ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року

м.Суми

Справа №592/17808/19

Номер провадження 22-ц/816/2115/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 серпня 2020 року в складі судді Корольової Г.Ю., ухвалене в м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 28 грудня 2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

У зв`язку з невиконанням зобов`язання за кредитним договором, станом на 16 липня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 23792 грн 50 коп., з яких: 12175 грн 28 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 9220 грн 21 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 787 грн 84 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками, 0 грн 00 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 0 грн 00 коп. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 1109 грн 17 коп. - штраф (процентна складова), яку банк просив стягнути на свою користь.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 серпня 2020 року в задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», не погоджуючись з рішенням суду, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов банку в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги вказує про доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, підписання довідки про умови кредитування, в якій вказані узгоджені сторонами процентна ставка за користування кредитуванням, розміру неустойки (штрафу), активне користування нею, у тому числі після збільшення кредитного ліміту, в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань.

Зазначає, що дії відповідача щодо користування кредитом, сплати заборгованості за кредитом, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (графа «Сума погашення за наданим кредитом» та Випискою по рахунку (зазначення транзакцій щодо поповнення рахунку) є доказом приєднання до Умов і правил надання банківських послуг (Тарифів) та прийняття цих умов, запропонованих банком та виконанням договору, тому висновок суду першої інстанції про необґрунтованість зазначених вимог є помилковим та незаконним і спростовується матеріалами справи.

Вказує, що користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, жодних заперечень щодо розміру заборгованості за договором від відповідача не було, тобто він погоджувався із розміром проведених банком нарахувань. Нарахування за кредитом здійснено банком у відповідності до умов договору та вимог закону.

Зазначає, що враховуючи наявність між сторонами договірних кредитних зобов`язань по сплаті процентів, місцевий суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за процентами.

Крім того вказує, що судом першої інстанції фактично звільнено відповідача від виконання зобов`язань за кредитним договором, а саме: повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, відповідальність у вигляді нарахування пені і штрафу, всупереч вимогам договору та вищезазначених норм ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає оскаржуване рішення законним і обґрунтованим та цілком погоджується з ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2010 року ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій містяться персональні дані ОСОБА_1 та наявна відмітка в полі платіжна картка кредитка «Універсальна», будь-яких інших відомостей анкета-заява не містить. Зокрема, не містить умов щодо видачі кредитної карти (не зазначено номер кредитної карти) та умов щодо сплати процентів за користування кредитними коштами (а.с. 13).

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, які відповідачем не підписані (а.с. 14, 15-31).

У довідці АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вказано, що ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 , дата відкриття 11 січня 2018 року, термін дії 05/21; № НОМЕР_2 , дата відкриття 21 серпня 2017 року, термін дії 07/21 (а.с. 72), а заборгованість щодо якої заявлено вимоги виникла з 22 серпня 2017 року.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 21 серпня 2017 року відбувся старт карткового рахунку № НОМЕР_2 , 21 серпня 2017 року - встановлено кредитний ліміт 5000 грн, 21 серпня 2017 року - зменшено кредитний ліміт 5000 грн, 22 грудня 2017 року - зменшено кредитний ліміт 4956,81 грн, 28 січня 2018 року - зменшено кредитний ліміт 4955,53 грн, 27 липня 2018 року - зменшено кредитний ліміт 0,00 грн. (а.с. 73).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 28 грудня 2010 року станом на 16 липня 2019 року розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком становить 23792 грн 50 коп., з яких: 12175 грн 28 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 9220 грн 21 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 787 грн 84 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0 грн 00 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 0 грн 00 коп. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина); 1109 грн 17 коп. - штраф (процентна складова).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними і допустимими доказами підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 28 грудня 2010 року у розмірі 23792 грн 50 коп.

Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Стосовно порушеного відповідачем питання про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності апеляційний суд зазначає наступне.

Стаття 256 ЦК України передбачає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до положень ст. 258 ЦПК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

З наданої позивачем до матеріалів справи довідки вбачається, що строк дії останньої картки № НОМЕР_2 за вказаним кредитним договором № б/н від 28 грудня 2010 року становить до 07/21 року (а.с. 72), а заборгованість щодо якої заявлено вимоги виникла з 22 серпня 2017 року.

З даним позовом банк звернувся до суду 25 листопада 2019 року, тобто позов банком подано вчасно в межах строку позовної давності.

За таких обставин строк звернення до суду з даним позовом не пропущено та в межах заявлених позовних вимог підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту та простроченому тілу кредиту.

Зокрема, відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких

інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 28 грудня 2010 року шляхом підписання анкети-заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Така позиція узгоджується з висновками щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Тому вимоги банку в частині стягнення заборгованості за процентами та штрафів задоволенню не підлягають з наведених вище підстав.

Крім того, слід зазначити, що банком за рахунок кредиту було погашено відсотків на загальну суму 14499 грн 34 коп. (4-та колонка розрахунку).

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку повернуті не в повному обсязі, відтак права позивача підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь банку отриманих, але не повернутих кредитних коштів, в даному випадку заборгованості за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту в сумі 6896 грн 15 коп. (12175 грн 28 коп. - тіло кредиту + 9220 грн 21 коп. - прострочене тіло кредиту - 14499 грн 34 коп. - відсотки погашені за рахунок кредита).

Що стосується наданого АТ КБ «ПРИВАТБАНК нового доказу, а саме - копії довідки про умови та правила кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем 28 грудня 2010 року, то колегія суддів апеляційного суду вказаний доказ не приймає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, в апеляційній скарзі мають бути зазначені нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи наведені норми процесуального права, наданий позивачем новий доказ, а саме копія довідки про умови та правила кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», на підставі ч. 3 ст. 367 ЦПК України не приймається під час апеляційного перегляду справи, оскільки надані апеляційному суду без додержання порядку та строків їх подання.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції на підставі п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та стягнення з ОСОБА_1 6896 грн 15 коп. заборгованості за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 28 грудня 2010 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову та апеляційної скарги на 28,98 % (6896 грн 15 коп. (сума задоволених вимог) х 100 % / 23 792 грн 50 коп. (ціна позову)), з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає компенсації 556 грн 70 коп. (1921 грн 00 коп. (сума судового збору, яка підлягала сплаті при подачі позову) х 28,98 % / 100 %) у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову та 835 грн 06 коп. (2881 грн 50 коп. х 28,98 % / 100 %) у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374,376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 6896 грн 15 коп. заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за простроченим тілом кредиту.

В задоволені іншої частини позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 556 грн 70 коп. компенсації судового збору за подання позову та 835 грн 06 коп. компенсації судового збору за апеляційний перегляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 16 листопада 2020 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: Т.А. Левченко

С.С. Ткачук