Справа № 226/3419/19
ЄУН № 226/3419/19
Провадження № 2/226/63/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Петуніна І. В.,

за участю секретаря Альберті О. В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: ОСОБА_2 ,

відповідачі: ОСОБА_3 , ТОВ «АЛМАЛІ»,

треті особи: Мирноградський МВ ДВС Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), РСЦ МВС в Донецькій області, АТ «Державний ощадний банк України»,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м. Мирнограді Донецької області за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМАЛІ», треті особи: Мирноградський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), Регіонального сервісний центр МВС в Донецькій області, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про визнання недійсними договорів, скасування державної реєстрації та зобов`язання зняття арешту з автомобіля,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ТОВ «АЛМАЛІ» про визнання недійсними договорів, скасування державної реєстрації та зобов`язання зняття арешту з автомобіля, в обґрунтування якого вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який позивачу доводився батьком. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з легкового автомобіля Lifan 620, 2012 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Даний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу фактично перебували у володінні ОСОБА_5 - цивільної дружини померлого. На підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 22.12.2018 року за позивачем визнано право власності на спірний автомобіль. Але, як з`ясувалось згодом, автомобіль влітку 2018 року ОСОБА_5 продала ОСОБА_3 05.02.2019 року позивач звернувся до поліції з заявою про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за самоправне розпорядження належним йому майном. В ході проведення досудового розслідування з`ясовано, що ОСОБА_3 ввів ОСОБА_5 в оману, пояснивши, що згоду на продаж автомобіля надав йому позивач. Гроші за автомобіль ОСОБА_5 не отримала, місцезнаходження ОСОБА_3 їй невідоме. З`ясовано, що легковий автомобіль Lifan 620, державний номерний знак НОМЕР_3 зареєстровано 23.06.2018 року у ТСЦ 1443 м. Краматорська на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі договору купівлі-продажу № 1192 від 23.06.2018 року укладеного між ним та ТОВ «АЛМАЛІ». Того ж дня, 23.06.2018 року між ТОВ «АМАЛІ» в особі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено договір комісії № 1192, відповідно до якого, останній нібито уповноважив ТОВ «АМАЛІ» вчинювати правочини відносно належного йому автомобіля Lifan 620, державний номерний знак НОМЕР_2 . Таким чином, даний договір укладений після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . 20.03.2019 року автомобіль Lifan 620, державний номерний знак НОМЕР_2 , який після перереєстрації його ОСОБА_3 має державний номер НОМЕР_3 , оголошений у розшук. 01.08.2019 року автомобіль виявлений, та, на підставі ухвали Димитровського міського суду Донецької області від 05.08.2019 року на нього було накладено арешт. 27.09.2019 року позивач звернувся до ТСЦ № 1444 з заявою про перереєстрацію спірного автомобіля на своє ім`я, але йому було відмовлено через наявність накладеного арешту. Вважає, що договори комісії та купівлі-продажу від 23.06.2018 року укладенні незаконно, тому просив визнати їх недійсними. Крім того, просив скасувати державну реєстрацію автомобіля Lifan 620, державний номерний знак НОМЕР_3 від 23.06.2018 року, зобов`язати державну виконавчу службу зняти арешт з даного автомобіля, а також солідарно стягнути з відповідачів судові витрати 768,40 та суму витрат на правничу допомогу в розмірі 7500 грн.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач та його представник до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Представник відповідача ТОВ «АЛМАЛІ» до судового засідання не з`явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Представник Мирноградського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надав суду клопотання з проханням розглянути справу без участі його представника.

Представник АТ «Державний ощадний банк України» до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством.

Представник РСЦ МВС в Донецькій області, до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надав суду клопотання розглянути справу без участі представника. Згідно з наданими письмовими поясненнями, 23.06.2018 року у ТСЦ № 1443 РСЦ МВС в Донецькій області здійснено перереєстрацію транспортного засобу Lifan 620, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 з присвоєнням державного номеру НОМЕР_3 . Перереєстрація проведена на підставі наданих документів, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу, а саме договору комісії від 23.06.2018 року, укладеного між ТОВ «АЛМАЛІ» та ОСОБА_4 , а також договору купівлі-продажу транспортного засобу від 23.03.2018 року, укладеного між ТОВ «АЛМАЛІ» та ОСОБА_3 . У подальшому, документи, що стали підставою для перереєстрації транспортного засобу, були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 22.08.2019 року у справі № 226/2338/19. Відповідно до інформації з ЄДРТЗ на даний транспортний засіб накладений арешт на підставі постанови про арешт майна боржника від 06.02.2019 року. Процедура проведення перереєстрації транспортних засобів на території України здійснюється у відповідності до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. № 1388. Даний порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб власників транспортних засобів. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг з метою здійснення контролю за відповідністю конструкцій та технічного стану транспортних засобів установленим стандартам та правилам, дотримання законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів, використанням т/з в умовах воєнного та надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання т/з, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів здійснюється на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником і документів, що підтверджують їх особу, повноваження, а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів, установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу. Пунктом 40 Порядку встановлено, що у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в уповноважених органах МВС, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, уповноважені особи сервісних центрів МВС оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до відповідного органу досудового розслідування. Інших підстав скасування державної реєстрації транспортних засобів законодавством не встановлено, у зв`язку з чим представник вважає позовну вимогу щодо скасування перереєстрації транспортного засобу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. З урахуванням наведеного, просила рішення винести на розсуд суду.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. Враховуючи позицію позивача, який не заперечував проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до судового засідання не з`явився та відзиву не надав, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

11.11.2019 року до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи суддею був зроблений запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, відповідь на який надійшла до суду 27.11.2019 року.

27.11.2019 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 08.30 год 26.12.2019 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі пояснення (заперечення).

На підставі ухвали суду від 22.01.2020 року закінчено підготовку справи до судового розгляду та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні о 13.00 год 19.02.2020 року.

За клопотанням представника РСЦ МВС в Донецькій області, на підставі ухвали судді від 27.01.2020 року, судове засідання 19.02.2020 року та можливі наступні засідання постановлено провести в режимі відеоконференції з Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області.

Через неявку сторін у судове засідання, розгляд справи відкладений на 14.00 год 13.03.2020 року, 14.00 год 15.04.2020 року.

В судовому засіданні 15.04.2020 року у зв`язку із неявкою відповідачів, що були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ними відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 22 грудня 2018 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання права власності на автомобіль, за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано право власності на легковий автомобіль Lifan модель 620, 2012 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_2 (а. с. 18-19, 33).

06.02.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості № 0000124 за заявою ОСОБА_1 за попередньою правовою кваліфікацією ст. 356 КК України, згідно з якими 05.02.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 звернувся до Мирноградського ВП Покровського ВП ГУНП Донецької області із заявою щодо притягнення до кримінальної відповідальності цивільної дружини його батька ОСОБА_4 , яка влітку 2018 року самоправно продала належний заявнику на підставі рішення суду автомобіль Lifan модель 620, державний номерний знак НОМЕР_2 (а. с. 34).

23.06.2018 року між ТОВ «АЛМАЛІ» в особі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 укладений договір комісії № 1192, відповідно до якого ТОВ «АЛМАЛІ» зобов`язалось від свого імені за дорученням ОСОБА_4 за комісійну плату вчинити за його рахунок правочин щодо продажу транспортного засобу Lifan модель 620, 2012 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_2 за НОМЕР_5 грн (а. с. 81-82).

Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу від 23.06.2018 року № 1192, ТОВ «АЛМАЛІ» в особі уповноваженої особи ОСОБА_7 , на підставі укладеного з власником договору комісії, продав, а ОСОБА_3 за 139590 грн купив автомобіль Lifan модель 620, 2012 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Про передачу транспортного засобу свідчить акт огляду реалізованого транспортного засобу від 23.06.2018 року (а. с. 20-21, 83).

За інформацією наданою ТСЦ 1443 РСЦ МВС в Донецькій області, транспортний засіб Lifan модель 620, 2012 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_2 06.09.2014 року був зареєстрований в Центрі 1444 м. Покровськ за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 23.06.2018 року перереєстрований у ТСЦ 1443 у м. Краматорську за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі ДКП № 1192 від 23.06.2018 року з надання нового державного номера АН 1062 НОМЕР_6 (а. с. 25).

В рамках розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 06.02.2019 року за № 000124 за попередньою правовою кваліфікацією за ст. 356 КК України, 02.08.2019 року перекваліфікованого на ст. 190 КК України, слідчим суддею Димитровського міського суду Донецької області 05 серпня 2019 року, з метою збереження речових доказів, накладений арешт на транспортний засіб Lifan модель 620, 2012 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 , вилучений 01.08.2019 року в ході огляду місця події, та яким на той момент користувався ОСОБА_8 , із забороною його відчуження, місце зберігання територія Мирноградського відділення поліції Покровського ВП ГУНП в Донецькій області (а. с. 28-30).

