Справа № 265/9492/18
Провадження № 4-с/265/48/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області складі головуючого судді Вайновський А.М.,

при секретарі судового засідання Гавшиної А.С.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків),

ВСТАНОВИВ

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання рішення державного виконавця Центрального ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ МЮ незаконним та його скасування. В обґрунтування заяви посилається на ті обставини, що в провадженні Центрального ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ МЮперебуває виконавчий лист №265/9492/18 від 06.07.2020р. про стягнення з нього на користь Маріупольської міської ради 55777 гривень. Постановою державного виконавця було накладено арешт на всі грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку в АТ КБ Приватбанк на який виключно, нараховується пенсія, яка є єдиним джерелом його існування. Просить суд визнати рішення державного виконавця про накладення арешту на рахунок в АТ КБ Приватбанк незаконним та скасувати відповідну постанову державного виконавця від 16.07.2020р.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 повністю підтримав свої вимоги та пояснив, що постановою державного виконавця було накладено арешт на банківський рахунок на який нараховується пенсія. Він має родину, пенсія є єдиним засобом його існування. Державний виконавець своїми діями позбавив його можливості користуватися своїми грошовими коштами, тим самим поставив його у скрутне матеріальне становище. Просить суд задовольнити його скаргу в повному обсязі.

Представник Центрального ВДВС у міста Маріуполі Східного МРУ МЮ та представник Маріупольської міської ради до судового засідання не з`явились з невідомих суду причин, при цьому будучи належним чином повідомленими про слухання справи. У зв`язку з чим, суд враховуючи положення ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутністю вказаних представників.

Дослідивши матеріали справи, додані документи, заслухавши обґрунтування суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Постановою державного виконавця ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ МЮ від 16 липня 2020 року відповідно до положень ст.56 ЗУ України Про виконавче провадження було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках ОСОБА_1 (боржника) відкриті в АТ КБ Приватбанк та АТ УніверсалБанк.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Конституційне положення коментована стаття розтлумачує як по суб`єктах, так і по території, на яку розповсюджується обов`язковість судових рішень. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень, коментована стаття вважає всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадових чи службових осіб та громадян.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1, 2 ст.18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до довідки Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України №4719/02-16 від 21.09.2020р. ОСОБА_1 перебуває на обліку на отримує пенсію за віком через відділення АТ КБ Приватбанк.

Згідно виписки по рахунку АТ КБ Приватбанк відкритому на ім`я ОСОБА_1 на картку щомісячно надходять гроші з позначкою виплати Пенсійного фонду України, інших грошових коштів на вказаний рахунок протягом останніх 7 місяців не надходило.

Статтею 52 ч.3 ЗУ Про виконавче провадження передбачено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Як встановлено в судовому засіданні, на рахунок № НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ Приватбанк надходить пенсія.

Частинами першою-третьою с.56 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України Про виконавче провадження підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до ст.68 Закону України Про виконавче провадження стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Згідно з частиною першою ст.69 Закону України Про виконавче провадження підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини першої ст.70 Закону України Про виконавче провадження з пенсії боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом 20 відсотків.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Таким чином, враховуючи, що чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення відрахувань із пенсії боржника, суд дійшов висновку про те, що арешт рахунку на який зараховується виключно пенсія, позбавляє ОСОБА_1 джерел до існування та порушує його право на отримання пенсії.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові ВС від 03 жовтня 2019 року по справі №642/6675/18.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що скарга ОСОБА_1 в частині скасування арешту з рахунку відкритого в АТ КБ Приватбанк на який нараховується пенсія підлягає задоволенню.

Щодо визнання постанови державного виконавця Центрального ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ МЮвід 16.07.2020 року щодо накладення арешту на рахунок в АТ КБ Приватбанк - незаконною, суд розглядаючи вказане питання прийшов до наступного.

Державний виконавець під час прийняття постанови про накладення арешту на кошти боржника від 16 липня 2020 року діяв відповідно до вимог ст.56 ЗУ Про виконавче провадження. На момент прийняття постанови державний виконавцем, заявником не було надано підтвердження особливого статусу рахунку та неможливості накладення на нього арешту, а тому вимоги ОСОБА_1 в цій частині не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.3, 5, 7, 8, 18, 229, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) - задовольнити.

Постанову державного виконавця Центрального відділу ДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 16 липня 2020 року у виконавчому провадженні №62561741 винесену на підставі виконавчого листа №265/9492/18 від 06.07.2020 виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області та виконавче провадження №62562543 за виконавчим листом №265/9492/18 від 06.07.2020 року виданого Апеляційним судом Донецької області про арешт коштів боржника скасувати.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Донецького Апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Суддя