Номер провадження 2/754/803/20
РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Панченко О.М.

при секретарі - Тимошенко К.Г.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» Шевченко А.М., ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лакуста Світлана Іванівна, Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України, філія міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи», Державний нотаріус Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Кароєва - Яремчук Тетяна Михайлівна, Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в місті Києві про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття обтяження з транспортного засобу, -

В С Т А Н О В И В:

07.05.2019 року до Деснянського районного суду м.Києва з Подільського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Родовід банк» Шевченко А.М., ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лакуста С.І., Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України, філія міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи», Державний нотаріус Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Кароєва - Яремчук Т.М., Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в місті Києві про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття обтяження з транспортного засобу для розгляду за підсудністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2019 року головуючим по цивільній справі № 758/12977/18 визначено суддю Панченко О.М.

Вимоги позову позивачка мотивує наступним.

14 серпня 2009 року її цивільний чоловік - ОСОБА_3 , через Київську товарну біржу «СОЮЗАВТО» на підставі біржового контракту купівлі-продажу транспортного засобу, реєстраційний № НОМЕР_1 , придбав у громадянина ОСОБА_2 , транспортний засіб марки: HYUNDAI TUCSON, 2007 року випуску, номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_2 .

Під час укладення біржового контракту купівлі-продажу транспортного засобу, реєстраційний № СА9081402Б продавцем, від іменні та в інтересах громадянина ОСОБА_2 , виступала Позивач, яка діяла на підставі нотаріального доручення серія № 894520 від 30 липня 2009 року, виданого ОСОБА_2 , що підтверджується копією біржового контракту купівлі-продажу транспортного засобу від 14 серпня 2009 року, реєстраційний № СА9081402Б.

14 серпня 2009 року ОСОБА_3 зареєстрував вищевказаний транспортний засіб на себе, в реєстраційному підрозділі Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, в місті Києві.

Після реєстрації вищевказаного транспортного засобу було змінено реєстраційний номер - НОМЕР_3 на НОМЕР_4 .

21 грудня 2012 року Позивачка та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, що підтверджується копію свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві.

23 липня 2013 року, ОСОБА_3 здійснив перереєстрацію вищевказаного транспортного засобу, на себе, в реєстраційному підрозділі Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, у зв`язку з встановленням на транспортний засіб газобалонного обладнання, що підтверджується копією Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 02 грудня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві.

19 травня 2015 року, Позивачка звернулася до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на спадкове майно, а саме: транспортний засіб марки: HYUNDAI TUCSON, 2007 року випуску, номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_4 , за результатами розгляду якої, державним нотаріусом заведено спадкову справу, У 368/2015, відомості про що внесено до Спадкового реєстру за№ 5-1088.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2015 року, виданого державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори спадкоємицею майна громадянина ОСОБА_3 , 1960 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є Позивачка.

Вказаний факт підтверджується копією дублікату Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори, а факт видачі дублікату Свідоцтва про право на спадщину за законом, підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11 травня 2017 року.

На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2015 року Позивачка зареєструвала вищевказаний транспортний засіб на себе в Територіальному сервісному центрі 8045 Міністерства внутрішніх справ, що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 від 22 грудня 2015 року.

В травні 2017 року Позивачка звернулася до Сервісного центру 8044 Міністерства внутрішніх справ України, по питанню укладення угоди купівлі-продажу вищевказаного транспортного засобу та дізналася, що вищевказаний транспортний засіб перебуває у обтяженні ПАТ «РОДОВІД БАНК», а тому Позивачка позбавлена права вільного розпорядження майном, яке належить їй на праві приватної власності.

12 травня 2017 року Позивачка звернулася до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «РОДОВІД БАНК» по питанню зняття обтяження з вищевказаного транспортного засобу.

Листом від 29 травня 2017 року № 10-11-6. 6/3802 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «РОДОВІД БАНК» повідомила, що вищевказаний транспортний засіб виступає забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором та перебуває у заставі банку, а тому правові підстави для знання обтяження з вищевказаного транспортного засобу відсутні.

В зв`язку із викладеним вище, позивачка змушена була звернутися до суду з вказаним позовом та просила суд:

- усунути перешкоди в користуванні власністю - транспортним засобом марки HYUNDAI TUCSON, 2007 року випуску,номер шасі (рами,кузова) НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_4 вчинені Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «РОДОВІД БАНК» Шевченка А.М., шляхом припинення обтяження - застави рухомого майна з транспортного засобу марки HYUNDAI TUCSON, 2007 року випуску,номер шасі (рами,кузова) НОМЕР_2 і виключення запису зі змінами з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Ухвалою суду від 10.05.2019 року було прийнято дану цивільну справу до провадження судді Панченко О.М., призначено проведення розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 20.06.2019 року було задоволено клопотання представника відповідача ПАТ «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Родовід Банк» Шевченка А.М. - адвоката Парубець Є.О. про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Призначено розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні.

Протокольною ухвалою суду від 16.06.2020 року закрито підготовче засідання, призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивачка не з`явилася, направила до суду письмову заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі.

Представник відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» Шевченко А.М. до суду не з`явився, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, що викладені у письмовому відзиві на позов та проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, в своїх письмових заявах просили проводити розгляд справи без їх участі.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що 14 серпня 2009 року цивільний чоловік позивачки у справі - ОСОБА_3 , через Київську товарну біржу «СОЮЗАВТО» на підставі біржового контракту купівлі-продажу транспортного засобу, реєстраційний № СА9081402Б придбав у відповідача ОСОБА_2 , транспортний засіб марки: HYUNDAI TUCSON, 2007 року випуску, номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_2 .

Під час укладення біржового контракту купівлі-продажу транспортного засобу, реєстраційний № СА9081402Б продавцем, від іменні та в інтересах громадянина ОСОБА_2 , виступала Позивач, яка діяла на підставі нотаріального доручення серія № 894520 від 30 липня 2009 року, виданого ОСОБА_2 , що підтверджується копією біржового контракту купівлі-продажу транспортного засобу від 14 серпня 2009 року, реєстраційний № СА9081402Б.

14 серпня 2009 року ОСОБА_3 зареєстрував вищевказаний транспортний засіб на себе, в реєстраційному підрозділі Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, в місті Києві.

Після реєстрації вищевказаного транспортного засобу було змінено реєстраційний номер - НОМЕР_3 на НОМЕР_4 .

21 грудня 2012 року Позивачка та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, що підтверджується копію свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві.

23 липня 2013 року, ОСОБА_3 здійснив перереєстрацію вищевказаного транспортного засобу, на себе, в реєстраційному підрозділі Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, у зв`язку з встановленням на транспортний засіб газобалонного обладнання, що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 02 грудня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві.

19 травня 2015 року Позивачка звернулася до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на спадкове майно, а саме: транспортний засіб марки: HYUNDAI TUCSON, 2007 року випуску, номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_4 , за результатами розгляду якої, державним нотаріусом заведено спадкову справу, У 368/2015, відомості про що внесено до Спадкового реєстру за № 5-1088.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2015 року, виданого державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори спадкоємицею майна громадянина ОСОБА_3 , 1960 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є Позивачка.

Вказаний факт підтверджується копією дублікату Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори, а факт видачі дублікату Свідоцтва про право на спадщину за законом, підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11 травня 2017 року.

На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2015 року Позивачка зареєструвала вищевказаний транспортний засіб на себе в Територіальному сервісному центрі 8045 Міністерства внутрішніх справ, що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 від 22 грудня 2015 року.

В травні 2017 року, Позивачка звернулася до Сервісного центру 8044 Міністерства внутрішніх справ України, по питанню укладення угоди купівлі-продажу вищевказаного транспортного засобу та дізналася, що вищевказаний транспортний засіб перебуває у обтяженні ПАТ «РОДОВІД БАНК».

12 травня 2017 року, Позивачка звернулася до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «РОДОВІД БАНК» по питанню зняття обтяження з вищевказаного транспортного засобу.

Листом від 29 травня 2017 року № 10-11-6. 6/3802 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «РОДОВІД БАНК» повідомила, що вищевказаний транспортний засіб виступає забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором та перебуває у заставі банку, а тому правові підстави для знання обтяження з вищевказаного транспортного засобу відсутні.

Також в судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК», яке в подальшому відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» (скорочене найменування - AT «РОДОВІД БАНК») та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №28.4.1/АА-089.07.2 (далі - Кредитний договір).

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між тими ж сторонами укладено Договір застави транспортного засобу №28.4.1/АА-089.07.2 від 05.03.2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І. (далі - Договір застави), згідно з яким ОСОБА_2 передав у заставу Відкритому акціонерному товариству «РОДОВІД БАНК» автомобіль HYUNDAI TUCSON, номер шасі (рами,кузова) НОМЕР_2 .

