У Х В А Л А

18.02.2020 Справа №607/678/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю., під час розгляду заяви адвоката Свірневської Наталії Віталіївни, котра діє в інтересах кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області, про відвід судді,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Тернопільської області, Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради адвокатів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області про відшкодування моральної шкоди, котра була призначена до розгляду на 19 лютого 2020 року.

17 лютого 2020 року адвокат Свірневська Н.В., котра діє в інтересах кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області подала заяву про відвід судді Сливка Л.М., обґрунтовану тим, що 09 липня 2018 року ОСОБА_1 , як голова КДКА Тернопільської області у складі кваліфікаційної палати КДКА Тернопільської області, прийняла рішення про затвердження результатів складання кваліфікаційного іспиту на набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні та видачі відповідного свідоцтва ОСОБА_2 , що свідчить про наявність впливу на неї. Також, зазначає, що: позивач впливає на суддю; провадження у справі відкрито за завідомо безпідставним позовом та без їх обґрунтування, що, на думку представника заявника, свідчить про упередженість та необ`єктивність суду; суддя не реагує на зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Згідно з абзацом 2 ч. 3 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до частини 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Як визначено частиною 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Вивчивши доводи заяви, через призму статтей 36, 37 ЦПК України, суд може умовно поділити їх на ті обставини, котрі хоча і не передбачені пунктами 1-4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, однак на думку представника заявника, викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (пункт 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України). Сюди входять обставини, пов`язані із складанням кваліфікаційного іспиту та видачею ОСОБА_2 свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту на набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні та впливу на суддю.

Та ті обставини, котрі за своєю юридичною природою є процесуальними рішеннями суду (судді). Мова йде про відкриття провадження у справі, не прийняття рішення, щодо дій, котрі представник заявника вважає зловживання процесуальними правами.

Незгода учасника справи, яким у даному випадку є представник заявника з просувальними рішеннями суду (судді) не може бути підставою для відводу згідно з частиною 4 ст. 36 ЦПК України, а тому суд не бере до уваги доводи викладені у попередньому абзаці.

Щодо інших обставин, то їх аналізу слід приділити належну увагу.

09 липня 2018 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду голови КДКА Тернопільської області у складі кваліфікаційної палати КДКА Тернопільської області, затвердила результати кваліфікаційного іспиту та видачі ОСОБА_2 свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту на набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні.

Однак ця обставина сама по собі не свідчила та не може свідчити про упередженість або необ`єктивність судді чи можливість впливати на неї.

Навпаки, як на момент відкриття провадження у справі так і зараз суддя Сливка Л.М. є безсторонньою, неупередженою та об`єктивною при розгляді вказаної справи.

Доказів зворотнього представником заявника не надано.

Водночас, суддя вважає, що на даний момент виникли підстави для самовідводу судді.

Передумовою для них стала наявність тієї ж таки обставини, щодо кваліфікаційного іспиту ОСОБА_2 , котра набула нового змісту у зв`язку з суб`єктивним відношенням до неї однією із сторін спору кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області.

У комплексі ці фактори можуть викликати сумніви у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача, що є неприпустимим.

Згідно із вимогами пункту 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо, наявні обставини, котрі хоча і не передбачені пунктами 1-4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, однак викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Окрім цього, у статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженому 11 черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством в разі наявності упередженості щодо одного з учасників судового процесу, а також у випадку, якщо судді з власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Аналогічна норма передбачена і джерелами міжнародного права.

Так, у пункті 2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів» від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У даному випадку, враховуючи конкретні обставини справи та суб`єктивне відношення відповідача до суду, задля унеможливлення виникнення сумнівів у неупередженості та об`єктивності головуючого судді Сливка Л.М., суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись статтями 36 40 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Свірневської Наталії Віталіївни, котра діє в інтересах кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області, про відвід головуючого судді Сливка Л.М. відмовити.

Прийняти самовідвід головуючого судді Сливка Л.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Тернопільської області, Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради адвокатів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області про відшкодування моральної шкоди.

Справу передати в канцелярію суду для повторного визначення головуючого судді автоматизованою системою документообігу суду.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка