ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/911/19Головуючий у 1-й інстанції Губіш О.А.
Провадження № 22-ц/817/43/20 Доповідач - Бершадська Г.В.
Категорія - 304090000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ткач О. І.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

представника апелянта ОСОБА_1 та

ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2019 року (ухвалене суддею Губіш О.А., повний текст якого складено 21 жовтня 2019 року) у цивільній справі № 594/911/19 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з вказаним позовом, у якому зазначало, що 03 грудня 2013 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримала кредит у розмірі 1700,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві відповідачка підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала внаслідок чого станом на 14.05.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 11668,76грн., з яких: 4458,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1996,14 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту, 400,00 грн.- пеня за несвоєчасність сплати боргу, а також штрафи відповідно до пункту 2,1,1,7,6 умов 500,00 грн.- фіксована частина, 531,85 грн.- процентна складова.

Посилаючись на викладене, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" просило суд стягнути заборгованість за кредитом та судові витрати .

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2019 року в задоволенні позову АТ КБ "ПРИВАТБАНК" відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ "ПРИВАТБАНК" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити посилаючись на те, що воно є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального права, за невідповідності висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначив, що сторони при укладенні договору керувалися ст. 634 ЦК України, а тому відсутність підпису боржника на тарифах з обслуговування кредитних карт (далі Тарифи) та Умовах і правилах надання банківських послуг (далі Умови та Правила) не свідчить про неукладеність договору, позаяк суть договору приєднання полягає в тому, що умови визначаються однією стороною одноособово у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином свою згоду на них. Відповідач відповідно до підписаної заяви ознайомилась та згідна з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, їх зміст розуміє та зобов`язалась самостійно знайомитись зі всіма змінами на сайті банку.

ОСОБА_2 , підписуючи заяву-анкету, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, на їх думку, висловила свою згоду з формою договору та його умовами. Доказів, що вона була ознайомлена з іншими Тарифами банку та Умовами і Правилами суду не надала. Оскільки відповідач не заперечила наданого банком розрахунку та не надала суду свого розрахунку вважають доведеним розмір заборгованості за кредитним договором.

19 січня 2016 року відповідачці було відкритий картковий рахунок та видано кредитну карту № НОМЕР_1 , на яку встановлено кредитний ліміт 4000 грн. Оскільки відповідачка не погашала заборгованість за кредитним договором, тому за рахунок кредитних коштів списувався страховий платіж за договором Страхування кредитного ліміту, через що заборгованість за тілом кредиту є більшою, ніж сума кредитного ліміту, що вбачається з виписки по рахунку. Із виписки по рахунку прослідковується, що відповідач користувалась грошами через банкомати, частково погашала заборгованість тому їй були зрозумілі умови договору. На їх думку, не оспорення відповідачкою факту наявності у неї заборгованості за тілом кредиту та не оспорення нею кредитного договору з підстав його недійсності або нікчемності дає суду підстави для задоволення позовних вимог.

На підтвердження позовних вимог позивачем до апеляційної скарги долучено довідку про відкриття карткового рахунку, довідку про встановлення кредитного ліміту та виписку по рахунку, які позивач просив долучити до матеріалів справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи. Зазначав, що відповідач заперечень на позов не надавав, тому у наданні додаткових доказів не було необхідності.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, зіслався на обставини викладені в ній та додатково пояснив, що в банку відсутні пам`ятка клієнта та довідка про умови кредитування підписана відповідачкою. Визнає, що Умови та Правила надання банківських послуг неодноразово змінювались. Також пояснив, що банк з позивачкою уклав Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором від 03.12.2013 року, умови якої відповідачка виконала та 30.06.2014 року було закрито картковий рахунок. 19.01.2016 року відповідачці було відкрито новий картковий рахунок та видано нову кредитну карту, якою вона користувалась тривалий час. В банку відсутні докази про погодження відповідачкою на сплату страхового платежу по договору Страхування кредитного ліміту та платежу Захист на кожний день. З кредитного ліміту відповідачки списувались кошти на погашення процентів за кредитом.

Відповідач ОСОБА_2 . апеляційної скарги не визнала та суду пояснила, що вона повідомлення про виклик в судове засідання не отримувала, а тому була позбавлена можливості заперечувати позовну заяву та долучені до неї додатки. Вона будь яких договорів про страхування не підписувала і їй не було відомо про умови надання банківських послуг зі сплатою страховок та списання процентів за рахунок кредитних коштів, тому Умови та Правила надання банківських послуг які передбачають такі платежі та списання коштів не визнає. Визнає, що у 2016 році отримала нову кредитну картку, якою користувалась і вважає що всі кошти з нарахованими процентами за цим кредитним договором повернула.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, відповідачки, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 03.12.2013 року ОСОБА_2 звернулась до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ "ПРИВАТБАНК" із заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Згідно з наданим банком розрахунком, за вказаним кредитним договором станом на 14.05.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 11668,76грн., з яких: 4458,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1996,14 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту, 400,00 грн.- пеня за несвоєчасність сплати боргу, а також штрафи відповідно до пункту 2,1,1,7,6 умов 500,00 грн.- фіксована частина, 531,85 грн.- процентна складова.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведеності, що між сторонами було укладено кредитний договір.

