КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Майданець К.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , згідно з яким просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька - ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_5 .

У зв`язку з цим, 24.10.2017 року нею було подано до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Разом з тим, через пропуск шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, нотаріус відмовив їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого.

В свою чергу, зазначає, що встановлений законом строк для прийняття спадщини було пропущено нею з поважних причин, а саме через тривалі хвороби її трьох дітей у період з лютого 2017 року по жовтень 2017 року.

За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст. 1272 ЦК України, просила позов задовольнити.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02.10.2019 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_4 додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_5 , тривалістю два місяця з дня набрання рішенням суду законної сили (а.с. 149-151).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, а також неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги вказує, що докази, надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог та покладені судом першої інстанції в основу свого рішення про задоволення позову, є неналежними, адже частина довідок з лікарні про хвороби дітей жодним чином не стосуються шестимісячного періоду, протягом якого позивачем мала б бути подана заява про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 .

При цьому, вказує на неповажність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, адже, останній, посилаючись на неможливість вчасного звернення до нотаріуса через тривалі хвороби дітей, протягом квітня - жовтня 2017 року особисто приймала участь у судових засіданнях по справах № 753/7883/17 та № 753/16797/17, що перебували у провадженні Дарницького районного суду м. Києва, отримувала рекомендовані листи у поштовому відділенні, а також нотаріально посвідчувала довіреність для своїх представників (а.с. 160-163).

Ухвалою Київського апеляційної суду від 04.12.2019 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 167, 168).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.12.2019 року справу призначено до розгляду (а.с. 178).

Відповідач та його представник у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила.

Враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи, оскільки її неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

У зв`язку з цим, 24.10.2017 року ОСОБА_4 було подано до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Разом з тим, через пропуск шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, нотаріус відмовив їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого.

У свою чергу, згідно з матеріалами спадкової справи №02-14, дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_2 в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини звернулася до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка.

При цьому, відповідно до заяви ОСОБА_6 від 23.03.2017 року, який, як вбачається з Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , є сином померлого, останній відмовився від прийняття спадщини після смерті свого батька.

Тобто, до спадкоємців першої черги за законом після померлого ОСОБА_5 належать ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, посилався на те, що встановлений законом строк для прийняття спадщини було пропущено нею з поважних причин, а саме через тривалі хвороби її трьох дітей у період з лютого 2017 року по жовтень 2017 року.

Так, відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У відповідності до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Водночас, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Зокрема, поважними причинами пропуску строку визнаються: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі № 565/1145/17.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявні в матеріалах справи копії медичної документації про хвороби дітей позивача у спірний період підтверджують поважність причин пропуску останнім шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Так, дійсно відповідно до довідки Київської міської дитячої клінічної лікарні від 11.04.2017 року дитини позивача - ОСОБА_7 встановлено діагноз - перелом плеснової кістки.

З наявної в матеріалах справи медичної документації вбачається, що 02.06.2017 року, 21.06.2017 року, 22.06.2017 року, 07.09.2017 року та 13.10.2017 року дитина потребувала медичної допомоги.

Також, відповідно до карт виїзду швидкої медичної допомоги, яку позивач викликала для свого сина - ОСОБА_8 , такі виклики мали місце 11.04.2017 року та 06.10.2017 року.

Однак, вказані документи не охоплюють собою весь шестимісячний строк, протягом якого позивач мав звернутися з заявою про прийняття спадщини, зокрема: 08.03.2017 року - 11.04.2017 року, 22.06.2017 року - 07.09.2017 року.

Більш того, частина довідок з лікарні не стосується 6-місячного строку подання заяви для прийняття спадщини.

Тобто, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували, що у вищезазначені періоди у позивача були наявні поважні причини для вчинення дій для прийняття спадщини.

Водночас, слід також звернути увагу на ту обставину, що з заявою про прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори 24.10.2017 року, тобто у період хвороби ОСОБА_7 згідно з випискою з історії хвороби дітей (а.с. 35, 36).

Таким чином, обґрунтовуючи свої вимоги і вказуючи на поважність пропуску строку прийняття спадщини позивач посилається на часті хвороби дітей, які не давали їй можливості звернутися до нотаріус в межах шестимісячного строку, проте, як свідчить надана позивачем виписка з історії хвороб дітей за 2017 рік, у період хвороби ОСОБА_9 (ОРВІ) з 11.10.2017 року о 01.11.2017 року позивач все ж таки звернувся до нотаріуса і хвороба дитини не завадила їй це зробити.

Означене вище свідчить про те, що, не дивлячись на часті хвороби дітей, позивач вела активний спосіб життя (зверталася до нотаріуса за посвідченням довіреностей, приймала участь у судових засіданнях і врешті решт подала заяву про прийняття спадщини).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскільки позивачем пропущено строк прийняття спадщини з причини, які не є об'єктивними, не переборними та істотними, а отже висновки суд з цього питання не є обґрунтованими, оскільки позивач не надавав суду безспірних, належних і допустимих доказів, які б давали підстави вважати пропуск строку прийняття спадщини з поважних причин.

Однак, незважаючи на вказані обставин справи, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про поважність зазначених позивачем причин щодо пропуску нею шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Таким чином, у зв`язку неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і відмовляє у задоволенні позову, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 960 грн. 00 коп.

Крім того, оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, заява позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, в силу положень ст. 141 ЦПК України, задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 18 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська