Справа №: 272/1495/19
Провадження № 2/272/108/20
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :
головуючого - судді - Брагіна В.І.,
за участю секретаря судового засідання - Хитоніної М.С.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у м. Андрушівка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву до суду не подав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Про наявність поважних причин неявки в судове засідання суд не повідомив.
Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Вищевказані обставини підтверджуються належними письмовими доказами: розрахунком заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання станом на 02.12.2019 (а.с. 5-7), копією заяви про приєднання № 1059779 (а.с. 8), копією заяви про встановлення відновлювальної кредитної лінії (а.с. 9), копією паспорта споживчого кредиту (а.с. 10), копією таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 12.03.2018 (а.с. 11), копією кредитної заяви 55171085 від 13.03.2018 (а.с. 12-13), копією повідомлення ОСОБА_1 (а.с. 14).
Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна умов договору не допускається.
Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений строк.
На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 12 ч. 1,2,3,4 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, відзиву не подав, доказів, які спростовували б обставини, викладені в позовній заяві, також суду не надав.
Задовольняючи позов суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача 1921,00 грн. судових витрат.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 76-89, 178,258, 263-265, 268, 273, 280-281, 352, 354, 355 ЦПК України, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:В. І. Брагін