Номер провадження 2/754/677/20
24 січня 2020 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Зотько Т.А.,
за участю секретарів судового засідання - Ковальової В.О.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання кредитного договору недійсним і захист прав споживача кредитних послуг,
Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 21.10.2016 року було відкрито провадження у вказаній справі.
За клопотанням відповідача ОСОБА_1 від 23.04.2017 року, ухвалою суду від 21.04.2017 року витребувано у позивача завірені належним чином копії документів, що мають значення для правильного вирішення справи.
15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.
У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.
В ході розгляду справи відповідач, ОСОБА_1 подала до суду зустрічний позов до ПАТ «Альфа-Банк», згідно якого просила суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним Кредитний договір № 490950040 від 20.01.2016 року, укладений між нею та ПАТ «Альфа-Банк», що складається з таких письмових документів: анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «АльфаБанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» від 20.01.2016 року; Оферти на укладання угоди про надання особистого кредиту № 490950040 від 20.01.2016 року; Акцепту пропозиції про укладання угоди про надання особистого кредиту № 490950040 від 20.01.2016 року; Додатку № 1 до угоди про надання кредиту № 490950040 від 20.01.2016 року. Вимоги зустрічного позову обґрунтувала тим, що Анкета-заява про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «АльфаБанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» від 20.01.2016 року, Оферта на укладання угоди про надання особистого кредиту № 490950040 від 20.01.2016 року, Акцепт пропозиція про укладання угоди про надання особистого кредиту № 490950040 від 20.01.2016 року, Додаток № 1 до угоди про надання кредиту № 490950040 від 20.01.2016 року були викладені надзвичайно дрібним шрифтом, що ускладнило прочитання споживачем тексту вказаного Кредитного договору при його укладанні. Позичальник уже декілька років має ваду зору. До того ж, на період укладення зазначеного Кредитного договору вона була вагітною і проходила обстеження як вагітна, у ході якого їй було діагностовано міопатію, після цього її зір не покращився. Таким чином, позичальник підписала Кредитний договір у вказаних працівником Банку місцях, не прочитавши його, оскільки через ваду зору вона взагалі не могла і не може повністю розібрати його текст. Відповідачем було порушено ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», внаслідок чого при укладенні Кредитного договору позичальник, яка має поганий зір, насправді не змогла розгледіти інформацію щодо умов кредитування через умисне ускладнення його прочитання кредитором внаслідок викладення над дрібним шрифтом.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 22.02.2018 року, постановленою шляхом внесення до протоколу судового засідання, прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», про визнання кредитного договору недійсним і захист прав споживача кредитних послуг до спільного розгляду із первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 27.03.2018 року, закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи в судове засідання за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 22.08.2018 року оголошено перерву у судовому засіданні у вищевказаній цивільній справі, повторно визнано явку представника позивача - ПАТ «Альфа-Банк» в судові засідання для розгляду даної судової справи обов`язковою. Роз`яснено стороні позивача про те, що відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. Зокрема, повторно витребувано у позивача за первісним позовом належним чином завірені копії кредитної справи, виписки по рахункам та будь-яким іншим рахункам ОСОБА_1 в ПАТ «Альфа-Банк» від дати відкриття відповідного рахунку до моменту складення виписки.
18.05.2018 року на адресу суду зі сторони позивача надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 28.02.2019 року повторно визнано явку представника ПАТ «Альфа-Банк» в судові засідання обов`язковою, стягнуто з ПАТ «Альфа-Банк» в дохід державного бюджету України штраф в розмірі 576, 3 грн. Оголошено перерву у судовому засіданні та повторно витребувано у позивача за первісним позовом належним чином завірені копії кредитної справи, виписки по рахункам та будь-яким іншим рахункам ОСОБА_1 в ПАТ «Альфа-Банк» від дати відкриття відповідного рахунку до моменту складення виписки.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 27.05.2019 року повторно визнано явку представника ПАТ «Альфа-Банк» в судові засідання обов`язковою, стягнуто з ПАТ «Альфа-Банк» в дохід державного бюджету України штраф в розмірі 576, 3 грн. Оголошено перерву у судовому засіданні та повторно витребувано у позивача за первісним позовом належним чином завірені копії кредитної справи, виписки по рахункам та будь-яким іншим рахункам ОСОБА_1 в ПАТ «Альфа-Банк» від дати відкриття відповідного рахунку до моменту складення виписки.
12.07.2019 представником позивача ПАТ «Альфа Банк» - адвокатом Артеменко П.М. подано заяву про залишення позову ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором без розгляду.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 12.07.2019 первісні позовні вимоги ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - було залишено без розгляду.
Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м.Києва, постановленої шляхом внесення до протоколу судового засідання від 12.07.2019, на підставі поданої заяви, було проведено заміну неналежного відповідача з ПАТ «Альфа-Банк» на належного ТОВ «ФК «Веста».
Відповідно ухвали Деснянського районного суду м.Києва, внесеної до протоколу судового засідання від 24.01.2020 було проведено заміну неналежного відповідача з ТОВ «ФК «Веста» на належного ТОВ «Вердикт Капітал».
В судовому засіданні позивачка зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, в своїх поясненнях просила зустрічний позов задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в зустрічній позовній заяві та письмових поясненнях. Крім того, зазначила суду, що даний кредитний договір є недійсним також з тих підстав, що нею кошти отримані не були і банк, як на її вимогу так і на вимогу суду, належних та допустимих доказів, витребуваних судом на підтвердження того, що кошти були перераховані на її відповідний рахунок, суду не надав.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, витребуваних судом документів на адресу суду не направляв.
Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст.178, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності представника Банку, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення.
