Справа № 323/1978/20
Провадження № 2/323/557/20
17.11.2020 року м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючої судді - Гуцал О.П.,
за участі: секретаря судового засідання - Закладної А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Ухвалою суду від 10.09.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 15.10.2020 року за правилами спрощеного позовного провадження, про що повідомлено відповідача шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем проживання та шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті Судової влади України.
У зв`язку із неявкою відповідача в судове засідання 15.10.2020 року, слухання справи було відкладено на 17.11.2020 року, про що повідомлено відповідача шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем проживання та шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті Судової влади України.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в сьогоднішнє судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України.
За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 19.07.2018 року між позивачем та відповідачем був укладений договір шляхом написання Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає договір про надання банківських послуг. На підставі зазначеного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Крім цього, відповідачем було підписано Пам`ятку про умови кредитування, відсоткову ставку та відповідальність за невиконання зобов`язань за кредитним договором.
Пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни кредитного ліміту за рішенням банку та згода клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Пунктом 2.1.1.12.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування.
Згідно п.2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань за Договором, клієнт сплачує банку проценти в розмірі подвійної місячної процентної ставки від розміру загальних боргових зобов`язань клієнта за договором.
В пункті 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг вказано, що при виникненні прострочених зобов`язань за договором, банк має право вимагати сплати клієнтом пені у розмірі, встановленому Тарифами.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв`язку із чим підлягають задоволенню.
Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.1, 3, 207, 509, 526, 549, 551, 625, 626, 628, 638, 633, 634, 1048, 1049, 1050, 1054,1055, 1056-1 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 2, 10, 11, 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» витрати на судовий збір у розмірі 2102,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Оріхівським районним судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії. Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.П. Гуцал