Провадження № 2/127/3053/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що 10.04.2008 ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання заяви №б/н від 10.04.2008. Підписанням заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем, станом на 13.08.2020 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 11 556,11 грн, з яких: 11 556, 11 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 11 556,11 грн за кредитним договором №б/н від 10.04.2008 та судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2020 було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Вказана ухвала разом з копією позовної заяви з додатками отримана відповідачем 17.09.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 21 0, однак відповідач ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подала.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.11.2020 витребувано у позивача копію анкети-заяви, підписану Маняк К.Ю. 12.03.2020.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Відповідно до ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України.

Судом установлено, що 10.04.2008 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Згідно інформації, викладеної в цій заяві, відповідач підтвердила, що вона погоджується із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. При цьому, сторони погодили, базову процентну ставку за кредитом в розмірі 1,9 % на місяць та відповідальність за порушення зобов`язань ( в разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250, 00 грн + 5% від суми позову).

На підставі цієї заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок з наданням платіжної картки, яка є ключем до рахунку, на який зараховано суму кредитного ліміту.

Відповідач користувалася кредитними коштами, за період користування кредитними коштами здійснювала його часткове погашення, що підтверджується випискою про рух коштів за картковим рахунком відповідача.

Банк, звертаючись до суду з позовом, надав заяву від 10.04.2008 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка підписана відповідачем, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 10.04.2008, виписку по особовому рахунку, довідки про видані картки та зміну кредитного ліміту, а також витяги з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Крім того банк надав основні умови кредитування, підписанні відповідачем 12.03.2020 року (паспорт споживчого кредиту). Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідач 12.03.2020 підписала також анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, тобто 12.03.2020 відповідач уклала інший договір, відповідно до якого і погоджені інші умови кредитування, про що міститься підпис відповідача в паспорті споживчого кредиту. А тому вказані докази (паспорт споживчого кредиту від 12.03.2020 з урахуванням анкети-заяви від 12.03.2020) суд не бере до уваги при розгляді питання щодо стягнення заборгованості за кредитним договором від 10.04.2008.

Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 13.08.2020 становить 11 556,11 грн, з яких: 11 556, 11 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, які й просить стягнути з відповідача.

Суд звертає увагу, що сторони погодили розмір процентів за користування кредитними коштами, що становить 1,9 % місячних (22,8 % річних ).

Разом з тим, як слідує з розрахунку, з 01.01.2013 банк в односторонньому порядку змінив розмір процентної ставки на 30,00 % річних, з 01.09.2014 - на 34,8%, а з 01.04.2015 - на 43,2%. Надалі, по розрахунку, з 01.06.2015 процентна ставка становить - 30%, з 12.12.2015 - 34,8%, з 09.06.2016 - 43,2 %

При цьому матеріали цивільної справи не містять доказів, що сторони узгоджували право банку в односторонньому порядку змінювати проценту ставку.

Суд звертає увагу, що договір укладений сторонами в квітні 2008 року, тобто до прийняття та набрання чинності Закону №661-УІ, яким введена в дію ст.1056-1 ЦК України.

Разом з тим, за змістом ст.627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч.1 ст.653 ЦК в разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Відповідно до ст.629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо зміни банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору.

Виходячи з аналізу ст.5, 627, 629, 653 ЦК слід дійти висновку про те, що якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку змінювати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов із додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то така зміна процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним за умови, що рішення банку про таку зміну розміру процентної ставки було прийнято до набрання чинності законом №661-VІ.

Однак, матеріали справи не містять доказів, що сторони погоджували таку зміну.

Банк, обґрунтовуючи своє право вимоги в цій частині, а також розмір і порядок нарахування, посилається на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, які розміщені на банківському сайті https://privatbank.ua/terms/, а також Тарифи, як невід`ємну частину договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), в якій предметом розгляду були подібні правовідносини, зауважила, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети заяви, оскільки за умови що вони не містять підпису позичальника, немає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

За таких обставин, відсутність в заяві домовленості сторін про зміну відсотків, подані банком Витяг з Умов та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже сторонами не було узгоджено право банку в односторонньому порядку, на свій розсуд, змінювати процентну ставку, а тому такі зміни є незаконним.

При цьому, як слідує з наданого розрахунку заборгованості, за рахунок тіла кредиту погашалися нараховані відсотки (збільшений розмір яких сторонами не узгоджувався) і тим самим збільшувалося тіло кредиту. За даними розрахунку за рахунок тіла кредиту були погашені збільшені відсотки в сумі 20586,88 грн, відповідно і тіло кредиту збільшилося на цю суму (20586,88 грн загальна сума відсотків погашена за рахунок тіла кредиту (четверта колонка розрахунку). При цьому суд звертає увагу, що збільшені відсотки, при погашені їх за рахунок тіла кредиту, нараховувалися на тіло кредиту збільшене за рахунок збільшених розміру відсотків.

Зважаючи, що судом не встановлено обумовлення сторонами в письмовому вигляді збільшення розміру відсотків, а тому сума збільшених відсотків, які погашені за рахунок тіла кредиту, не може бути врахована під час розрахунку заборгованості за кредитом. Суд також звертає увагу, що вказана сума 20568, 88 грн значно (майже в два рази) перевищує суму простроченого тіла (11 556,11 грн), яку позивач просить стягнути з відповідача.

З огляду на викладене, враховуючи надані докази, в тому числі наданий розрахунок, суд дійшов висновку, що позивачем не доведений розмір заборгованості відповідача по вказаному кредитному договору, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. 76- 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: