Справа № 570/1613/19
Номер провадження 2/570/144/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Гнатущенко Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Іллюк С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання звільнити гараж, не чинити перешкод в його користувані та стягнення упущеної вигоди,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 із врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог вх. 11388 від 19.07.2019 р. просить зобов`язати звільнити належні йому приміщення, а саме гараж № НОМЕР_1 , площею 49,2 кв.м., котрий розташований на автостоянці " АДРЕСА_1 , та не чинити перешкод в його користуванні; стягнути орендну плату за користування гаражем № НОМЕР_1 , 49,2 кв.м., розташований на АДРЕСА_1 в розмірі 9000 грн. за період з 29.03.2016 р. по 29.03.2019 р. (упущена вигода); зобов`язати звільнити належні йому на праві власності електроопори біля гаража НОМЕР_2 та НОМЕР_1 та біля бетонної естакади, котрі розташовані на автостоянці "Джерело" по АДРЕСА_1 ; не чинити перешкоди в їх користуванні шляхом зняттям електропроводів та інших приладів.

Позовна заява мотивована тим, що позивачу на праві особистої приватної власності належить гараж за адресою: АДРЕСА_2 , який збудовано ним на земельній ділянці, виділеній згідно рішення правління КСП «Зірка» Рівненського району Рівненської області від 21.09.1995 р. Поруч із спірним гаражем АДРЕСА_2 побудований ним гараж НОМЕР_2 , який також є його приватною власністю. До належних йому гаражів в 2003 р., за його особисті кошти було проведено електропостачання. Гараж НОМЕР_3 б надавався ним в оренду згідно договору.

В червні 2004 р. об`єднання власників «Джерело» на чолі відповідача ОСОБА_2 із застосуванням сили відсторонили його від користування земельною ділянкою, якою він користувався на підставі договору оренди, заволоділи автостоянкою, не маючи на те жодних правових підстав, розпоряджаються нею.

З 2004 р. відповідач зрізав замки на гаражі № АДРЕСА_2 , встановив свій замок та надає його гараж іншим особам в користування. На його неодноразові прохання звільнити незаконне зайняте ним приміщення не реагує, заперечує його право власності та вчиняє всілякі дії щодо не допуску його до власності, застосовує фізичну силу та нецензурну лексику.

Ухвалою суду від 07.06.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження.

В судове засідання учасники процесу не з`явилися, судом було вжито належних заходів щодо їх повідмолення про дату, час та місце його проведення.

Згідно заяви вх. 16807 від 19.11.2020 р. адвокат Губар В.Є. повідомляє суд про припинення його повноважень та просить розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер приблизно 22.05.2020 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 .

Згідно частини першої статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У пунктах 38, 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц зроблено висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

Суд закриває провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 ЦПК України, перелік якої є вичерпним і поширювальному тлумаченню не підлягає. За правилом пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією з сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно зістаттею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов`язковими для правонаступника.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Отже, вказаний позов пов`язаний, насамперед, з особистими правами самого позивача, оскільки ОСОБА_1 звертався з вимогами про усунення перешкод, які чинились відповідачем саме йому, отже спірні правовідносини не допускають правонаступництво.

Виходячи з наведеного, провадження у справі слід закрити з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, що узгоджується з практикою Верховного Суду, а саме постановою у справі №185/4881/16-ц, провадження №61-37866св18 від 05.12.2018р.

Керуючись ст.255, 353 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання звільнити гараж, не чинити перешкод в його користувані та стягнення упущеної вигоди - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 15 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358ЦПК України.

Суддя Гнатущенко Ю.В.