Єдиний унікальний номер 243/1608/20
Номер провадження 22-ц/804/2300/20
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року

м. Бахмут

справа № 243/1608/20

провадження № 22-ц/804/2300/20

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.

при секретарі Цимбал Д.А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (суддя Ільяшевич О.В.), ухваленого в приміщенні суду в місті Слов`янськ Донецької області, повний текст рішення складено 21 квітня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначала, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 21 квітня 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 180.

Зазначає, що шлюбні відносини між ними припинені з січня 2020 року, оскільки між ними відсутні взаєморозуміння і довіра. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спору про визначення місця проживання дітей не мають. Переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу із відповідачем є неможливим.

Просила розірвати шлюб зареєстрований 21 квітня 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 180, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ».

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано шлюб, укладений між громадянами України ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 квітня 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 180, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишено прізвище « ОСОБА_5 ».

Повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. на підставі квитанції № 0.0..1 від 21 лютого 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та і відповідач позов про розірвання шлюбу визнав, про що надав відповідну заяву.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідач ОСОБА_2 просив оскаржуване рішення скасувати, та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що при ухваленні рішення судом неповно з`ясовано всі обставини справи, порушено норми процесуального права та матеріального права.

Зазначає, що обставини, яким позивач обґрунтовує позов не відповідають дійсності, оскільки на час подання апеляційної скарги подружжя проживає разом однією сім`єю, веде спільне господарство, дійсно іноді виникають сварки, проте не такі, які були б підставою для розірвання шлюбу.

Звертає увагу, на те що він не надавав суду будь-яких заяв про визнання ним позову та суд, в порушення вимог закону , не надав сторонам час на примирення.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Сторони перебувають у шлюбі з 21 квітня 2001 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 180, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії: НОМЕР_1 (а.с.4).

Згідно свідоцтва про народження, виданого 22 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Слов`янську, Донецької області. Його батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про народження, виданого 06 вересня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Слов`янськ, Донецької області. Його батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6).

Спільне життя між подружжям не склалося. Сімейні стосунки між ними погіршилися через взаємні непорозуміння та різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів, любові, взаєморозуміння, їх сім`я фактично розпалася, вони стали проживати окремо і перестали вести спільне господарство.

Спір з приводу місця проживання дітей відсутній.

Спір з приводу поділу спільного майна між сторонами також відсутній.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно частини 1 статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України.

За положеннями частини 3 статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди відповідача з відмовою суду у застосуванні статті 111 СК України, згідно якої суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Виходячи з аналізу змісту статті 111 СК України можна дійти висновку про те, що закріплена у цій статті норма є диспозитивною, оскільки, суд буде вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Суд, розглядаючи справу, передбачених законом підстав для надання сторонам строку для примирення за власною ініціативою не вбачав, сторони обґрунтованого клопотання з цього приводу також не заявляли.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_2 надано заяву від 16.04.2020 року за вхідним № 13657, за власним підписом, в якій він зазначає, що проти позовних вимог не заперечує (а.с. 19).

Заперечуючи в апеляційній скарзі проти факту власноручного написання цієї заяви відповідач не надав суду належних доказів, що свідчать про те, що заяву від його імені (а.с.19) написана не ним , а іншою особою.

Також слід зауважити, що з огляду на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги неспроможними та суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача ОСОБА_1 .

Таким чином, аргументи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, які тягнуть скасування рішення суду першої інстанції, що в свою чергу, згідно статті 375 ЦПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи вищенаведене, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Я.В. Хейло

Судді: О.А. Мірута

О.О. Тимченко