Статтями 15, 16 ЦК України, ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.
Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Судом встановлено, що 20.01.2016 року ОСОБА_1 надала до ПАТ «Альфа-Банк» Анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.10,11).
Факт укладання вказаного договору кредиту сторонами не оспорюється.
Пунктом 7 Оферти на укладання угоди про надання особистого кредиту передбачена сплата позичальником щомісячних платежів з повернення кредиту, процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених Угодою про надання послуг та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком №1 до даної Оферти є невід`ємною Угоди про надання кредиту.
Для зарахування коштів, спрямованих на повернення заборгованості за угодою про надання кредиту позичальнику відкрито рахунок № НОМЕР_1 .
28.01.2019 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено Договір факторингу №2019-1АБ/Веста, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» відступило, а ТОВ «ФК «Веста» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором 490950040 від 20.01.2016 року.
29.01.2019 між ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 29-01/19/2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Веста» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором 490950040 від 20.01.2016 року.
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частини перша-третя та п`ята статті 203 ЦК України).
Однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка полягає у визнанні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договори і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої домовленості, яка знайшла своє вираження у статтях 3, 6, 626, 627, 628, 629, 638 ЦК України.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 ЦК України).
Відтак істотними умовами кредитного договору, що визначені законом, є предмет, сума, строк повернення і розмір процентів.
На кредитні правовідносини за договором про надання споживчого кредиту також поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».
Частиною 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначені обставини, про які перед укладенням кредитного договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі.
Згідно пункту 2.4. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, банки зобов`язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з вищенаведеною інформацією.
У відповідності до пункту 2.5. вказаних Правил банки розробляють форму (бюлетень, довідка, повідомлення тощо) надання споживачу достовірної інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка повинна бути затверджена рішенням уповноваженого органу банку та доведена до відома його відповідних структурних підрозділів.
В даному випадку істотні умови кредитного договору зафіксовано у вищевказаних документах, а саме в: Анкеті-заяві про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», Оферті на укладання угоди про надання особистого кредиту №490950040 від 20.01.2016 року, Акцепті пропозиції про укладання угоди про надання особистого кредиту №490950040 від 20.01.2016 року, Додатку №1 до Угоди про надання кредиту №490950040 від 20.01.2016 року.
Підписання ОСОБА_1 кредитного договору, який містить усі зазначені істотні умови, свідчить про ознайомлення її з його предметом та усіма умовами.
Разом з тим, позивачка в ході розгляду справи пояснила, що дійсно 20.01.2016 підписала умови кредитного договору № 490950040 з ПАТ «Альфа Банк», на цей крок її наштовхнули проблеми зі здоров`ям. Оскільки на момент укладання кредитного договору позивачка була вагітна, в той час погіршився стан її здоров`я, а тому були необхідні кошти на лікування. Звернувшись до Банку позивачка фактично підписала кредитний договір не прочитавши його, оскільки має проблеми із зором.
Так, позивачка дійсно не заперечувала факт підписання кредитного договору, проте надаючи пояснення в судових засіданнях остання категорично заперечувала, щодо фактичного отримання та перерахунку на її банківський рахунок від ПАТ «Альфа Банк», будь-яких грошових коштів. Позивачка дійсно з метою отримання грошових коштів звернуласть до банку, оскільки на такий крок її наштовхнули проблеми зі здоров`ям, проте надалі її родичі дізнавшись про намір позивачки отримати кредитні кошти переконали її не звертатись до Банку, що змусило її схаменутись.
Однак, у разі незгоди з умовами кредитного договору позивач мала можливість скористатись своїм правом, визначеним ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції станом на 01.01.2016 року, відповідно до якого споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Проте таким правом вона не скористалась, адже суду не надано доказів відкликання позивачем своєї згоди на укладення договору, а тому це свідчить про прийняття стороною позивача спірного договору з усіма його умовами та про те, що такий договір вона вважала для себе прийнятним.
Отже, доводи позивача про те, що кредитний Договір не відповідає вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів», є безпідставними.
У відповідності ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним під позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики буде укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.
За змістом статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення, що регулюють договір позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
З огляду на вказані положення закону договір позики є реальним та вважається укладеним із моменту передання грошей. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору без передання грошових коштів не породжує обов`язку позичальника повернути грошові кошти.
27.05.2019 від представника АТ «Альфа-Банк» надійшла заява про продовження процесуальних строків на виконання Ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 28.02.2019 року, що свідчить про те, що представник повідомлений про свій обов`язок надати суду необхідні докази для вирішення даного питання, проте станом на день постановлення рішення, витребуваних судом документів необхідніх для повного та всебічного розгляду справи по суті суду не надає, що надає підстави вважати, що відповідач ухиляється від виконання своїх процесуальних обов`язків. Також, представник Банку чисельно викликався судом для надання особистих пояснень, проте явку представника Банку в судові засідання забезпечено не було, у зв`язку з чим судом неодноразово накладались адміністративні стягнення.
Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з вимогами ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, оскільки будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, сторона Банку систематично не з`являлась в судові засідання, неодноразові вимоги надати суду необхідні докази, для повного та всебічного розгляду справи та об`єктивного вирішення її по суті, позивачем проігноровані, суд дійшов висновку, що вимоги позивача за зустрічним позовом підлягають задоволенню, оскільки твердження ОСОБА_1 про те, що фактично нею кошти від банку отримані не були, жодним чином не спростовані відповідачем.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 15, 16, 203, 626, 638, 1046, 1051, 1054 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 178, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд, -
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання кредитного договору недійсним і захист прав споживача кредитних послуг - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.
Суддя: