Справа № 635/84/19
Провадження № 2/635/1112/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Назаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цимбаліста О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України та Головного управління національної поліції в Харківській області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та просить визнати незаконною бездіяльність уповноважених осіб Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області; стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 150000 грн.; винести окрему ухвалу до Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо притягнення уповноважених осіб Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області до відповідальності; справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження. 19 березня 2019 року через канцелярію суду надійшла уточнена позовна заява.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 січня 2020 року провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України та Головного управління національної поліції в Харківській області про відшкодування моральної шкоди в частині заявлених вимог, в яких позивач просить суд визнати незаконною бездіяльність уповноважених осіб Харківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області закрито.

Уточнені позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди обгрунтовує тим, що внаслідок бездіяльності з боку уповноважених осіб Харківського відділу поліції Головного управління поліції в Харківській області я зазнав душевних страждань, а неспроможність передбачених законом процедур забезпечити йому захист законних прав ще на початковому етапі ініціювання кримінального провадження породжує недовіру до Держави в цілому та призводить до відчуття безсилля, приниження гідності людини у боротьбі з процедурами, що наповнені лише формальним змістом, необхідності витрачати додаткові зусилля на подолання таких штучно створених перешкод шляхом судового захисту його прав. Вважає, що обставини, на які він посилається, знайшли своє підтвердження сукупністю доказів, які логічні, послідовні, достовірні та достатні для висновку про те, що йому завдана моральна шкода, безпосередньо пов`язана з порушенням уповноваженими особами Харківського ВП ГУНП в Харківській області права на застосування до нього належної правової процедури, яка підлягає відшкодуванню одноразово як компенсація витрат немайнового характеру. Зазначає що вирішуючи питання, пов`язані з розміром відшкодування моральної шкоди, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб, він керувався принципами умовної рівності втраченого блага і того, яке може бути надбане за конкретну суму грошей; поміркованості -відповідності вимогам здорового глузду і розважливості; розумності - об`єктивного відображення дійсності, розсудливого, врівноваженого мислення; справедливості - неупередженого ставлення до всіх учасників спору. Принцип розумності і справедливості виявляється в тому, що більш глибоким моральним стражданням відповідає більший розмір відшкодування. Враховуючи наведене, вважає, що заявлена ним сума 150000 грн. явно відповідає обставинам справи та є адекватною нанесеній моральній шкоді, оскільки його права на теперішній час не поновлені, у контексті справедливого розміру відшкодування моральної шкоди варто звернути увагу на такий елемент, як урахування притаманного конкретній країні рівня життя. Позивач зазначає, що вказана сума є достатньою для компенсації його немайнових прав. Також вказує, що відповідач негативно впливає на його морально-фізичний стан, що призвело до морально-психологічних перевантажень на нього. Він вважає доведеними обставини наявності душевних страждань, які він зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою уповноважених осіб Харківського ВП ГУНП у Харківській області. Діями відповідача порушені його нормальні життєві зв`язки. Через це він докладає не аби-які зусилля для встановлення істини у кримінальних правопорушеннях у зв`язку із бездіяльністю уповноважених осіб Харківського ВП ГУНП у Харківській області щодо нього.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2019 року позов залишено без руху.

22.01.2019 року до суду надійшла уточнена позовна заява.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2019 року у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відмовлено. Позов ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про відшкодування моральної шкоди, заподіяної бездіяльністю органів досудового розслідування, прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання.

11 березня 2019 року від т.в.о начальника СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції О.В. Харіної надійшла заява, відповідно до якої зазначає, що інформація про бездіяльність Харківського ВП ГУНП в Харківській області щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не відповідає дійсності, оскільки Харківським ВП ГУНП в Харківській області було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань чотири заяви, ухвали та відкрито чотири провадження, с саме: №0000367, №0000206, №0000207, у зв`язку з чим Харківський ВП ГУНП в Харківській області заперечує проти позову ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2019 року замінено первісного відповідача - Харківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області на належного - Головне управління Національної поліції в Харківській області (юридична адреса м. Харків, вул. Жон Мироносиць, б. 5, 61002, ) у цивільній справі № 635/84/19 провадження 2/635/1389/2018 за позовом ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної бездіяльністю органів досудового розслідування.

21 червня 2019 року до суду надійшов відзив представника Головного управління національної поліції в Харківській області С.О.Синюшко на позов ОСОБА_1 , відповідно до якого просить у задоволенні позову відмовити. Із відзиву вбачається, що представник відповідача вважає позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи із наступного. Так, зазначено, що заява ОСОБА_1 зареєстрована в ЖЕО № 13644 від 07.12.2018 розглянута відповідно до вимог законодавства. Матеріали ЖЕО 13644 від 07.12.2018 за запитом судді Савченко Д.М. від 04.02.2019 №2702/19 надані Харківським ВП ГУНП в Харківській області до Харківського районного суду Харківської області супровідним листом від 18.02.2019 №1791/119-90/01/25-2019 та на теперішній час знаходяться в Харківському районному суді Харківської області. Заява ОСОБА_1 зареєстрована в ЖЕО № 14025 від 17.12.2018 була розглянута відповідно до вимог законодавства. Заява ОСОБА_1 зареєстрована в ЖЕО №14509 від 31.12.2018 розглянута відповідно до вимог законодавства. Матеріали ЖЕО 14509 від 31.12.2018 за запитом судді Пілюгіної О.М. від 10.01.2019 №122 надані Харківським ВП ГУНП в Харківській області до Харківського районного суду Харківської області супровідним листом від 14.01.2019 №333/119-90/03/25-2019 та на теперішній час знаходяться в Харківському районному суді Харківської області. За заявою ОСОБА_1 , зареєстрованою в ЖЕО за № 68 від 03.01.2019 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207. Згідно довідки канцелярії Харківського ВП ГУНП в Харківській області ухвала слідчого судді Харківського районного суду Харківської області Токаревої Н.М. від 26.12.2018 по справі №635/9380/18 за заявою ОСОБА_1 з 26.12.2018 по 07.06.2019 до Харківського ВП ГУНП в Харківській області не надходила. Вказують, що до Харківського ВП ГУНП в Харківській області надійшли чотири ухвали Харківського районного суду Харківської області за заявами ОСОБА_1 . Відомості за вказаними заявами внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206, №0000207, №0000344, №0000367. Стосовно моральної шкоди, завданої позивачу, зазначають наступне. Ухвала слідчого судді про задоволення скарги позивача свідчить про реалізацію ним передбаченого КПК України права на оскарження процесуальних рішень дій та бездіяльності слідчого, прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1176 ЦК України, як це помилково вважає позивач. Позивач не надав належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження доводів про заподіяння йому працівниками поліції моральної шкоди, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позивач обмежився лише загальними посиланнями на бездіяльність органу досудового розслідування та завданням такою бездіяльністю моральної шкоди, не довівши належними, допустимими та достовірними доказами факту наявності такої шкоди, наявності причинного зв`язку між протиправною бездіяльністю на його думку, слідчого, та можливим завданням моральної шкоди. Вважають, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування моральної шкоди є недоведеними та такими, що не грунтуються на приписах чинного законодавства, а отже не підлягають задоволенню.

08 серпня 2019 року надійшла відповідь позивача ОСОБА_1 на відзив Головного управління національної поліції в Харківській області, зміст якої аналогічний викладеному у позові.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Харківській області про відшкодування моральної шкоди, заподіяної бездіяльністю органів досудового розслідування до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача Державної казначейської служби України у судове засідання не з`явився, про день час та місце слухання справи повідомлені. Причину неявки суду не повідомили.

Представник відповідача Головного управління національної поліції в Харківській області у судове засідання не з`явився, про день час та місце слухання справи повідомлені. Причину неявки суду не повідомили.

За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

29 грудня 2020 року на підставі ч. 4 ст. 268 ЦПК України вступна і резолютивна частини рішення підписані судом без його проголошення за неявкою усіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Так, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 січня 2020 року провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України та Головного управління національної поліції в Харківській області про відшкодування моральної шкоди в частині заявлених вимог, в яких позивач просить суд визнати незаконною бездіяльність уповноважених осіб Харківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області закрито.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювана шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної .шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позов в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача у якості відшкодування моральної шкоди у розмірі 150000 гривень є передчасним, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості про визнання незаконною бездіяльність уповноважених осіб Харківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області. Також відсутні відомості про притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності винних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з недоведеністю своїх позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешкає АДРЕСА_1 ;

відповідач - Держава України в особі Державної казначейської служби України, , місце знаходження 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6;

відповідач- Головне управління Національної поліції в Харківській області (юридична адреса м. Харків, вул. Жон Мироносиць, б. 5, 61002, .

Повний текст рішення складено 05 січня 2021 року.

Суддя О.В.Назаренко