Справа № 346/3609/20
Провадження № 2/346/1581/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Нефьодової Т.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.01.2008 року відповідачем підписано заяву б/н, відповідно до якої відповідачу відкрито кредитний рахунок та видано кредитну карту з кредитним лімітом, який після збільшення становив 21 000 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між сторонами договір. Позивач стверджує, що відповідно до умов цього договору відповідач зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за користування останнім, сплачувати за перевитрати платіжного ліміту та комісії на умовах, передбачених договором. Однак, відповідач порушила свої кредитні зобов`язання та допустила виникнення і зростання заборгованості за кредитним договором, загальний розмір якої станом на 14.06.2020 року позивачем визначено як 26 284,51 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 2 102 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. 19.08.2020 року представник позивача Гребенюк О.С. надіслав до суду письмове клопотання, в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності та згідний на заочний розгляд справи (а.с. 54).

Відповідач 02.11.2020 року подала до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі та вказує, що 04.01.2008 року між нею та позивачем укладено кредитний договір, згідно з умовами якого вона отримала кредитну картку. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 14.06.2020 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 26 284,51 грн. з яких: 20049.50 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 20.00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 20 029.50 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6 235.01 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Однак, відповідач вказує, що долучені до позовної заяви документи не є належними та допустимими доказами. Так, всі долучені до позовної заяви копії документів не засвідчені належним чином, зокрема, не містять напису про засвідчення копії, який складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії , який скріплений відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій» або відбитком печатки установи, на лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа не проставлено відмітка «Копія». Окрім того, додані до позовної заяви документи: «Условия и правила предоставления банковских услуг» і «О внесении изменений в договорную базу по платёжным картам, договорную базу по потребительскому кредитованию и в депозитных договорах» надані російською мовою, яка не є для відповідача рідною, та яку вона не розуміє.

Відповідач звертає увагу на те, що у підписаній нею заяві позичальника не зазначені сума чи відсотки, які можуть нараховуватись за поточним тілом кредиту, простроченим тілом кредиту, заборгованість за простроченими відсотками. Позивач, обгрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на витяги з Умов, правил і тарифів надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги були роз`яснені працівником банку, що відповідач їх розуміла та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи 04.01.2008 року заяву, а також те , що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати відсотків за користування кредитом саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування.

Також відповідач просить суд звернути увагу на її скрутне матеріальне становище, оскільки вона проживає сама та має на утриманні 3-х малолітніх дітей, яких доглядає самостійно і немає змоги на даний час працевлаштуватися.

18.11.2020 року позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 04.01.2008 року. Зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі.

Представник позивача зазначає, що банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору, враховуючи, що законодавчо не встановлений обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту ознайомлення відповідача з умовами кредитування є положення ч.2 ст.638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладення договору дією. Окрім цього, в анкеті-заяві зазначено: «я ознайомився (-лась) і згоден (-на) з умовами та правилами. Своїм підписом я підтверджую факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку».

Представник позивача наголошує, що згідно зі ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Згідно ст. 6 ЦК України закріплює принципи свободи договору. Сторони мають право укладати договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який перебачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Тому позивач вважає що договір, підписаний Банком та клієнтом, відповідає вимогам чинного законодавства.

Також представник відповідача зауважує, що згідно з даними виписки по рахунку відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що вона знала про умови кредитування та визнала свої зобов`язання за кредитом.

Відповідач в судовому засіданні просить врахувати обставини, вказані у відзиві. Вона також зазначила, що тривалий час не здійснює навіть обов`язкових платежів на погашення її кредитної заборгованості через скрутне матеріальне становище.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 вказаного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач добровільно не виконує своїх кредитних зобов`язань. Доводи відповідача про те, що їй не було відомо про всі умови та правила кредитування в момент підписання 04.01.2008 року заяви позичальника спростовуються довідкою про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", в якій зазначено строки внесення платежів, розміри відсотків , пені, штрафу, комісій та інші умови кредитування. Ця довідка також підписана відповідачем 04.01.2008 року (а.с.19). Факту її підписання відповідач не заперечила в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 102 грн., що стверджується платіжним дорученням від 19.08.2020 року (а.с. 4). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог.

На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України та, керуючись ст. 141, ст. ст. 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", адреса якого: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, на рахунок № НОМЕР_2 , МФО 305299, ідентифікаційний код за , заборгованість за кредитним договором (б/н) від 04.01.2008 року в загальному розмірі 26 284 (двадцять шість тисяч двісті вісімдесят чотири) гривні 51 копійка, визначену станом на 14.06.2020 року.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", судові витрати в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана особами, які беруть участь у справі, до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.12.2020 року.

Суддя Калинюк О. П.