ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року м. Чернівці

справа № 726/2344/18

провадження №22-ц/822/121/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанська Н. К.

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.

секретар Скрипка С.В.

за участю: позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштанова,125», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , про поділ спільного сумісного майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 08 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Байцар Л.В.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про поділ спільного сумісного майна.

Позовна заява обґрунтована тим, що вона є власником квартири НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 , яка складається з кімнати 5-1, площею 10,8 кв. м., кухні 5-2, площею 10,2 кв. м., комори 5-4, площею 3,6 кв. м., комори 5-3, площею 3,5 кв. м. Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 є співвласниками квартири НОМЕР_2 , а ОСОБА_5 власником квартири НОМЕР_3 .

Вказувала на те, що вони не можуть дійти згоди щодо користування коридором загального користування, у зв`язку з чим вона зверталася до відповідачів з письмовим зверненням щодо поділу коридору на два відокремлених, однак ними було відмовлено.

Відповідно до технічного висновку експерта Юзвенко Р.В. №886 від 05 грудня 2017 року, експертом запропоновано можливий варіант окремих входів до квартир НОМЕР_2,НОМЕР_3 і НОМЕР_1.

Посилаючись на вказані обставини та з урахуванням уточнення позовних вимог, просила суд поділити коридори 1, 1Х, Х, комору 2, загальною площею 16,45 кв. м., в будинку АДРЕСА_1 між співвласниками квартир НОМЕР_2,НОМЕР_3,НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , виділивши власнику квартири НОМЕР_1 ОСОБА_1 в особисту власність коридор 1, площею 1,95 кв. м., коридор 1Х, площею 4,25 кв.м., частину коридору Х, площею 2,3 кв. м.; власникам квартири НОМЕР_2,НОМЕР_3 - ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 виділити в спільну власність частину коридору Х, площею 6,4 кв. м., комору 2, площею 1,55 кв. м.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 08 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що власники квартир НОМЕР_2 та НОМЕР_3 не дають свою згоду на поділ коридору спільного користування, то вчинення таких дій без їх згоди порушить їх законні права та інтереси.

Також суд послався на те, що з позовними вимогами про поділ спільного сумісного майна нежитлового приміщення коридору у відокремлені приміщення, позивачу слід звертатися до ОСББ «Каштанова,125».

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Вважає, що вона надала суду достатні та належні докази, які підтверджують законність і обґрунтованість заявлених позовних вимог, тому вони підлягають задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Перебиковський В.І., який діє в інтересах відповідачів, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, застосовані норми права

та встановлені обставини справи

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення відповідає наведеним нормам.

Судом встановлено, що позивачці на праві власності належить квартира НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 , відповідачам: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належить квартира НОМЕР_2 , а ОСОБА_5 на праві власності - квартира НОМЕР_3 .

Згідно листа Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин від 05 квітня 2007 року, житловий будинок по АДРЕСА_1 знаходиться на утриманні та обслуговуванні об`єднаного товариства співвласників багатоквартирних будинків «Каштанова,125». Чотири квартири вказаного житлового будинку приватизовано. Власники квартир НОМЕР_4 та НОМЕР_5 здійснили добудову до вказаних квартир і мають окремі входи.

Відповідно до п.3.1 Статуту ОСББ «Каштанова,125» власники квартир, частин квартир і нежилих приміщень будинку є співвласниками на праві спільної часткової власності, допоміжних приміщень будинку, його конструктивних елементів і технічного обладнання, перелік яких наведено в розділі 4 цього Статуту.

Частка власності кожного власника квартири (квартир) чи нежилого приміщення у спільній частковій власності визначається відношенням загальної площі квартири (квартир) чи нежилих приміщень, які перебувають у його власності, до загальної площі всіх квартир і нежилих приміщень будинку (а.с.133-146).

Висновком судової будівельно-технічної експертизи №611 від 24 травня 2019 року визначено, що для облаштування окремого входу в квартиру НОМЕР_1 і виходу на вулицю можливо надати приміщення тамбуру І, площею 1,95 кв. м. та коридору ІХ, площею 4,25 кв. м., а також надати частину загального коридору, площею 2,30 кв. м. Окремий вхід-вихід для квартир НОМЕР_2 та НОМЕР_3 можливо облаштувати через приміщення 3-3, площею 10,10 кв. м. Для цього необхідно демонтувати вікно в приміщенні і встановити двері, а також надати коридор загального користування 6,40 кв.м. Без проведення будь-якої реконструкції, перепланування приміщення 3-3 квартири НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_4 , для облаштування окремого входу в квартиру НОМЕР_3 неможливо (а.с.158-173).

Відповідно до частини першої статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без виділення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 368 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом частини другої статті 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до положень статей 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України.

Згідно частини другої статті 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Власникам квартир у дво- або багатоквартирному будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежилих приміщень, які розташовані у житловому будинку (частина друга статті 382 ЦК України).

Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що багатоквартирний будинок - це житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Відповідно до частин першої та другої статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників і не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Апеляційним судом встановлено, що на запропонований позивачем та висновком експерта варіант поділу коридору спільного користування шляхом облаштування входу через кухню квартири НОМЕР_3 , власники квартир НОМЕР_2 і НОМЕР_3 (відповідачі по справі) не погоджуються у зв`язку із виникненням для них істотних незручностей. Зокрема відповідачі вказують, що вхід до їхніх квартир пропонується облаштувати через кухню квартири НОМЕР_3 , що в першу чергу позбавить самостійне використання квартири НОМЕР_2 . Вказані квартири є окремими об`єктами цивільно-правових відносин, а тому кожна із них в будь-який час може бути продана іншим особам.

Отже, поділ коридору, що знаходиться в спільній власності позивача та відповідачів, шляхом облаштування входу через приміщення кухні квартири НОМЕР_3 , є для них неприйнятним та таким, що порушує їхнє право на безперешкодне, вільне користування своєю власністю, а також право на ідеальну частку в спільному майні. Крім того, таке перепланування їм запропоновано здійснити за власні кошти.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки спірний коридор відноситься до неподільного майна, яке перебуває у спільній власності, а тому за відсутності згоди співвласників всіх квартир, які є суттєвими і заслуговують на увагу, що порушує їхні права, не підлягає поділу.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 08 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 17 лютого 2020 року.

Головуючий Н.К.Височанська

Судді: А.І. Владичан

І.М. Литвинюк