Колегія частково погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У заяві-анкеті позичальника процентна ставка не зазначена, в ній відсутні відомості про тип платіжної карти та розмір встановленого кредитного ліміту, а також про відповідальність за невиконання зобов`язання. Також відсутня інформація про те, що відповідач отримала та ознайомилась під підпис з тарифами і основними умовами кредитування (а.с.11).

В ній зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» передбачає чотири види кредитних карт: Універсальна, 30 днів пільгового періоду, Універсальна, 55 днів пільгового періоду, Універсальна Контракт та Універсальна Голд. Кожна із зазначених платіжних карт передбачає різний пільговий період, розмір процентної ставки, обов`язковий щомісячний платіж, комісію за обслуговування кредиту, розміри пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів і штрафи за порушення строків платежів за будь-якими із грошових зобов`язань.

Відповідно до пункту 2.1.1.2.1.Умов та правил надання банківських послуг для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид зазначається в Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти вказаної у заяві.

Банк не надав суду Пам`ятки клієнта або довідки про умови кредитування з підписом позичальника і такі документи згідно пояснень представника банку в суді апеляційної інстанції відсутні. Заява-анкета позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не містить інформації про вид отриманої платіжної карти Універсальна та розмір відсоткової ставки, а також про погоджену сторонами відповідальність за невиконання зобов`язань.

Враховуючи те, що в Умови та правила надання банківських послуг неодноразово вносились зміни, що підтвердив в суді апеляційної інстанції представник банку (матеріали справи не містять доказів про те, що саме в такій редакції вони діяли на час укладення договору), відсутність Пам`ятки клієнта/довідки про умови кредитування суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав вважати, що сторони в письмовому вигляді обумовили ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами в розмірі вказаному у розрахунку заборгованості, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань , а також строку дії договору.

Поданий банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна не дає можливості встановити вид платіжної карти який бажала отримати та отримала відповідачка, оскільки вказаний витяг передбачає чотири види умов кредитування залежно від виду платіжної карти, а заява-анкета не містить інформації про вид виданої відповідачці платіжної карти.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором та виписка по картковому рахунку, яка була долучена позивачем до апеляційної скарги, не є допустимим доказом умов кредитування та відповідно ціни договору. Відсутність умов кредитування позбавляє суд можливості перевірити правильність розрахунку заборгованості та встановити розмір заборгованості за кредитним договором.

Суд досліджуючи подані позивачем докази виходив з того, що правовідносини між сторонами, на яких ґрунтується позов, виникли у 2013 році і відсутні докази про умови на яких було укладено такий договір в 2013 році, що і було підставою для відмови в задоволенні позову.

Вказана позиція суду першої інстанції не узгоджується з матеріалами справи, оскільки як слідує з пояснень представника товариства, доводів апеляційної скарги та виписки по картковому рахунку правовідносини, які виникли між сторонами в 2013 році припинилися в 2014 році, оскільки відповідачем була повністю погашена заборгованість перед банком і закритий картковий рахунок відкритий за вказаною заявою.

В подальшому у 2016 році між сторонами виникли нові правовідносини, які і є предметом дослідження суду в даному випадку, однак суд першої інстанції вказані обставини залишив поза увагою.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що 19.01.2016 року відповідачці було відкрито картковий рахунок та видано кредитну карту № НОМЕР_1 на яку встановлено кредитний ліміт 4000 грн.

Згідно долученої до апеляційної скарги виписки по рахунку, відкритому у 2016 році, відповідач користувалась кредитними коштами та погашала заборгованість в період з 19.04.2016 року по 16.09.2019 року. Всього нею було використано 5880,00грн. та внесено на погашення заборгованості 9398,00грн.. З виписки також вбачається, що з кредитного ліміту списувались кошти на сплату страхового платежу по договору Страхування кредитного ліміту та на щомісячний платіж за страховку Захист на кожний день. Будь яких даних про те, що відповідачка укладала такі договори та погодилась на списання коштів з кредитного ліміту матеріали справи не містять.

Отже зазначені у виписках операції з використанням платіжної картки виданої в 2016 році свідчать про повернення в повному обсязі використаних коштів.

Та обставина, що позивач не надав суду відзиву на позов та свого розрахунку боргу не дає підстав вважати доведеним розмір заборгованості за кредитним договором та не звільняє позивача надавати належні та допустимі докази на доведення заявлених позовних вимог.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не доведено, що мало місце існування кредитних відносин на підставі кредитного договору, укладеного у 2016 році на конкретно визначених умовах та відповідно не доведено існування заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи вказане суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, змінивши його мотивувальну частину.

Згідно п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" задовольнити частково.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2019 року залишити без змін, змінивши його мотивувальну частину.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 лютого 2020 року.

Головуючий Бершадська Г.В.

Судді: Гірський Б.О.

Ткач О.І.