Як зазначив у своєму письмовому відзиві на позов представник відповідача, відповідач ОСОБА_2 зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення коштів не виконав, внаслідок чого виникла непогашена заборгованість. Крім того, відповідач ОСОБА_2 в порушення умов Договору застави та частини 2 статті 586 Цивільного кодексу України без згоди заставодержателя здійснив відчуження предмету застави шляхом укладення через свого представника, ОСОБА_1 , біржового контракту купівлі-продажу транспортного засобу від 14.08.2009, реєстраційний №СА9081402Б.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні згідно з рішенням Правління Національного банку України від 19 грудня 2017 року № 811-рш «Про відкликання ліцензії санаційного банку та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 20 грудня 2017 року № 5455 «Про початок процедури ліквідації АТ РОДОВІД БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», у АТ «РОДОВІД ЇАНК» розпочато процедуру ліквідації, у зв`язку з чим Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «РОДОВІД БАНК» Шевченком Андрієм Миколайовичем вживаються заходи з продажу активів АТ «РОДОВІД БАНК».

Так, між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА та ГАРАНТІЯ» укладено Договір №16 про відступлення прав вимоги від 29.05.2019 року, згідно з пунктом 1 якого за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників,поручителів зазначених у Додатку №1 до цього Договору та заставодавців, зазначених у Додатку № 1.1. до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами та договорами порук з урахуванням усіх змін, доповнень і датків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, та заставодавців, зазначених у Додатку № 1.1. до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори». Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. У Додатку №1 до цього Договору під номером 84 зазначений позичальник ОСОБА_2 (Кредитний договір № 28.4.1/АА-089.07.2). Оригінали Кредитного договору та Договору застави знаходяться у Нового кредитора - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Крім того, згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №60142701 від 07.06.2019 року за транспортним засобом HYUNDAI TUCSON 2007р., номер об`єкта: НОМЕР_9 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 , зареєстровано обтяження. З урахуванням зміни обтяження від 05.06.2019 року Обтяжувачем (після змін) виступає ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 2 ст. 58 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд вважає, що посилання позивача на порушення відповідачами вимог чинного законодавства при здійсненні нею права користування транспортним засобом HYUNDAI TUCSON не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За положеннями вищевказаних норм суди мають належним чином обґрунтовувати свої рішення.

Аналогічна позиція підтримується і практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, де зазначено про те, що Європейський Суд встановив порушення ст. 6 Конвенції, у тому числі через те, що національні суди не дали відповідь на аргументи заявниці стосовно правдивості показів свідків та дійсності документів, хоча ці докази були визначальними для рішення по справі.

Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_2 не погашена заборгованість за кредитним договором, а Договір застави діє до її повного погашення, наразі відсутні підстави для припинення обтяження, а відповідно і для задоволення позову.

Крім того, як вбачається з письмових матеріалів справи, 02.12.2019 року представником ПАТ «РодовідБанк» було направлено до суду клопотання про залучення до участі в справі нового кредитора - ТОВ «ФК Довіра та Гарантія». Згідно з протоколом судового засідання від 03.12.2019 року судом було повідомлено представника позивача про надходження такого клопотання, на що представник висловив бажання порадитися і узгодити позицію довірителькою, щодо такого. В наступні судові засідання представник позивача не з`являвся, клопотань про заміну неналежного відповідача на належного стороною позивача до суду не направлялося.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач не надала належних, достовірних, допустимих, достатніх доказів на підтвердження вимог, викладених в позовній заяві. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування, а достатність - це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу по суті, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки факт порушення відповідачами її права користування транспортним засобом не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні та не був спростований доказами сторони позивача. Крім того, ПАТ «РОДОВІД БАНК» не є належним відповідачем у справі, його правонаступником є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА та ГАРАНТІЯ», до якого позивачем під час розгляду справи позовні вимоги не висувалися, клопотання про заміну неналежного відповідача на належного також не заявлялося.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 265, 266, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» Шевченко А.М., ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лакуста Світлана Іванівна, Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України, філія міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи», Державний нотаріус Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Кароєва - Яремчук Тетяна Михайлівна, Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в місті Києві про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття обтяження з транспортного засобу, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 18.11.2020 року.

Суддя: О.М. Панченко