Головуючий суду 1 інстанції - Соболєв Є.О.
Доповідач -Карташов О.Ю.
Справа № 420/73/19
Провадження № 22-ц/810/1089/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Яресько А.В.

за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - ОСОБА_2

відповідач - Широківська сільська рада Станично-Луганського району Луганської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу

ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Пересадько Вадим Олексійович

на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 23 жовтня 2019 року, ухваленого у складі судді Соболева Є.О., в залі судових засідань Біловодського районного суду Луганської області в смт. Біловодськ

у справі за позовом ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Пересадько Вадим Олексійович до Широківської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області про визнання право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник - адвокат Пересадька В.О. звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи який зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді двох земельних ділянок сільськогосподарського призначення №№ 287, 288, що розташовані на території Широківської сільської ради Станичо-Луганського району Луганської області, та житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до нотаріально посвідченого договору про поділ спадкового майна від 21.11.2018 року, укладеного між спадкоємцями ОСОБА_4 та позивачем, земельні ділянки перейшли у спадщину ОСОБА_4 , а житловий будинок - їй.

21.11.2018 року державним нотаріусом Станично-Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєвим В.М. винесено постанову про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , оскільки позивачем не надано жодного документа, щоб підтверджував право власності спадкодавця на житловий будинок.

Таким чином, вона вимушена завернутись з цим позовом до суду до відповідача, оскільки не оформлення нею спадщини зумовить перехід права власності до держави в особі органу місцевого самоврядування, на території якого знаходиться спадкове майно.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 23 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до Широківської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Широківська сільська рада Станично-Луганського району Луганської області не є належним відповідачем по справі так як спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є його дочки позивач та ОСОБА_4 , остання не була залучена до участі в справі в якості відповідача.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пересадько В.О., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неправильну оцінку доказів, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи ставить питання про скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Зазначає, що вона на підставі оскаржуваного рішення суду була «юридично» позбавлена права власності на спадкове майно, що у подальшому зумовить перехід права власності на житло до Держави, що порушує не тільки право ОСОБА_1 , а її малолітньої дитини право мати житло.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, апеляційний суд, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що з позовної заяви, а також копії нотаріально посвідченого договору про поділ спадкового майна від 21.11.2018 року йдеться, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли його дочки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , оскільки на день його смерті проживали разом з ним і згідно із законом не відмовились від спадщини.

Дана обставина свідчить про те, що в силу вимог встановлених ст. 1268 ЦК України ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , прийнявши спадщину, стали її фактичними власниками, а отже не оформлення спадщини кимось із спадкоємців не буде тягнути за собою передачу прав на цю спадщину державі. Таким чином пред`явлення вимоги до органу місцевого самоврядування є помилковим.

Позивачем та її представником в порядку, передбаченому ст. 51 ЦПК України не подавалось заяв про заміну неналежного відповідача належним. Крім того, суд не міг самостійно залучити належного відповідача до участі у справі в якості співвідповідача.

За таких обставин пред`явлення позову не до того відповідача є підставою для відмови у задоволенні позову.

Крім того, суд послався на те, що позивачем жодного належного доказу - кому саме належить спірний житловий будинок не надано. У зв`язку з цим суд не вправі за ОСОБА_1 визнавати право власності на цей будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (п. п. 11, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

За змістом ст. 51 ЦПК України, з`ясувавши, що позов пред`явлено до неналежного відповідача або не до всіх відповідачів, суд має роз`яснити позивачеві право на подачу заяви про заміну відповідача або залучення до участі у справі співвідповідачів.

Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (близькі за змістом висновки сформульовані у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.

На відміну від процесуального правонаступництва, яке відбувається на будь-якій стадії судового процесу (ст. 55 ЦПК України), заміна неналежного відповідача здійснюється тільки на стадії розгляду цивільної справи судом першої інстанції і тільки за заявою позивача (ст. 51 ЦПК України).

За таких обставин, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив із того, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, яким позивач визначив Широківську сільську раду Станично-Луганського району Луганської області.

Спадкоємцями, які отримують у спадщину спірне майно є позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка і є належним відповідачем по даній справі.

При цьому суд правильно зазначив, що не може примушувати сторін до вчинення тих чи інших процесуальних дій, оскільки це суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не робить висновку про обґрунтованість та доведеність позову, оскільки суд може зробити такий висновок лише за наявності всіх відповідачів у справі.

Разом з тим, позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом до належного відповідача, тому і право на судовий захист, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не є порушеним.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Пересадько Вадим Олексійович залишити без задоволення.

Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 23 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2020 року.

Головуючий

Судді: