Провадження № 2/127/3897/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника відповідача Бондаренка ОСОБА_3 В., який бере участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Первинної профспілкової організації працівників Акціонерного товариства «УкрСиббанк» Київської місцевої професійної спілки «Захист праці», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з позовною заявою до АТ «УкрСиббанк» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Первинної профспілкової організації працівників АТ «УкрСиббанк» Київської місцевої професійної спілки «Захист праці». Свої позовні вимоги мотивув тим, що з 08 жовтня 2010 року по 06 вересня 2019 року перебував у трудових відносинах з АТ «УкрСиббанк», та з 2012 року по день звільнення обіймав посаду начальника Подільського Центру досудового супроводження клієнтів роздрібного бізнесу департаменту роботи з простроченою заборгованістю. Наказом відповідача від 06 вересня 2019 року позивач звільнений із цієї посади в зв`язку із скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України. При цьому вказує, що його вже раз було звільнено з цієї посади, однак він поновлений на роботі відповідно до рішення суду. Позивач зазначає, що з 12 квітня 2017 року є членом профспілки «Захист праці», а тому звільнення мало відбуватись із дотриманням вимог ст. 43, 49-2 КЗпП України, ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», тобто з отриманням відповідачем згоди профспілкової організації про звільнення. Позивача про майбутнє звільненя було проінформовано 21 червня 2019 року. Відповідач 13 серпня 2019 року звернувся до профспілкової організації з поданням про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 23 серпня 2019 року профспілкова організація повідомила АТ «УкрСиббанк» про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору із ОСОБА_1 . Позивач вважає, що його звільнення відбулось із порушенням норм трудового законодавства, адже на момент видання наказу про звільнення відсутня згода профспілкового органу на розірвання трудового договору. У зв`язку із незаконними звільненням позивача, останній вважає, що на його користь слід стягнути 17912,00 грн заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 07 вересня 2019 року по 04 жовтня 2019 року. За наведених обставин просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 06 вересня 2019 року № 271 ВК про звільнення позивача, поновити ОСОБА_1 на попередній посаді в АТ «УкрСиббанк» з 07 вересня 2019 року, стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07 вересня по 04 жовтня 2019 року в розмірі 17912,00 грн. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання (а. с. 1-4).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін (а. с. 38-39).

Відповідач скористався своїм правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, та 04 листопада 2019 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги не визнаються в повному обсязі. Крім того зазначив, що підставою для видання оскаржуваного наказу став наказ від 22 травня 2019 року №П-HR-2019-179 «Про внесення змін в організаційну структуру та штатний розпис АТ «УкрСиббанк». Одночасно звернув увагу, що відповідно до положень законодавства власник на свій розсуд має право формувати штат і структуру підприємства, змінювати чисельність працівників певного фаху та чисельність посад. На виконання вищезазначеного наказу з 02 вересня 2019 року внесено зміни в організаційну структуру і штатний розпис АТ «УкрСиббанк», а саме ліквідовано Департамент роботи з простроченою заборгованістю АТ «УкрСиббанк» та всі штатні посади та чисельність працівників в його складі, зокрема і посада, яку обіймав позивач. Представник відповідача зазначає, що 29 травня 2019 року відповідач повідомив профспілкову організацію про заходи пов`язані із звільненням працівників, тобто у тримісячний строк перед намічуваним звільненням, як то передбачено законодавством. Вважає, що порушення при звільненні, про які вказує позивач, відсутні, а відповідач діяв відповідно до вимог законодавства. Також представник відповідача підтвердив обставини звернення банку 13 серпня 2019 року до профспілкової організації із поданням про надання згоди на розірвання трудового договору з позивачем на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України, натомість 23 серпня 2019 року отримав відповідь про відмову в наданні такої згоди. Таку відмову відповідач вважає необґрунтованою в зв`язку із відсутністю правового обґрунтування, а тому звільнення позивача здійснено без наявної згоди профспілкової організації. Одночасно представник вказує про не надання банку протоколу засідання профспілкового комітету від 22 серпня 2019 року, на якому приймалось рішення про відмову в наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 . За наведеного, просить відмовити у задоволенні позову (а. с. 51-57).

Позивач збільшив позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та просив стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 вересня 2019 року по 09 січня 2020 року в розмірі 80 604,00 грн (а. с. 197).

Представник відповідача заперечував щодо цієї заяви, вказуючи, що вказана заява подана з порушенням процесуальних норм та при визначенні розміру середнього заробітку невірно визначений період з якого визначався середньомісячний заробіток.

