Справа № 445/72/20
Провадження № 4-с/445/3/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

розглянувши клопотання представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку на подання скарги на дії/бездіяльність державного виконавця Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) , -

в с т а н о в и в :

04.11.2020 року на адресу Золочівського районного суду Львівської області надійшла скарга, подана через систему «Електронний суд», представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії/бездіяльність державного виконавця Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Поданою скаргою представник просить визнати неправомірними дії начальника Золочівського Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо не зняття арешту з нерухомого майна боржника ОСОБА_1 та зобов`язання державного виконавця Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Максиміва О.І. зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладений постановою від 15.04.2020 року.

В обгрунтування скарги зазначає, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні № 61402922, в межах якого з неї стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 15.04.2020 року державним виконавцем винесено постанову про арешт належного їй нерухомого і рухомого майна, оскільки сукупний розмір її боргу перевищував суму платежів більш ніж за три місяці. В подальшому вказаний борг нею погашений, а тому 08.10.2020 року вона подала виконавцю заяву про скасування зазначеного арешту. Листом від 13.10.2020 року її інформували, що підставою для зняття арешту з майна є погашення заборгованості із періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за судовим рішенням.

Вказує, що із зазначеною відмовою ОСОБА_1 ознайомилась лише 26.10.2020 року, оскільки перебувала за межами території України в Республіці Польща, окрім цього, вказаний лист скеровано на адресу: АДРЕСА_1 , хоча ОСОБА_1 зареєстрована за іншою адресою.

З цих підстав представник просить поновити строк на оскарження вищевказаної відмови державного виконавця, про що зазначено в окремому письмовому клопотанні представника, доданому ним до скарги.

За положеннями ст. 127 ЦПК України, розгляд вказаного клопотання проводиться без повідомлення учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Вирішуючи питання щодо можливості поновлення пропущеного строку на подання скарги та призначення скарги до розгляду, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За приписами ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Виходячи із загальних положень цивільного процесу, обов`язок належного доведення пропуску строку з поважних причин покладається на особу, яка клопоче про поновлення строку та вказує про поважність причин пропуску такого.

Суддя звертає увагу, що матеріали скарги не містять жодних доказів та підтверджень, які свідчать про те, що ОСОБА_1 в період з 13.10.2020 року по 26.10.2020 року перебувала за межами території України.

Окрім цього, слід зазначити, що відповідь начальника відділу ДВС від 13.10.2020 року скерована ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто тією адресою, яку сама ж ОСОБА_1 зазначала, як своє місце проживання, в заяві від 08.10.2020 року, поданій нею до органу ДВС.

Відповідно до ст. 120,122, 123 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За приписами ч. 1,3 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

За положеннями ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що скаржником не надано жодних підтверджуючих документів, які б свідчили про поважність причин пропуску процесуального строку на подання скарги, в клопотанні про поновлення строку на її подання слід відмовити, а скаргу залишити без розгляду.

Керуючись ст. 120,122,123,126, 127, 447,449 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку на подання скарги на дії/бездіяльність державного виконавця Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відмовити.

Скаргу представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії/бездіяльність державного виконавця Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) залишити без розгляду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 06 листопада 2020 року.

Суддя О.М. Кіпчарський