Ухвала

23 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 161/6855/19

провадження № 61-15125ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю., розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат Поперецький Олег Володимирович, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 1 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсними транзакцій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2020 року подана касаційна скарга Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат Поперецький О. В., на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 1 жовтня 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2020 року та постанови Волинського апеляційного суду від 1 жовтня 2020 року заявник вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 522/22780/15-ц, від 28 серпня 2019 року у справі № 127/9899/17-ц, від 6 листопада 2019 року у справі № 201/8087/16-ц, від 20 листопада 2019 року у справі № 164/1323/16-ц, від 3 червня 2020 року у справі № 462/5573/16-ц, від 17 червня 2020 року у справі № 201/15185/16-ц, від 1 липня 2020 року у справі № 712/9107/18, від 27 квітня 2020 року у справі № 335/2108/17, від 3 березня 2020 року у справі № 161/8391/19

(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник вказує на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, зазначаючи, що суди не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

До касаційної скарги додано клопотання заявника про зупинення виконання оскаржуваних рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2020 року та постанови Волинського апеляційного суду від 1 жовтня 2020 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваних судових рішень, касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання заявника з огляду на наступне.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Касаційний суд не вбачає правових підстав для зупинення виконання постанови Волинського апеляційного суду від 1 жовтня 2020 року, якою залишено без змін рішення суду першої інстанції, оскільки вказане судове рішення примусовому виконанню не підлягає.

Касаційний суд доходить висновку про відсутність правових підстав для зупинення виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2020 року, оскільки заявником не надано доказів відкриття виконавчого провадження з виконання оскаржуваного судового рішення.

Касаційний суд дійшов висновку про зупинення дії оскаржуваного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2020 року в частині задоволених судом першої інстанції позовних вимог до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат Поперецький Олег Володимирович, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 1 жовтня 2020 року.

Витребувати з Луцького міськрайонного суду Волинської області матеріали цивільної справи № 161/6855/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсними транзакцій та зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Відмовити Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат Поперецький Олег Володимирович, у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2020 року та постанови Волинського апеляційного суду від 1 жовтня 2020 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Зупинити дію рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2020 року в частині вирішення позовних вимог щодо визнання недійсними трансакцій з виданої на ім`я ОСОБА_1 зарплатної картки Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 щодо переказу 5 січня 2019 року коштів у розмірі 18 000 грн, 5 000 грн, 19 500 грн; зобов`язання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» зарахувати на видану на ім`я ОСОБА_1 зарплатну картку Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_2 кошти у розмірі 42 500 грн неправомірно перерахованих коштів; визнання недійсними трансакцій з виданої на ім`я ОСОБА_1 кредитної картки Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_3 щодо переказу 5 січня 2019 року коштів у розмірі 20 000 грн, 16 000 грн, 12 000 грн; зобов`язаня Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» зарахувати на видану на ім`я ОСОБА_1 кредитну картку Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_3 кошти у розмірі 48 000 грн неправомірно перерахованих коштів, 495 грн комісії, 1 435,20 грн комісії за отримання готівки, 1 142,32 грн процентів за користування кредитною лінією; стягнення з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в дохід держави судового збору у розмірі 840,80 грн до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук

М. Ю. Тітов