Вказана заява прийнята судом до розгляду ухвалою суду від 09 січня 2020 року (без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання), зважаючи, що вона подана до початку розгляду по суті (суд врахував дати направлення її іншим учасникам), а оголошення її в судовому засіданні не свідчить про порушення порядку її подання.

Третя особа своїм правом на подання пояснень щодо позову не скористалася.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Шиманський В.М. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом установлено наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами КЗпП України стосовно припинення трудових відносин.

Судом установлено, що з 08 жовтня 2010 року по 06 вересня 2019 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з АТ «УкрСиббанк», а з 31серпня 2012 року обіймав посаду начальника Подільського центру досудового супроводження клієнтів роздрібного бізнесу департаменту роботи з простроченою заборгованістю АТ «УкрСиббанк», що підтверджується копією трудової книжки сер. НОМЕР_1 (а. с. 5-6).

ОСОБА_1 з 12 квітня 2017 року є членом Первинної профспілкової організації працівників АТ «УкрСиббанк» Київської місцевої профспілки «Захист праці», що підтверджується довідкою від 02 листопада 2018 року (а. с. 8).

21 червня 2019 року позивача ОСОБА_1 попереджено про вивільнення у зв`язку із внесенням змін в організаційну структуру та штатний розпис підприємства що призводять до скорочення чисельності і штату працівників; вказано, що вивільнення буде здійснено на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України з 02 вересня 2019 року та запропонована посада начальника відділення №399 (м. Вінниця) з посадовим окладом 19030,00 грн. Зворотня сторінка попередження містить власноручний запис позивача про те, що дії адміністрації банку вважає протиправними (а. с. 92, зворот).

Позивачу в період з 21 червня 2019 по 06 вересня 2019 року неодноразово пропонувалися для працевлаштування усі вакантні в банку посади, всього було запропоновано 1127 вакантних посад, але позивач не погодився на переведення на жодну з запропонованих посад. Будь яких доказів, які б свідчили, що позивачу не запропонована якась вакантна посада матеріали справи не містять та судом не встановлено.

13 серпня 2019 року відповідачем до голови та виборного органу профспілки «Захист праці» направлено подання № 54/70496 відповідно до якого повідомлено, що в зв`язку із змінами в організації праці скорочується посада, яку займає член профспілкової організації ОСОБА_1 . Причиною скорочення є ліквідація Департаменту роботи з простроченою заборгованістю в зв`язку із суттєвим зменшенням розміру кредитного портфелю та обсягів роботи з простроченою заборгованістю за виданими кредитами. Одночасно повідомлено, що ОСОБА_1 на постійній основі запропоновано працевлаштування шляхом переведення на інші вакантні посади, натомість останній не виявив бажання про переведення на жодну з них. Просить надати згоду на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України в зв`язку із змінами в організації праці, скороченням чисельності/штату працівників, які відбуваються на підставі наказу від 22 травня 2019 року (а. с. 152).

Листом від 23 серпня 2019 року №19/0823-1 голова профспілкової організації «Захист праці» повідомив, що на засіданні профкому від 22 серпня 2019 року розглянуто подання від 13 серпня 2019 року та прийняте рішення про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 з наступним правовим обґрунтуванням. Адміністрація банку не надала відповіді на питання профспілки для проведення консультацій, а відповідно консультації не були проведені. Також банк грубо проігнорував вимогу профспілки щодо відміни заходів, передбачених наказом від 22 травня 2019 року, що порушує права членів профспілки та ОСОБА_1 . Надане подання та наказ від 22 травня 2019 року не містять обґрунтування необхідності скорочення посади, яку обіймає ОСОБА_1 Наказ відповідача від 22 травня 2019 року П-HR-2019-179 не погоджений з профспілковою організацією, що не відповідає вимогам ст. 25 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та є нікчемним. Крім того, адміністрацією АТ «УкрСибббанк» здійснювався грубий тиск на членів профспілки, в тому числі осіб з інвалідністю, щодо примусу їх до звільнення, а у профспілкової організації відсутній обов`язок надавати згоду навіть при обгрунтованному поданні. Одночасно відмова про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 містить і економічне обґрунтування, а саме: банк є прибутковою організацією та не потребує оптимізації за рахунок звільнення працівників, а підрозділ, яким керував ОСОБА_1 , виконував основні бізнес-показники та займав перші місця черед всіх Центрів Департаменту, а отже відсутні підстави для ліквідації Подільського ЦДС з метою скорочення видатків на оплату праці (а. с. 153-156).

