Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2020 Справа №607/23580/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Мотиль Б.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Березій Зінаїда Анатоліївна про визнання недійсними договорів, зобов`язання поновити право власності , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. про визнання недійсними договорів, зобов`язання поновити право власності у якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 24 червня 2016 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу незавершеного будівництва від 24 червня 2016 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; зобов`язати реєстраційний відділ поновити право власності на земельну ділянку в незавершене будівництво в АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат - ОСОБА_5 після смерті якого відкрилась спадщина на у тому числі на земельну ділянку, площею 0,19 га., розташовану в АДРЕСА_1 та зведений на ній незавершений будівництвом житловий будинок. Зазначив, що спірну земельну ділянку та незавершений будівництвом будинок ОСОБА_5 отримав у власність незаконно, шляхом залякування їх сестри ОСОБА_6 , та її доньки ОСОБА_4 , примусивши останніх укласти із ним спірні договори. Також зазначив, що покійний ОСОБА_5 не оплатив їм 243 846 грн. за придбання земельної ділянки та 179 500 грн. за незавершене будівництво. Вказав, що ОСОБА_2 , яка є дружиною померлого ОСОБА_5 , не надала доказів, які б підтверджували перерахування останнім коштів в рахунок придбання спірного майна, а тому зазначені договори слід визнати недійсними з наведених підстав.

Судом, залучено до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_4 та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу - Березій З.А.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що на його думку, позивачем у поданій ним позовній заяві не зазначено правових підстав визнання спірних договорів купівлі-продажу від 24.06.2016 року - недійсними. Обставинами, якими обґрунтовано позовні вимоги, є не оплата ОСОБА_5 вказаних договорів, однак доказів, які б підтверджували зазначене, позивачем не надано.Позивачем не зазначено, в чому полягає порушення його прав укладеними в 2016 році оспорюваними правочинами. Також зазначає, що відповідач ОСОБА_2 не була стороною оспорюваних правочинів, відповідно, не може відповідати за їх недійсність. У задоволенні позову просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 відзиву на позов не подавала.

Третя особа - приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. подала суду письмове пояснення, у якому зазначила, що 24 червня 2016 року нею було посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки по реєстру №2568, та договір купівлі-продажу по реєстру 2571, укладені між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Дані договори, були посвідчені нею на підставі наданих документів, а саме: договору купівлі-продажу земельної ділянки на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серії Р1 № 655026, виданого 01 червня 2001 року Байковецькою сільською Радою народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-016, виданого державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру у Тернопільському районі Тернопільської області 09 червня 2016 року; договору купівлі-продажу незавершеного будівництва на підставі на підставі технічного паспорта б/н, виданого 30 травня 2016 року приватним підприємством «Фірма «Матек»; державного акту на право власності на земельну ділянку, серії Р1 №655026, виданого 01 червня 2001 року Байковецькою сільською Радою народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області; витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015, виданого відділом Держгеокадастру у Тернопільському районі Тернопільської області; повідомлення про початок виконання будівельних робіт ТП82, виданого 21 січня 2016 року Управлінням ДАБІ в Тернопільській області.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, які викладені у позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та проти їх задоволення заперечили.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, зазначивши, що спірні договори вона укладала під приводом застосування погроз та насильства із боку покупця ОСОБА_5 . Однак, з приводу зазначених дій ОСОБА_5 , в правоохоронні органи із відповідними заявами не зверталась, а також не зверталась із цього приводу із позовом у судовому порядку.

Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялась про місце та час розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив.

24 червня 2016 року між ОСОБА_4 (Продавець) та ОСОБА_5 (Покупець) укладено Договір купівлі - продажу земельної ділянки,посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., за реєстром № 2568, за умовами якого,Продавець продала та передала Покупцю, а Покупець купив та прийняв від Продавця земельну ділянку площею 0,1900 га, кадастровий номер :02:001:5140, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка, що відчужується за цим договором, належить Продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 655026, виданого 01 червня 2001 року Байковецькою сільською радою народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №607.

У спірному договорі зазначено, що продаж зазначеної земельної ділянки вчинено за суму 243 846,00 гривень, які Продавець отримав від Покупця

до підписання цього договору. Така вартість земельної ділянки визначена сторонами за

взаємним погодженням, за відсутності примусу як будь-якого із сторін, так і з боку третіх

осіб, а також збігу будь-яких важких обставин. У зазначеному правочині зазначено, що сторони стверджують, що розрахунок між ними проведений у безготівковому порядку,відповідно до ст. 1087 ЦК України та Постанови Правління Національного банку України від 06 червня 2013 року №210. Продавець своїм підписом під цим договором підтвердив проведення зі сторони Покупця повного розрахунку за продану земельну ділянку та відсутність щодо Покупця претензій фінансового характеру.

