Справа № 463/6510/18
Провадження № 2/463/154/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

при секретарі - Заверуха О.Б,

з участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ЛНМУ ім. Данила Галицького - Мінаєва М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького, Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись до суду із позовом до відповідачів про відшкодування шкоди. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснив, що 05.03.2018р. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова звільнено ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України та кримінальне провадження закрито у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до статті 49 КК України. Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , треті особи Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького, Комунальної 3-тя міська клінічна лікарня м. Львова про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, залишено без розгляду.

Згідно обставин справи ОСОБА_6 проявила злочинну недбалість та несумлінність, неналежно виконала професійні обов`язки, не у повному обсязі, поверхнево, не так, як цього вимагають інтереси її професійної діяльності, які в силу виконуваної роботи вона зобов`язана була вчинити, не провела якісного диспансерного спостереження за перебігом післяопераційного періоду, оскільки не були взяті до уваги постійна субфебрильна температура у ранковий час (за виключенням 3-ї доби) у ранковий час з першого дня операції, скарги на загальну слабкість при нормальному рівні гемоглобіну, при погіршенні стану породіллі на 5-ту добу післяопераційного періоду, не проведені додаткові лабораторні обстеження, УЗД органів малого тазу, а інтенсивна терапія запального процесу розпочата через півтори доби, що зумовило прогресування гнійного запалення матки в ділянці післяопераційного рубця після операції кесаревого розтину, розвитку гнійно-септичного ураження та смерті ОСОБА_7 . Також ОСОБА_4 проявив злочинну недбалість та несумлінність, неналежно виконав професійні обов`язки, не у повному обсязі, поверхнево, не так, як цього вимагають інтереси його професійної діяльності, які в силу виконуваної роботи він зобов`язаний був вчинити, не провів якісного диспансерного спостереження за перебігом післяопераційного періоду, оскільки не були взяті до уваги постійна субфебрильна температура у ранковий час (за виключенням 3-ї доби) у ранковий час з першого дня операції, скарги на загальну слабкість при нормальному рівні гемоглобіну, при погіршенні стану породіллі на 5-ту добу післяопераційного періоду, не проведені додаткові лабораторні обстеження, УЗД органів малого тазу, а інтенсивна терапія запального процесу розпочата через півтори доби, що зумовило прогресування гнійного запалення матки в ділянці післяопераційного рубця після операції кесаревого розтину, розвитку гнійно-септичного ураження та смерті ОСОБА_7 . А також, ОСОБА_5 проявила злочинну недбалість та несумлінність, неналежно виконала професійні обов`язки, не у повному обсязі, поверхнево, не так, як цього вимагають інтереси її професійної діяльності, які в силу виконуваної роботи вона зобов`язана була вчинити, недообстежила породіллю, не оцінила ризик розвитку післяпологового гнійно-септичного ускладнення, провела неповну діагностику та обрала невірну тактику лікування важкого гнійно-септичного післяпологового ускладнення, що призвело в подальшому до смерті ОСОБА_7 . Відтак завдана позивачам шкода неправомірними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_6 при здійсненні ними трудових обов`язків підлягає відшкодуванню ЛНМУ ім. Данила Галицького та Комунальною 3-ю міською клінічною лікарнею м. Львова у відповідності до ст. 1172 ЦК України. Тому просить позов задоволити в повному об`ємі. У підтвердження вимог покликається на копію обвинувального акту, копію свідоцтва про смерть, копії ухвал судів, копію свідоцтва про народження дитини та інші долучені до справи документи, які просить вважати вичерпними в обґрунтування позову.

Представник відповідача Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького - Мінаєв М.Г. проти позову заперечив. Мотивує тим, що у судовому засіданні не встановлено жодних доказів наявності моральної шкоди та фактів заподіяння моральних страждань чи інших протиправних дій зі сторони ЛМНУ щодо ОСОБА_7 під час її лікування.

Представник відповідача Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова у судове засідання повторно не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши подані суду докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з таких мотивів.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Встановлено, що Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.03.2018р. звільнено ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України та кримінальне провадження закрито у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до статті 49 КК України. Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , треті особи Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького, Комунальної 3-тя міська клінічна лікарня м. Львова про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, залишено без розгляду (а.с. 38-41).

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 , відповідно до наказу №36к від 27.04.2009 р., перебуваючи на посаді асистента кафедри акушерства і гінекології №2 за сумісництвом за строковим трудовим договором, та на посаді акушера-гінеколога у пологовому відділенні міської комунальної 3-ї МКЛ згідно наказу №192-к від 09.10.2006 р., асистувала при проведенні операції кесаревого розтину ОСОБА_7 .