Відповідач листом від 02 вересня 2019 року за №54/71836 повідомив профспілкову організацію про необґрунтованість відмови (а. с. 157).

06 вересня 2019 року відповідачем видано оскаржуваний наказ № 271 ВК «Про кадрові питання» відповідно до п.1.1 якого ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Подільського центру досудового супроводження клієнтів роздрібного бізнесу департаменту роботи з простроченою заборгованістю АТ «УкрСиббанк» 06 вересня 2019 року в зв`язку із скороченням штату п. 1 ст. 40 КЗпП України. Підставою для видання зазначеного наказу є наказ від 22 травня 2019 року № П-HR-2019-179 «Про внесення змін в організаційну структуру та штатний розпис АТ «УкрСиббанк» та наказ № 156-ВК від 31 травня 2019 року «Про вивільнення». Оскаржуваний наказ містить підпис позивача про ознайомлення із змістом останнього 06 вересня 2019 року та відмітку «Претензії маю. Вважаю звільненя незаконним» (а. с. 62).

Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з ч. 1 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, працівником органу внутрішніх справ, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є членом профспілкової організації, звільнення останнього може відбутись, як то передбачено вищенаведеними нормами трудового законодавства, за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації. Саме з підстав відсутності такої згоди на день звільнення ОСОБА_1 , позивач стверджує про протиправність наказу від 06 вересня 2019 року № 271 ВК. Інших підстав щодо протиправності оскаржуваного наказу, зокрема відсутності змін в організації виробництва і праці відповідача, не запропонування позивачеві переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, позовна заява не містить.

Одночасно судом установлено, що 22 травня 2019 року відповідачем АТ «УкрСиббанк» видано наказ № П-HR-2019-179 «Про внесення змін в організаційну структуру та штатний розпис АТ «УкрСиббанк», відповідно до якого з метою вдосконалення структури банку та змінами в організації праці внесено зміни в організаційну структуру і штатний розпис АТ «УкрСиббанк», а саме ліквідовано з 02 вересня 2019 року Департамент роботи з простроченою заборгованістю, а також всі підрозділи, штатні посади та чисельність працівників у його складі відповідно до Додатку №1, скорочено 02 вересня 2019 року штатні посади та чисельність працівників відповідно до Додатку №1 (а. с. 62-63).

Відповідно до додатку № 1 до наказу АТ «УкрСиббанк» від 22 травня 2019 року до переліку посад у штатному розписі АТ «УкрСиббанк», що скорочуються включено і посаду начальника Подільського центру досудового супроводження клієнтів роздрібного бізнесу (м. Вінниця), яку обіймав позивач (а. с. 64).

Вказане свідчить, що в АТ «УкрСиббанк» відбулись зміни в організації виробництва і праці та скорочення штату, що стали підставою для вивільнення працівників, у тому числі позивача на підставі п. 1 ст. 40 КзпП України.

Відповідно до ст. 49-4 КЗпП України, ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Листом від 28 травня 2019 року № 54/29967 відповідач повідомив голову профспілки первинної профспілкової організації працівників Акціонерного товариства «УкрСиббанк» Київської місцевої професійної спілки «Захист праці» про зміни в організації праці відповідно до наказу від 22 травня 2019 року П-HR-2019-179 з обґрунтуванням причини скорочення посад, а саме ліквідацією Департаменту роботи з простроченою заборгованістю у зв`язку із з суттєвим зменшенням розміру кредитного портфелю банку та обсягів робіт з простроченою заборгованістю за виданими кредитами. За необхідності, запропоновано проведення консультацій щодо скорочення штатних посад. Одночасно додано копія наказу від 22 травня 2019 року. Зазначений лист містить відмітку про отримання 29 травня 2019 року (а. с. 65).

Надалі відповідач проводив переписку з профспілковою організацією з цього приводу.

Листом від 03 червня 2019 року профспілка «Захист праці» просила організувати проведення консультацій щодо питань по скороченню штату в період з 12 по 14 червня 2019 року. Одночасно зауважила про наявні сумніви щодо видання наказу від 22 травня 2019 року компетентним органом та відсутність техніко-економічного обґрунтування необхідності скорочення посад на підприємстві (а. с. 66-69).

Листом від 11 червня 2019 року № 54/62838 відповідач повідомив голову профспілки про те, що наказ від 22 травня 2019 року видано на підставі рішення Наглядової ради банку про ліквідацію Департаменту роботи з простроченою заборгованістю, а банком проводяться заходи щодо працевлаштування працівників на вакантні посади. Запропоновано провести консультації 20 червня 2019 року з 11.00 год до 12.00 год (а. с. 70-72).

Листом від 19 червня 2019 року профспілка «Захист праці» повідомила відповідача про те, що запропонований останнім дата та час для проведення консультації є неприйнятним, вимагало надати доступ до штатного розпису банку, забезпечити участь у консультаціях голови правління АТ «УкрСиббанк», просила організувати проведення консультацій в період з 25 по 27 червня 2019 року (а. с. 73-76).

Листом від 21 червня 2019 року № 54/63443 відповідач повідомив голову профспілки про те, що відсутня можливість проведення консультацій у зазначений профспілкою строк та запропонував направити на адресу банку свої пропозиції щодо заходів направлених на запобігання звільненню працівників (а. с. 77-78).

Листом від 10 липня 2019 року профспілка «Захист праці» повідомила відповідача про те, що ним не надано копій документів необхідних для проведення консультацій, а саме документів з приводу зміни в організаційній структурі банку, штатного розпису та інформації про стан і розмір кредитного портфелю та обсягів робіт з простроченою заборгованістю. Вимагає відмінити заходи передбачені наказом від 22 травня 2019 року (а. с. 79-81).

Листом від 17 липня 2019 року № 54/67092 відповідач повідомив голову профспілки про готовність до проведення консультацій 22 або 24 липня 2019 року та повідомлено, що банком вживаються заходи щодо працевлаштування працівників, посади яких скорочуються (а. с. 82-83).

Листом від 22 липня 2019 року профспілка «Захист праці» повідомила відповідача про те, що проведення консультацій можливе лише після надання витребуваних документів та надання відповідей на поставлені питання. Проведення консультацій можливе не раніш 08 серпня 2019 року (а. с. 84-86).

Листом від 29 липня 2019 року № 54/67630 відповідач повідомив голову профспілки про готовність до проведення консультацій 09 серпня 2019 року та вказував на права власника вирішувати питання доцільності змін в організації виробництва (а. с. 87-89).

Листом від 09 серпня 2019 року профспілка «Захист праці» повідомила відповідача про те, що вимоги останньої по наданню документів не виконані, вимагала відмінити заходи передбачені, зокрема і наказом від 22 травня 2019 року (а. с. 90).

Листом від 13 серпня 2019 року № 54/70497 відповідач повідомив голову профспілки про те, що окрім вимоги про скасування наказів не отримано пропозицій стосовно заходів на запобігання звільнень, вирішення ж питань доцільності змін в організації виробництва та скорочення штату є компетенцією роботодавця (а. с. 91).

13 серпня 2019 року відповідачем також направлено до голови та виборного органу профспілки «Захист праці» подання № 54/70496 про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України в зв`язку із змінами в організації праці, скороченням чисельності/штату працівників, які відбуваються на підставі наказу від 22 травня 2019 року (а. с. 152).

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі або організації дає згоду або відмовляє у дачі згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з працівником, який є членом діючої на підприємстві, в установі, організації профспілки, у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 ст. 43 КЗпП України, у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Як вказувалася вище, листом від 23 серпня 2019 року №19/0823-1 голова профспілкової організації «Захист праці» повідомив про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 (а. с. 153-156).

Відповідно до ч. 7 ст. 43 КЗпП України, рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обгрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обгрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

За змістом вищезазначених норм права суд, розглядаючи трудовий спір, повинен з`ясувати, чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування такої відмови. І лише у разі відсутності у рішенні правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення.

Суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості, оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права.

Обґрунтованість рішення профспілкового органу повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України).

Рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

Висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість рішення профспілкового комітету про відмову у наданні згоди на звільнення працівника може бути зроблений судом лише після перевірки відповідності такого рішення нормам трудового законодавства, фактичних обставин і підстав звільнення працівника, його ділових і професійних якостей.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що власник має право звільнити працівника без згоди профспілкового органу за відсутності обґрунтування профспілковим органом такої відмови, а не з мотивів її відмови.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 25 січня 2018 року у справі №569/18201/14-ц.

Надаючи оцінку рішенню профспілкового органу, викладеному в листі від 23 серпня 2019 року, про відмову в наданні згоди про розірвання трудового договору з ОСОБА_1 , суд зважає, що відмова профспілкової організації не містить аргументації та посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення позивача та порушення саме його прав при звільненні, а також неврахування будь-яких фактичних обставин щодо його звільнення, його ділових, професійних якостей чи інших обставин при вирішенні питання про переважне право залишення на роботі. Натомість відмова стосується власних висновків щодо доцільності ліквідації підрозділу та скорочення посад.

В той же час, відповідно до ч.1 ст.62 ГК України підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Право власника або уповноваженого ним органу визначати чисельність працівників і штатний розпис нормативно закріплено щодо підприємств та їх об`єднань у ч.3 ст.64 ГК України.

Згідно ч.2 ст.65 Господарського кодексу України власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Тобто, саме власнику або уповноваженому ним органу належить право визначати чисельність працівників і штатний розпис, що закріплено положеннями ст.64 ГК України, питання про доцільність (або недоцільність) скорочення посад стосується внутрішньогосподарської діяльності підприємства та належить до виключної компетенції роботодавця.

Зазначення як підстави для відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору обставин про прибутковість банку, виконання ОСОБА_1 основних бізнес-показників, постановлення висновку про відсутність необхідності проведення оптимізації структурних підрозділів банку на думку суду не є обґрунтуванням, що відповідає нормам трудового законодавства, жодним чином не вказує про порушення будь-яких прав позивача при звільненні. Навпаки такими діями профспілкова організація «перебирає» на себе повноваження, що належать власнику чи засновнику підприємства, зокрема і в частині визначення структури останнього.

Щодо ж до посилання на відсутність консультацій, то як слідує з матеріалів справи банк 29 травня 2019 року листом № 54/29967 надав профспілці інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників яких це стосується та строки проведення звільнення, як то передбачено ст. 49-4 КЗпП України. Листування між профспілкою та відповідачем свідчить про намагання проведення банком консультацій для обговорення заходів, направлених на запобігання звільнень у зв`язку із скороченням, зведення їх кількості до мінімуму або пом`якшення їх несприятливих наслідків. Відсутність конструктивного діалогу та запропонованих заходів зі сторони профспілки, вимагання щодо забезпечення участі в консультаціях голови правління АТ «УкрСиббанк», надання техніко-економічного обґрунтування необхідності скорочення посад на підприємстві, інформації про стан і розмір кредитного портфелю та обсягів робіт з простроченою заборгованістю в межах проведення консультацій, що не ґрунтуються нормах законодавства, не свідчить про порушення банком ст.49-4 КЗпП України та ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх прав та гарантій діяльності» та не може бути обґрунтуванням відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, адже метою консультацій є лише запобігання або пом`якшення несприятливих наслідків при звільненні.

Щодо посилання на «нікчемність» наказу відповідача від 22 травня 2019 року П-HR-2019-179 та наявних підстав для відміни заходів передбачених останнім, то суд зважає, що такий наказ не скасований та не визнаний протиправним. Отже таке твердження профспілкової організації, суд не вважає правовим обґрунтуванням відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору.

Зазначення обставин про здійснення адміністрацією АТ «УкрСиббанк» грубого тиску на членів профспілки, в тому числі осіб з інвалідністю, щодо примусу їх до звільнення, без зазначення доказів про такі обставини, на думку суду не стосується предмету позову, зокрема в частині порушення прав саме ОСОБА_1 .

За наведеного суд приходить до висновку про відсутність обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору від 23 серпня 2019 року про незаконність звільнення позивача, зокрема про порушення прав позивача.

Посилання позивача в судовому засіданні на оцінку відмови в наданні згоди на розірвання трудовго договору в справі №127/29138/18 суд не бере до уваги, зважаючи, що правова оцінка певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду ( ч.7 ст.82 ЦПК України). При цьому суд звертає увагу, що у вказаній справі суд надав оцінку іншому висновку та за інших обставин.

Враховуючи, що відмова профспілкової організації про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 не є обґрунтованою, звільнення позивача з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства та без порушень прав останнього, а тому відсутні підстави для визнання незаконним та скасування наказу АТ «УкрСиббанк» від 06 вересня 2019 року № 271-ВК.

Вимоги позивача про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у данному випадку є похідними вимогами від основної вимоги про визнання наказу відповідача протиправним та його скасування. Враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні основної позовної вимоги, похідні вимоги теж не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40, 43, 49-4 КЗпП України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст. 13, 77-79, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Первинної профспілкової організація працівників Акціонерного товариства «УкрСиббанк» Київської місцевої професійної спілки «Захист праці», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, ).

Третя особа: Первинна профспілкова організація працівників Акціонерного товариства «УкрСиббанк» Київської місцевої професійної спілки «Захист праці» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, ).

Повний текст рішення складений 18.02.2020.

Суддя: