Єд. унік. № 243/489/20
Провадження № 2-о/243/155/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, яка обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з недоотриманої пенсії.

25 жовтня 2019 року заявник подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області В.М. Таранушенко, на підставі якої заведена спадкова справа №316/2019 та подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію після померлого ОСОБА_2 , на яку видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій встановлено, що видача нотаріусом Свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно може бути здійснена не раніше 22.12.2019 року, а також нотаріусу не подано документи, що підтверджують родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заявник зазначає, що при реєстрації її народження Микитівським бюро РАЦС м. Горлівки Сталінської області 06.10.1960 року, у графу батько не було внесено запис про ОСОБА_2 , оскільки на час народження заявника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (мати заявника) не перебували у шлюбі.

З дати смерті своєї матері - ОСОБА_4 , а саме з серпня 2012 року ОСОБА_1 проживала із батьком однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обв`язки. Мешкали та вели спільний побут за адресою: АДРЕСА_1 до настання його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 заявнику необхідно для прийняття спадщини, яка залишилась після його смерті.

На підставі викладеного просить суд встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживали однією сім`єю; визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, надала заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розгляд справи провести без її участі (а.с.47).

Представник Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до судового засідання не з`явився, надав відзив, згідно якого просив дану справу вирішити на розсуд суду та при ухваленні рішення врахувати постанову Пленуму Верховного Суду України

305-70-08 № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Також просив справу розглянути без його участі (а.с.26).

Суд, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.10.1960 року, виданого Микитівським районним бюро ЗАГС м. Горлівка Сталінської області, матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_4 . У графі «батько» відсутні відомості (а.с.7).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 06.12.1979 року, виданого відділом ЗАГС Слов`янського міськвиконкому, 06.12.1979 року укладено шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , після чого останній присвоєно прізвище « ОСОБА_5 » (а.с.8).

17.01.1990 року укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , після чого останній присвоєно прізвище « ОСОБА_2 » (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Горлівка Донецької області померла мати заявника ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 29.08.2012 року, виданим Микитівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.14).

Згідно Заповіту від 23.04.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Другої горлівської державної нотаріальної контори Балицькою Л.А., спадкоємцем майна ОСОБА_4 є її донька ОСОБА_1 (а.с.16).

Відповідно до копії паспорта НОМЕР_4 від 11.01.2001 року, виданого Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10-11).

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.09.2019 року, за заявою ОСОБА_1 встановлено факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Горлівка Донецької області (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Горлівка Донецької області ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 23.09.2019 року, виданим Слов`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.9).

Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії у розмірі 138 938,25 гривень (а.с.40).

Положеннями статтей 1261, 1268 ч.3 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Постановою приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Таранущенко В.М. від 25.10.2019 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 не подала документи, що підтверджують родинні відносини з ОСОБА_2 , а також видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно може бути здійснена не раніше 22.12.2019 року. Крім того зазначено, що заяв про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 або про відмову від прийняття спадщини після померлого від інших спадкоємців до нотаріальної контори не надходило, інформація про інших спадкоємців відсутня (а.с.17).

Отже, заявник є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується вищевказаною Постановою.

Згідно акту обстеження соціально-побутових умов від 13.01.2020 року, складеного Адміністрацією Микитівського району м. Горлівка, ОСОБА_1 з дня смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 фактично мешкала за адресою: АДРЕСА_1 зі своїм батьком ОСОБА_2 та вели спільне домашнє господарство з дня його смерті, тобто з 21.06.2019 року (а.с.19).

Зазначені обставини підтверджуються наданими заявником письмовими доказами, внаслідок чого у суду не виникає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та

добровільності їх визнання, а тому на підставі ч.1 ст.82 ЦПК суд вважає їх доведеними.

За таких обставин заявник вважає, що має право на спадкування після смерті ОСОБА_2 , як спадкоємець четвертої черги за законом, не відмовляється від прийняття спадщини і бажає одержати право на спадкування, внаслідок чого звернулася до суду із зазначеною заявою.

Відповідно до ст.1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст.3 СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності тощо.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати що до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Також в цій постанові Пленуму ВСУ роз`яснено, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Натомість зазначене роз`яснення слід розуміти таким чином, що воно стосується лише одного випадку спільного проживання осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі з іншою особою, - а отже таке обмеження не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших сімейних засадах, ніж фактичні шлюбні відносини (наприклад, батьківський зв`язок (вітчим, мачуха, пасинок, падчерка) тощо).

Матеріалами справи встановлено, що між померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наявний родинний зв`язок, оскільки заявник є донькою померлого.

Досліджені судом докази свідчать про достовірність того факту, що заявник з 2012 року фактично спільно проживала з ОСОБА_2 , вони були пов`язані спільним побутом, внаслідок чого мали взаємні права та обов`язки.

Отже, факт проживання заявника з померлим ОСОБА_2 протягом п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті останнього є доведеним, а відтак заявник має право спадкування за законом, як спадкоємець четвертої черги.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України).

Таким чином, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити, встановивши факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживали однією сім`єю та слід визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263-265, 315 ЦПК України, ст.ст. 15-16, 1264 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання спадкоємцем четвертої черги за законом - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду В.І. Старовецький