Згідно листа Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова лікар акушер-гінеколог ОСОБА_6 знаходилась на чергуванні 08.01.2014р. з 09 год. до 21 год. (а.с.2 т.2 КП № 0000504 від 14.02.2014р.)

ОСОБА_4 , відповідно до наказу №1502-з від 27.06.2012, перебуваючи на посаді завідувача кафедри акушерства і гінекології за контрактом Львівського державного університету ім. Данила Галицького, відповідно до п. 2.15 угоди про співпрацю між 3-ою комунальною міською клінічною лікарнею м. Львова та Львівським національним медичним університетом ім. Данила Галицького проводячи лікувально-діагностичну роботу у клінічних відділеннях та володіючи вищою кваліфікаційною категорією за спеціальністю лікар акушер-гінеколог проводив обстеження вагітної ОСОБА_7 .

Згідно листа Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького - завідувачу кафедри ОСОБА_4 було надано щорічну відпустку в період з 31.12.2013р. по 29.01.2014р. (а.с.104 т.2 КП № 0000504 від 14.02.2014р.)

Відповідно до Положення про клінічний лікувально-профілактичний заклад охорони здоров`я (п.5.3.5.), затвердженого наказом МОЗ України №174 від 05.06.1997р. завідувачі клінічними кафедрами виконують у клініці консультативну роботу, а відтак не мають права проводити медичні втручання, у тому числі у вигляді операцій.

У п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах пр. відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу.

Таким чином, суд вважає, що обов`язок відшкодування заподіяної моральної шкоди, внаслідок смерті ОСОБА_7 , не може бути покладено на Львівський національний медичний університет ім. Данила Галицького, оскільки ОСОБА_4 , відповідно до наказу №1502-з від 27.06.2012, перебуваючи на посаді завідувача кафедри акушерства і гінекології за контрактом Львівського державного університету ім. Данила Галицького, офіційно перебував у щорічній відпустці.

Оскільки ОСОБА_6 , відповідно до наказу №36к від 27.04.2009 р., перебувала на посаді асистента кафедри акушерства і гінекології №2 за сумісництвом за строковим трудовим договором, та на посаді акушера-гінеколога у пологовому відділенні міської комунальної 3-ї МКЛ згідно наказу №192-к від 09.10.2006 р., знаходилась на чергуванні 08.01.2014р. з 09 год. до 21 год., асистувала при проведенні операції кесаревого розтину ОСОБА_7 , а отже під час вказаних подій перебувала у трудових відносинах із Комунальною 3-ю міською клінічною лікарнею м. Львова.

Отже вимогу про відшкодування моральної шкоди слід задоволити частково та стягнути таку з відповідача Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова. Слід визнати обґрунтованими мотиви спричинення такої шкоди позивачу в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини, оскільки ОСОБА_2 є чоловіком померлої, а ОСОБА_3 , є малолітнім сином померлої та потребує постійного підтримуючого лікування до кінця життя, оскільки народився із діагнозом ДЦП (внаслідок неналежного надання лікарями медичної допомоги, що підтверджено висновком комісійної судово-медичної експертизи №337-377 від 20.10.2015р.), однак на думку суду слід визнати необхідною і достатньою суму моральних збитків у розмірі 500 000 грн. на користь ОСОБА_2 та 800 000 грн. на користь ОСОБА_3 в інтересах якого діє ОСОБА_2 за спричинену моральну шкоду.

При цьому у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова на користь держави слід стягнути суму судового збору у зв`язку з тим, що позивача, згідно чинного законодавства, звільнено від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 22, 1166, 1167, 1192 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов - задоволити частково.

Стягнути з Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова (місце знаходження: 79016, м. Львів, вул. Є. Озаркевича, 2, ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) завдану моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

Стягнути з Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова (місце знаходження: 79016, м. Львів, вул. Є. Озаркевича, 2, ) на користь ОСОБА_3 в інтересах якого діє ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) завдану моральну шкоду в розмірі 800 000 грн.

В решті вимоги залишити без задоволення за безпідставністю.

Стягнути з Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова (місце знаходження: 79016, м. Львів, вул. Є. Озаркевича, 2, ) 768,40 грн. судового збору в дохід держави.

Дата складення повного судового рішення - 13.11.2020 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Нор Н. В.