Справа № 444/2399/20
Провадження № 2/444/986/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

07 грудня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування будинком, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Ухвалою суду було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального провадження. В подальшому ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні 07 грудня 2020 року.

Позивач у поданій позовній заяві просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Обгрунтовує позов наступним. Йому на праві особистої власності належить 2/3 частини житлового будинку, який розташований у АДРЕСА_1 , що стверджується реєстраційним посвідченням серія НОМЕР_1 , виданим Червоноградським МБТІ 16.12.1999 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Жовківською ДНК 07.12.1999 року.

Будинок, 2/3 частини якого належить йому, в цілому складається із п`яти кімнат житловою площею 95.2 кв. м., двох кухонь, двох коридорів, ванної кімнати. При будинку є два сараї, літня кухня та вбиральня.

Вказує, що крім нього, в його будинку зареєстровані ОСОБА_3 , 1945 р.н., - дружина, ОСОБА_1 , 1982 р.н., - син, ОСОБА_2 , 1980 р.н., - дочка та відповідач по справі; ОСОБА_4 , 2013 р.н., - внучка (дочка сина).

Зазначає, що дочка ОСОБА_2 у 2008 році вийшла заміж, переїхала від них проживати до свого чоловіка за адресою: АДРЕСА_2 , де і проживає до цього часу. З ряду причин стосунки між дочкою ОСОБА_2 та ним з дружиною, тобто її батьками, є ненормальними, спілкування між ними припинено, що триває вже досить довгий час.

Вказує, що він та дружина за допомогою інших осіб просили дочку знятися із місця реєстрації їхнього будинку, оскільки вони не можуть оформити субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, враховуючи, що суми пенсій, які вони отримують у мінімальних розмірах, є недостатніми для оплати комунальних послуг.

Однак вказує, що дочка умисно всупереч проханню батьків не бажає зніматися із реєстрації.

Позивач зазначає, що відповідачка створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання його майном.

Стверджує, що його дочка ОСОБА_2 не проживає в його житловому будинку з 2008 року, що стверджується відповідним актом. У зв`язку із вищенаведеним просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Інших клопотань не має.

Відповідач ні в підготовче судове засідання, ні в судове засідання не прибула, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця її проживання, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області, зареєстрована адреса місця проживання відповідача з 15.11.2004 року: АДРЕСА_3 . Від відповідача не надходило на адресу суду клопотань про відкладення чи будь-яких інших, відзиву на позовну заяву.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Польщі в с. Лосинець. Із 03.05.1966 року його зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується копією паспорта громадянина України на його ім`я, виданого14.05.1999 року Жовківським РВ УМВС України у Львівській області.

Судом встановлено, що позивач є власником 2/3 частини житлового будинку в АДРЕСА_1 , що стверджується копією реєстраційного посвідчення серія НОМЕР_1 , виданого Червоноградським МБТІ 16.12.1999 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Жовківською ДНК 07.12.1999 року.

Із копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають по АДРЕСА_1 вбачається, що за вказаною адресою є зареєстрованими ОСОБА_1 , 1942 р.н., ОСОБА_3 , 1945 р.н., ОСОБА_1 , 1982 р.н., ОСОБА_2 , 1980 р.н., ОСОБА_4 , 2013 р.н.

Зареєстроване місце проживання відповідача за вищевказаною адресою також підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області.

У позовній заяві позивач зазначає, що відповідач не проживає в його житловому будинку з 2008 року, оскільки вийшла заміж та проживає у свого чоловіка. Позивач бажає оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуги, однак реєстрація відповідачки в його будинку є перешкодою для цього.

З акту обстеження матеріально-побутових умов жителя буд. АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , 1942 року народження, вбачається, що до складу його сім`ї входить дружина ОСОБА_3 1945 р.н., син ОСОБА_2 , 1982 р.н., дочка ОСОБА_2 , 1980 р.н., внучка ОСОБА_4 , 2013 р.н. Однак дочка ОСОБА_2 , 1980 р.н., з 2008 року фактично не проживає за вказаною адресою. Акт складено 14 вересня 2020 року на підставі проведеного обстеження депутатом Жовківської міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, розпоряджається належним йому майном на власний розсуд.

Ст. 72 Житлового кодексу України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та п. 26 Правил реєстрації місця проживання (Постанова КМУ №207 від 02.03.2016 р.), зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Суд раховує, що відповідач проявила байдужість до результату розгляду справи.

На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 відсутня за зареєстрованим місцем проживання з 2008 року, тобто більше ніж встановлено законодавством для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а також враховуючи те, що позивач не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд із-за реєстрації особи, яка тривалий час не проживає у його будинку, а тому у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 280-285, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована в АДРЕСА_1 , інші дані не встановлені), такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скаргаподається Львівському апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівськоїобласті.

Текст повного рішення суду виготовлено 16.12.2020 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.