Також, 24 червня 2016 року між ОСОБА_4 (Продавець) та ОСОБА_5 (Покупець) укладено договір купівлі - продажу, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., за реєстром № 2571, за умовами якогоПродавець продала та передала Покупцю, а Покупець купив та прийняв від Продавця незавершене будівництво, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Незавершене будівництво, що відчужується за даним договором, належить Продавцю на підставі технічного паспорта, виданого 30 травня 2016 року приватним підприємством «Фірма «Матек»; Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії Р1 № 655026, виданого "01" червня 2001 року Байковецькою сільською Радою народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №607; витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015, виданого відділом Держгеокадастру у Тернопільському районі Тернопільської області; повідомлення про початок виконання будівельних робіт ТП82, виданого 21 січня 2016 року Управлінням ДАБІ в Тернопільській області. Сторони у спірному договорі передбачили, що продаж за домовленістю сторін, вчинено за суму 117 500,00 гривень, які Продавець отримав від Покупця до підписання цього договору. Така вартість незавершеного будівництва зазначена сторонами за взаємним погодженням, за відсутності примусу як будь-якого із сторін так і з боку третіх осіб, а також збігу будь-яких важких обставин. Сторони ствердили, що розрахунок між ними проведений у безготівковому порядку, відповідно до ст. 1087 ЦК України та Постанови Правління Національного банку України від 06 червня 2013 року №210. Також у спірному правочині зазначено, що підписання цього договору Продавцем є підтвердженням факту повного розрахунку за продане майно та свідчить про відсутність у Продавця по відношенню до Покупця будь-яких претензій фінансового характеру.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане повторно 20 лютого 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області).

В силу вимог ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою ст. 203 цього Кодексу.

Згідно із ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного судочинства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписами ч. 3 та 5 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 231 ЦК України, правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психологічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Верховний Суд України у п. 19 своєї постанови №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснив, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. У пункті 21 зазначеної постанови також роз`яснено, що при вирішенні спорів про визнання недійсним правочину під впливом насильства (ст..231 ЦК), судам необхідно враховувати, що насильство має виражатись в незаконних, однак не обов`язково злочинних діях. Насильницькі дії можуть вчинятись як стороною правочину, так і іншою особою - як щодо іншої сторони правочину, так і щодо членів її сім`ї, родичів тощо або їх майна. Факт насильства не обов`язково має бути встановлений вироком суду, постановленим у кримінальній справі.

Характерними рисами насильства серед інших, є зокрема наявність причинно-наслідкового зв`язку між насильством і вчиненням правочину, а також зло, якого шляхом вимушеного вчинення правочину намагається уникнути потерпілий, повинно бути достатньо серйозним. При його оцінці слід враховувати багато факторів, зокрема, наскільки небезпечним є насильство за своїм характером, реальна можливість втілення погрози, ступінь ймовірності реалізації погрози з врахуванням характеру особи і можливостей того, хто погрожує, характер особи потерпілого, обстановка і обставини, за яких погроза сприймається потерпілим.

Для визнання правочину недійсним з підстав передбачених п.1 ст.231 ЦПК України, позивач має довести наступні обставини: 1) факт застосування до нього (до потерпілої сторони правочину) фізичного чи психологічного тиску з боку іншої сторони чи з боку третьої особи; 2) вчинення правочину проти своєї справжньої волі; 3) наявність причинного зв`язку між фізичним або психологічним тиском і вчиненням правочину, який оспорюється.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16 травня 2019 року у справі №442/158/18.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України)..

За змістом ч.1 ст.12 ЦПК України, Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно із ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами, вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. про визнання недійсними договорів, зобов`язання поновити право власності не підлягає до задоволення. При цьому, суд зазначає, що позивач не довів обставин вчинення фізичного чи іншого виду насильства з боку свого брата ОСОБА_5 стосовно продавця ОСОБА_4 при укладенні спірних правочинів, внаслідок чого остання вчинила правочини проти справжньої своєї волі, а також наявність причинного зв`язку між фізичним або психологічним тиском і вчиненням правочину, який оспорюється. При цьому, суд зазначає, що ОСОБА_4 не зверталась особисто із відповідними заявами до правоохоронних органів, а також із відповідним позовом із даного приводу. Крім цього, суд відмовляючи у позові позивачу, відкидає його твердження про те, що зазначені правочини слід визнати недійними з підстав того, що відповідач ОСОБА_2 , яка є дружиною покійного ОСОБА_5 , не надала суду доказів (касових чеків), які б підтверджували перерахування коштів останнім по спірних правочинах, оскільки обов`язок доказування, у тому числі наведеної обставини покладається у даному випадку цивільно-процесуальним законом на сторони. Також, суд зазначає, що у спірних правочинах сторони передбачили, що суму коштів за який вчинено продаж, продавець ( ОСОБА_4 ) отримала від покупця ( ОСОБА_5 ) до підписання договору, а також те, що розрахунок між ними проведений у безготівковому порядку, відповідно до ст..1087 ЦК України та постанови правління НБ України від 06 червня 2013 року. Також, сторони у спірних правочинах передбачили, що продавець, своїм підписом підтвердив проведення зі сторони покупця повного розрахунку за продані об`єкти нерухомості та відсутності щодо покупця претензій фінансового характеру. Відмовляючи у позові, суд зазначає, що ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не навів суду обставин того, що укладенням спірних правочинів порушується його право, або охоронюваний інтерес, а тому вважає, що їх слід визнати недійсними, з наведених підстав.

Судові витрати у вигляді судового збору слід віднести за рахунок держави, оскільки позивач є інвалідом другої групи, відтак в силу вимог п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», його звільнено від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 82, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 203, 215, 231, 215, 626, 655, 657 Цивільного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Березій Зінаїда Анатоліївна про визнання недійсними договорів, зобов`язання поновити право власності, відмовити у повному обсязі.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 12 лютого 2020 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан