Справа № 473/350/20
"17" лютого 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду в м. Вознесенську за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства (АТ) «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту
За кредитом - 19 666,67 грн.;
за процентами - 3 515,52 грн.;
Суму інфляційних витрат - 1,25 грн.;
3% річних від прострочених сум заборгованості - 46,04 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності ,підтримання позовних вимог, згоду на винесення судом заочного рішення суду.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, направлена за реєстраційним місцем проживання судова повістка не вручена, повернулась до суду.
Дослідивши матеріали справи в порядку ст.ст.280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
За змістом ч. 1 ст.1054 Цивільного кодексу (надалі - ЦК) України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Банк зобов`язання щодо надання відповідачу кредиту виконав.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певних дій. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чиномвідповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а; за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Стаття 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пункт 4.3.2. кредитного договору передбачає обов`язок позичальника у строки, обу мовлені договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором.
Окрім того, п. 3.3.3. кредитного договору покладає на позичальника обов`язок здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 833,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на затишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з вересня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок для обслуговування, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором.
Але всупереч взятим на себе зобов`язанням відповідач ОСОБА_1 , порушивши в односторонньому порядку умови кредитного договору та діюче цивільне законодавство, кредит за проценти за його користування добровільно не сплачує.
У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.
Пунктом 3.9 кредитного договору передбачено дострокове повернення кредиту за ініціативою банку. Так. відповідно до п.п. З.9.З.. 3.9.3.2. кредитного договору строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня у випадку прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів.
Починаючи з 08.10.2019 відповідач ОСОБА_1 припинила здійснювати повернення кредиту та сплату процентів в обсягах передбачених кредитним договором, а отже термін остаточного повернення кредиту є таким, що настав. Банк (позичальник відповідно до п. 3.10.2 кредитного договору вправі повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитом та інші визначені цим договором платежі.
Статтею 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.
Так. згідно п. 8.3 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди. Позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу.
Причому, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь чає прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).
За кредитом - 19 666,67 грн.;
за процентами - 3 515,52 грн.;
Суму інфляційних витрат - 1,25 грн.;
3% річних від прострочених сум заборгованості - 46,04 грн.
Щодо стягнення суми збитків, слід зазначити, що згідно п. 8.1 кредитного договору за| невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством, і відшкодовують завдані збитки.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів.

Суддя О.Є. Старжинська