Єдиний унікальний номер 226/670/19
Номер провадження 22-ц/804/608/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Канурної О.Д., Соломахи Л.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Самойленко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 цивільну справу № 226/670/19 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маріуци Тетяни Вадимівни та дії начальника Печерського районного відділу державної ви-конавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ярушев-ської Ірини Ігорівни, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Стар» (боржник), з апеляційною скаргою стягувача ОСОБА_1 на ухвалу Димитровського міського суду Донецької області від 03 грудня 2019 року (суддя першої інстанції Клепка Л.І.),-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Димитровського міського суду Донецької області із скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Печерського районного відді-лу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Печерський РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві) Маріуци Т.В. та дії начальника Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Ярушевської І.І.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні старшого державного виконавця Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Маріуци Т.В. знаходиться виконавче провадження № 59595446, відкрите нею за виконавчим листом № 226/670/19, виданим 01 липня 2019 року Димит-ровським міським судом Донецької області про стягнення на користь ОСОБА_1 з Товари-ства з обмеженою відповідальністю «Авто Стар» (далі - ТОВ «Авто Стар») грошових коштів у сумі 93 640 грн.

На думку заявника, старшим державним виконавцем Маріуца Т.В., окрім винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, жодних виконавчих дій вчинено не було, а саме не притягнуто до адміністративної відповідальності боржника за невиконання вимог п. 2 постанови про відкриття виконавчого провадження - за неподання декларації про доходи та майно. Посилаючись, як на підставу бездіяльності державного виконавця невиконання ним вимог ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 2, 3, 5 розділу VІІІ та п. 4 розділу XVІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень» та невжиття заходів, направлених на притягнення боржника до адміністративної відповідальності за неподання декларації про доходи і майно, заявник просить суд визнати бездіяльність старшого державного виконавця Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Маріуци Т.В. неправомірною та зобов`язати її скласти відносно боржника адміністративний протокол за ст. 188-13 КУпАП та передати його начальнику відділу для розгляду у п`ятнадцятиденний строк в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Крім того, заявник вважає неправомірними і дії начальника Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Ярушевської І.І., до якої він 03 жовтня 2019 року звернувся зі скаргою на без-діяльність державного виконавця Маріуци Т.В. щодо недотримання нею вимог ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і не складення адміністративного протоколу відносно боржника за ст. 188-13 КпАП України. За результатами перевірки законності виконавчого прова-дження на підставі постанови від 18 жовтня 2019 року його скаргу було залишено без задоволен-ня, а дії старшого державного виконавця Маріуци Т.В. визнано такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Вважаючи цю постанову незаконною, заявник просить суд її скасувати.

Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 03 грудня 2019 року у задово-ленні скарги ОСОБА_1 відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі стягувач ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Димитровського міського суду Донецької області від 03 грудня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення його скарги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі заявник наголошує, що державний виконавцем не був складений адмінпротокол за ст. 188-13 КУпАП відносно боржника, всупереч вимог п. 2 розділу VІІІ Інструкції не перевірена наявність майна боржника за даними балансу, всупереч вимог п. 3 Інструкції не вилучені готівкові кошти у боржника в національній та іноземній валютах. Судом проігноровані положення ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначені заходи примусового виконання рішень. Заходи примусового характеру передбачені «Інструкцією з організації примусового виконання рішень», затвердженою наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5. Суд не врахував вказаних положень, у зв`язку з чим, на думку заявника, мало місце неправильне застосування норм матеріального права.

Письмові відзиви на апеляційну скаргу учасниками справи на час розгляду справи не надані.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не переш-коджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду заявник ОСОБА_1 , старший державний виконавець Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Маріуца Т.В., начальник Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Ярушевська І.І., представник заінтересованої особи ТОВ «Авто Стар» не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заявник ОСОБА_1 , старший державний виконавець Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Маріуца Т.В., начальник Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Ярушевська І.І. судові повістки-повідомлення про розгляд справи 19 лютого 2020 року отримали 30 та 31 січня 2020 року відповідно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 108, 114, 115).

Рекомендовані відправлення з копією ухвали апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження та копією апеляційної скарги, з судовою повісткою-повідомленням про розгляд справи 19 лютого 2020 року, направлені за адресою заінтересованої особи ТОВ «Авто Стар», по-вернуті до апеляційного суду з відмітками на поштовому конверті «не числиться» (а.с. 110, 111).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , старшого державного виконавця Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Маріуци Т.В., начальника Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Ярушевської І.І., представника заінтересованої особи ТОВ «Авто Стар», явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасни-ків справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешко-джає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеля-ційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга стягувача ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наяв-ними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні скарги стягувача ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Маріуца Т.В. не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Крім того, суд дійшов висновку про відсутність порушення старшим державним виконавцем Маріуцою Т.В. та начальником ВДВС Ярушевською І.І. норм Закону України «Про виконавче провадження», їхні дії були вчинені відповідно до закону та у межах повноважень, у зв`язку з чим скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII «Про виконавче прова-дження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове вико-нання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підс-тавах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, інши-ми законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або без-діяльність органів ДВС, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII «Про виконавче прова-дження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звер-нутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного ви-конавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст.448 ЦПК Украї-ни).

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Димит-ровського міського суду Донецької області від 22 травня 2019 року у справі № 226/670/19 позов ОСОБА_1 до ТОВ «Авто Стар» задоволено, з відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти у розмірі 93 640 грн. На підставі вказаного рішення 01 липня 2019 року Димитровським міським судом видано виконавчий лист (а.с.33).

19 липня 2019 року старшим державним виконавцем Печерського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Маріуцою Т.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 59595446 про примусове виконання виконавчого листа № 226/670/19, виданого 01 липня 2019 року Димитровським міським судом Донецької області про стягнення з ТОВ «Авто Стар» на ко-ристь ОСОБА_1 -Я ОСОБА_3 93 640 грн (а.с.6).

03 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подана начальникові Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві скарга на бездіяльність виконавця Маріуци Т.В., в якій він зазначив про відсутність жодних виконавчих дій у виконавчому провадженні, крім його відкриття, та просив зобов`язати виконавця провести виконавчі дії за законом, скласти щодо боржника адміністративний протокол за ст. 188-13 КпАП України та передати його для розгляду начальнику у встановлений строк (а.с. 11-12).

Постановою начальника Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві від 18 жовтня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено, дії старшого державного виконав-ця ОСОБА_4 визнані такими, що вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 9-10).

В мотивувальній частині вказаної постанови наведено здійснені державним виконавцем у виконавчому провадженні заходи: надсилання запитів щодо боржника до МВС про наявність транспортних засобів та до ДФС про наявність рахунків у банках, отримання відповідей на них; отримання відомостей з державних реєстрів щодо наявності нерухомого майна у ТОВ «Авто Стар»; прийняття постанов про арешт майна та банківських рахунків, отримання інформації про відсутність коштів на рахунках; здійснення викликів керівника боржника або його представника до ВДВС. Також вказано, що скласти адміністративний протокол щодо посадових осіб боржника не можливо через неявку вказаних осіб до відділу.

Вказані відомості підтверджуються копіями матеріалів виконавчого провадження ВП № 59595446, які маються в матеріалах справи і які досліджені судом першої інстанції.

13 серпня 2019 року старшим державним виконавцем Печерського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Маріуца Т.В. винесена постанова про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках: НОМЕР_1 АКБ «Індустріалбанк» НОМЕР_2 UAH; 300346 АТ «Альфа-Банк» у м. Києві НОМЕР_3 UAH (а.с.42-43).

09 вересня 2019 року від АКБ «Індустріалбанк» на адресу Печерського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві направлено лист про прийняття до виконання постанови про арешт коштів боржника ТОВ «Авто Стар» та про те, що залишок коштів на рахунку НОМЕР_2 (UAH64 НОМЕР_4 2) становить 0,00 грн. (а.с.50).

11 вересня 2019 року від АТ «Альфа-Банк» на адресу Печерського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві направлено лист про прийняття до виконання постанови про арешт коштів боржника ТОВ «Авто Стар» та про те, що кошти на рахунку НОМЕР_3 відсутні (а.с.46).

