питання про стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна, правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

В суді першої інстанції ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» просив стягнути з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в справі за договором, який укладений із ТОВ «Київський центр права» в сумі 3574,08 грн.

Разом з тим, до суду першої інстанції не було надано вказаного договору на надання правничої допомоги із визначенням вартості послуг.

До суду апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» надав заяву про відшкодування витрат за складання апеляційної скарги в сумі 1787,04 грн.

До заяви позивач долучив копію договору про дання правничих послуг №3 від 27 серпня 2018 року, укладеного із ТОВ «Київський центр права», із замовленням на надання послуг на серпень 2020 року, а також платіжне доручення про сплату ТОВ «Київський центр права» коштів в сумі 1787,04 грн.

Враховуючи викладене, пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» підлягає стягненню 446,76 грн. витрат на правничу допомогу.

При цьому у суду відсутні підстави для прийняття до уваги наданого до апеляційної скарги договору про надання правничої допомоги при вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції, оскільки вказаним договором визначено надання послуг на щомісячній основі на підставі відповідного замовлення. До апеляційної скарги ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-14» було надано лише замовлення на серпень 2020 року.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Білонога Олександра Олеговича, який діє від імені та в інтересах Житлово-будівельного кооперативу «АКАДЕМІЧНИЙ-14», задовольнити частково.

Скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року та ухвалити нове судове рішення.

Позов Житлово-будівельного кооперативу «АКАДЕМІЧНИЙ-14» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «АКАДЕМІЧНИЙ-14» заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг з урахуванням інфляційної складової та трьох процентів річних за період з 21 червня 2016 року по 01 травня 2019 року в сумі 9150,59 грн., з яких: 4151,96 грн. - сума боргу, 1022,79 грн. - три проценти річних, 3975,84 грн. - інфляційна складова.

В іншій частині вимог Житлово-будівельного кооперативу «АКАДЕМІЧНИЙ-14» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «АКАДЕМІЧНИЙ-14» 1200,63 грн. судового збору та 446,76 грн. витрат на правничу допомогу.

Дані про учасників справи:

Житлово-будівельний кооператив «АКАДЕМІЧНИЙ-14», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 102, ,

ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Ящук Т.І.