В провадженні державного виконавця Мирноградського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження № 56054822 по виконанню постанови Димитровського міського суду № 3/226/204/2015 про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в сумі 36,54 грн, виконавчого листа № 2-1190/2009 виданого Димитровським міським судом про стягнення з ОСОБА_9 , ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 152218,87 грн. Постановою державного виконавця від 06.02.2019 року на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 накладений арешт (а. с. 93-94).

V. Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов?язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Частиною першою статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зі змісту статті 203 ЦК України вбачається, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частина 3 ст. 215 ЦК України передбачає, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 ст. 236 ЦК України встановлено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З наведених підстав, суд вважає, що договір комісії від 23.06.2018 року № 1192 між ОСОБА_4 та ТОВ «АЛМАЛІ» є недійсним, оскільки одна його сторона, а саме: ОСОБА_4 , на момент укладення втратила цивільну правоздатність, оскільки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно абз.абз. 2, 3 п. 10 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України.

На підставі наведеного суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу від 23.06.2018 року № 1192, укладеного на підставі договору комісії щодо перепродажу майна, бо він був укладений після визнаного недійсним першого договору.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт», транспортні засоби, в тому числі легкові автомобілі підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів регламентується Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року за №1388 (далі Порядок), та Інструкцією про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затверджена наказом МВС 11.08.2010 року за №379 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 січня 2011 року за № 123/18861.

Відповідно до п. 7 вказаного Порядку, що кореспондується із положенням статі 34 3акону України «Про дорожній рух», власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб з дня придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Відповідно до частини 3 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто та документів, що посвідчують їх особу, і отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах МВС, крім зазначених у пункті 8 вказаного порядку документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку.

Згідно абз. 3 п. 40 Порядку, у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в уповноважених органах МВС, у

тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами

або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у

зв`язку з незаконним заволодінням, уповноважені особи сервісних центрів МВС оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до відповідного органу

досудового розслідування. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються до органів доходів і зборів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби.

Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про скасування державної реєстрації автомобіля Lifan модель 620, 2012 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_3 задоволенню не підлягає, оскільки суд не може перебирати на себе функції уповноважених осіб сервісних центрів МВС, зокрема Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання державного виконавця Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) зняти арешт з автомобіля Lifan модель 620, 2012 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_3 , то ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки державний виконавець Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) не є відповідачем по справі та відповідно ця вимога до нього не заявлялася, крім того не надано жодних доказів щодо відмови у знятті арешту.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати позивача на правову допомогу склали 4500 грн, що підтверджується Договором про надання правничої допомоги від 05.11.2019 разом з Додатком № 1, попереднім розрахунком послуг з надання правничої допомоги від 05.11.2019, Актом виконаних робіт від 08.11.2019 на суму 4500 грн, товарним чеком від 05.11.2019 на суму 7500 грн (а. с. 10-17, 35). При цьому суд вважає, що підлягає стягненню сума 4500 грн, оскільки вона підтверджена Актом виконаних робіт від 08.11.2019 за підписами адвоката ОСОБА_10 С. та позивача ОСОБА_1 , інших доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена, суду не надано.

Разом з тим, суд вважає що дану суму необхідно стягнути з ТОВ «АЛМАЛІ», оскільки вбачається, що договір комісії від 23.06.2018 року, який визнаний судом недійсним, укладений саме цим відповідачем, який і повинен відшкодовувати витрати позивача. Дана вимога стосується також вимог щодо стягнення з відповідачів судового збору.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «АЛМАЛІ» на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 768,40 грн (а. с. 1).

На підставі ст.ст. 25, 203, 214, 215, 216, 236 ЦК України, Закону України «Про автомобільний транспорт», Закону України «Про дорожній рух», керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 137, 141, 259, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 до ОСОБА_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ; Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМАЛІ», юридична адреса: 84116, Донецька область м. Слов`янськ, пров. Довженка, 32, , треті особи: Мирноградський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), юридична адреса: 85323, Донецька область м.Мирноград вул. Соборна, 18, ; Регіональний сервісний центр МВС в Донецькій області, юридична адреса: 87535, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Нове Життя, 14, ; Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, про визнання недійсними договорів, скасування державної реєстрації та зобов`язання зняття арешту з автомобіля задовольнити частково.

Визнати договір комісії № 1192 від 23.06.2018 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АМАЛІ» та ОСОБА_4 , щодо автомобіля Lifan 620, 2012 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , недійсним.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ТОВ «АМАЛІ» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАЛІ» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім),40 грн та витрати на правовому допомогу у сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Димитровським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення, з врахуванням п. 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України.

Повне судове рішення складено 24 квітня 2020 року.

Суддя І. В. Петунін