13 серпня 2019 року старшим державним виконавцем Печерського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Маріуца Т.В. направлено виклик державного виконавця на адресу ТОВ «Авто Стар» з зобов`язанням з`явитись до виконавця 30 серпня 2019 року о 10:00 год. та зобов`язано надати: пояснення керівника, достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, про наявність готівки в національній та іноземній валюті, достовірні відомості про майно та майнові права, на які можуть бути звернено стягнення (а.с.53-54).

13 серпня 2019 року старшим державним виконавцем Печерського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Маріуца Т.В. винесена постанова про арешт майна ТОВ «Авто Стар» (а.с.60).

Таким чином, твердження скаржника про те, що жодних виконавчих дій, крім відкриття про-вадження, виконавцем не вжито не відповідають дійсності, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Крім того, посилання в апеляційній скарзі на ігнорування судом першої інстанції доводів за-явника щодо порушення державним виконавцем положень Інструкції з організації примусового виконання рішень також є безпідставними, з огляду на те, що вказана Інструкція регламентує дії виконавця під час виконання судових рішень разом із Законом України «Про виконавче прова-дження».

Згідно з п. 2 розділу VІІІ Інструкції, на порушення положень якого посилається ОСОБА_1 , у разі виконання рішень про стягнення коштів з юридичних осіб виконавець перевіряє також наявність майна боржника за даними балансу. Копію балансу виконавець може отримати безпосередньо у боржника або у відповідних державних органів. Пункти 3 та 5 цього розділу Інструкції регламентують процедуру вилучення готівкових коштів у боржника.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої дія-льності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучен-ня в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпо-ряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі кош-тами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1, п.п.1, 3 ч.2 ст.18 названого Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені вико-навчим документом і цим Законом, розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно з абз. 2 п.14, п.п.16, 19 ч. 3 ст.18 Закону у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу, накладати стягнення у вигляді штрафу на юридичних та посадових осіб у випад-ках, передбачених законом, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду бо-ржника-фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Отже, з наведених норм випливає, що звернення до суду зі застосування приводу до боржника, який не з`явився на виклик державного виконавця та накладенню штрафу на юридичних та посадових осіб є правом останнього, а не його обов`язком.

Статтею 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що не-виконання законних вимог державного виконавця, приватного виконавця щодо усунення пору-шень законодавства про виконавче провадження, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання недостовір-них відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання на вимогу державного виконав-ця, приватного виконавця декларації про доходи та майно, що подається відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", чи зазначення у такій декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну відомостей, які зазначаються у декларації, неповідомлення боржни-ком про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також неявка без поважних причин за викликом державного виконавця, приватного виконавця - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначена норма також не передбачає обов`язку державного виконавця щодо притягнення боржника до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу.

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи судом першої інстанції зроблено правильний висновок про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 з огляду на те, що звернення державного виконавця до суду, накладення ним стягнення у вигляді штрафу є правом, а не обов`язком виконавця і він не може бути примушений до здійснення таких заходів. Також правом виконавця є і притягнення боржника до адміністративної відповідальності згідно з ст. 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тому вимоги ОСОБА_1 , викладені у скарзі задоволенню не підлягають.

Отже, суд першої інстанції, встановивши, що державним виконавцем здійснені всі необхідні заходи, спрямовані на виконання рішення суду в межах своїх повноважень дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Печерського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Маріуци Т.В.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або без-діяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпоряд-кований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосе-редньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу дер-жавної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкова-ний державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постано-вою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у вико-навчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести вико-навчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що начальником Печерського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Ярушевською І.І. проведено перевірку виконавчого провадження № 59595446 та при-йнято відповідну постанову, якою визнані дії державного виконавця Маріуци Т.В. такими, що вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Вказаний висновок відповідає обставинам, встановленим під час апеляційного перегляду справи та узгоджується з матеріалами виконавчого провадження № 59595446.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задово-ленні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Печерського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Маріуци Т.В. та дії начальника Печерського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Ярушевської І.І.

Згідно із ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без за-доволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рі-шення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задово-лення апеляційної скарги стягувача ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Димитровського міського суду Донецької області від 03 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2020 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований

Судді: О.Д. Канурна

Л.І. Соломаха