Провадження № 2/234/1152/20
08 грудня 2020 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Сухоручко Ю.О.,
за участю секретаря Хоменко А.С.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )
про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
АТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позовна заява мотивована тим, що 20.06.2008 між банком та ОСОБА_3 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадкоємцем, який постійно проживав з ОСОБА_3 є ОСОБА_2 . 28.09.2018 року позивач отримав відповідь Другої краматорської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». 12.09.2019 року до ОСОБА_2 було направлено лист-претензію, згідно який позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті ОСОБА_3 її заборгованість перед банком за кредитним договором від 20.06.2008р. становить 9290,46 грн., з яких: 3493,66 грн.- заборгованість за кредитом, 5085,56 грн. - заборгованість за відсотками; 711,24 грн. - заборгованість з пені.
Посилаючись на вказані обставини, АТ «КБ «ПриватБанк» просило стягнути на свою користь із спадкоємця ОСОБА_2 вказану заборгованість за кредитним договором та понесені витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 14.04.2020 року провадження по справі було відкрито в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 банку стало відомо, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та у зв`язку з цим банк звернувся з претензією до Другої краматорської нотаріальної контори, а 30.08.2019 року направили ОСОБА_2 лист-претензію, по якому ніяких дій не було вчинено.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи, або відзиву на позов від нього не надходило.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:
Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Цивільним Кодексом України.
Судом встановлено, що 20.06.2008 року між АТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір із ОСОБА_3 , згідно якого остання отримала кредит у розмірі 3500 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку.
Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області позичальник ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.18)
Згідно із розрахунком заборгованості (а.с. 5-8), загальна заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором б/н від 20.06.2008 року станом на 26.02.2019 року складає 9290,46 грн., з яких: 3493,66 грн,- заборгованість за кредитом, 5085,56 грн. - заборгованість за відсотками; 711,24 грн. - заборгованість з пені, нарахованих по 26.02.2019 року включно.
Суд не погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Так, з наданого розрахунку вбачається, що банк проводив нарахування процентів за користування кредитом після дати смерті позичальника, тобто після 01.10.2015 року і до 26.02.2019 року включно (а.с. 8). Однак, нарахування процентів за користування кредитом після дати смерті не відповідає чинному цивільному законодавству, зокрема, ст.608 ЦК України, оскільки настання смерті фізичної особи тягне за собою припинення зобов`язання. Крім того, згідно із п.32 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.
Тож, нарахування позивачем процентів за користування кредитом за період з 01.10.2015 року до 26.02.2019 року суд вважає протиправним.
Згідно претензії кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України за № SAMDN50OTC000788676 від 25.06.2018 року, позивач звернувся до Другої Краматорської державної нотаріальної контори з вимогою повідомити банк про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком, а також просили повідомити про спадкоємців які звернулися із заявою про прийняття спадщини. (а.с.25)
Згідно відповіді державного нотаріуса Другої Краматорської державної нотаріальної контори Могильної І.І. від 09.08.2018 року, після смерті ОСОБА_3 за претензією № SAMDN50OTC000788676 від 25.06.2018 року було відкрито спадкову справу № 117/2016, ніхто із заявами до нотаріальної контори не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавались. (а.с. 26)
АТ КБ «ПриватБанк» 30.08.2019 року направив відповідачу лист-претензію, в якому повідомив про наявність заборгованості за кредитним договором із спадкодавцем ОСОБА_3 на дату її смерті в розмірі 9290,46 грн. Вказаним листом відповідачу було запропоновано сплатити вказану заборгованість в порядку ст.1282 ЦК України.
Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст.1268 ч.1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», звернуто увагу на те, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконання обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу.
Згідно п. 32 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30 березня 2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.
Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань.
Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.
Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.
Аналогічна позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18) від 17.04.2018 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так судом встановлено, що позивач станом на вересень 2018 року знав, що боржник ОСОБА_3 померла. (а.с. 26)
Вимогу про погашення боргу позивач надіслав відповідачу листом від 30.08.2019 року, яку відповідно до реєстру було відправлено 12.09.2019 року. Проте доказів отримання вказаної вимоги суду надано не було.
Таким чином, суд приходить до переконливого висновку про те, що кредитодавець станом на вересень 2018 року достеменно знав про смерть позичальника ОСОБА_3 . У вересні 2019 року банк направив претензію відповідачу щодо сплати заборгованості спадкодавця за кредитом.
Саме з цього розпочався перебіг строку пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців, який сплинув у березні 2019 року, що позбавляє кредитора права вимоги (припинення його цивільного права),а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права, оскільки кредитор пред`явив свої вимоги до спадкоємця з порушенням строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, які є присічними (преклюзивними).
Крім того, суд враховує те, що матеріали цивільної справи не містять відомостей щодо спадкового майна, тим самим межі відповідальності спадкоємця визначити неможливо, оскільки, нотаріусом свідоцтво про право на спадщину не видавалося, за матеріалами справи не встановлено факту успадкування будь-якого майна після смерті ОСОБА_3 та взагалі належності їй будь-якого майна, а позивач, як кредитор не довів протилежного.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 82, 95, 141, 263-268, 280-284, 288, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 1268, 1269, 1281, 1282, 1296 ЦК України, суд, -
В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,- відмовити.
Рішення може бути оскаржено в Донецькій апеляційний суд через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було врученим у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: АТ КБ «Приватбанк» , юридична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50.

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстрований адресою: АДРЕСА_1 )

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області Ю.О. Сухоручко