ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28 грудня 2020 року м. Первомайськ
Справа :484/3566/20
Номер провадження : 2/484/1483/20
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді Фортуни Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,
ОСОБА_1 20 жовтня 2020 р. звернулась до суду із позовною заявою про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачка зареєстрована з 19.02.2002 року у належному їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом будинку, але не проживала та не проживає в ньому. Відповідачка проживає постійно за іншою адресою, яка є її місцем проживання. Добровільно знятись з реєстрації відповідачка відмовляється, а тому єдиним способом захисту прав позивачки є звернення до суду. На підставі викладено просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком.
Ухвалою судді від 26 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді від 12 листопада 2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено на 03.12.2020 р. Ухвалою суду від 03 грудня 2020 р. розгляд справи відкладено на 15.12.2020 р. 15 грудня 2020 року у справі оголошено перерву до 22.12.2020 року.
Позивач та представник позивача у судове засідання не прибули; представник надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка до суду не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином; причини неявки не повідомила; відзив на позов не надала.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.2018 р., посвідченого державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Мороз Л.В., ОСОБА_1 отримала спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка складається з житлового будинку з всіма господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 .
Право власності на зазначений будинок зареєстровано за позивачкою відповідно до вимог законодавства, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майно №230860128 від 03.11.2020 року.
Із копії паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області 01.11.2000 року та копії довідки №501 про реєстрацію місця проживання встановлено, що місце проживання позивачки зареєстровано 14.04.2001 р. за адресою АДРЕСА_1 .
За вищевказаною адресою з 19.02.2002 року зареєстрована відповідачка - ОСОБА_3 , про що зроблено запис у будинковій книзі.
Із акту про не проживання від 16 грудня 2020 року, складного головою квартального комітету №24 м. Первомайськ Миколаївської області Ткач О. в присутності сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_3 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 не проживає за даною адресою з 2002 року; її особистих речей в будинку немає; участі в обслуговуванні будинку та прибудинкової території вона не приймає.
За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні - ст.321 ЦК України. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у Постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс11, аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Захищаючи права власності громадян, суд усуває перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Під час судового розгляду підтверджено обставини щодо права власності позивачки на житловий будинок, відсутність відповідачки за зареєстрованим місцем проживання, особистих речей відповідачки в будинку, відсутності доказів щодо створення позивачкою перешкод у користуванні житлом, участі відповідачки в утриманні будинку чи виявлення нею інтересу до вказаного житла. Доказів поважності причин відсутності відповідачки не встановлено, так само як і наявності домовленості між сторонами про строк збереження права на проживання у житловому будинку.
Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимога позивачки про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим будинком, підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки.
Керуючись ст. ст. 76-78, 81, 141, 264, 265, 280 ЦПК України, суд
- позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, - задовольнити;
- визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 ;
- стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок грн. 80 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Інформація про сторін:

позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 );

відповідачка: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

Повний текс судового рішення складено 04.01.2021р.

Суддя Т.Ю.Фортуна