Постанова

Іменем України

05 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 766/10193/16-ц

провадження № 61-25604св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І., Яремка В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи»

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 лютого 2017 року у складі судді Гаврилова Д. В. та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Кутурланової О. В., Майданіка В. В., Орловської Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У вересні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні Ініціативи») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилалась на таке. 10 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «БТА Банк» (далі - ВАТ «БТА Банк», банк) та ОСОБА_1 укладений кредитним договір. Того ж дня для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ВАТ «БТА Банк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки № 06/07-АХ-П, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й позичальник як солідарний боржник.

Крім того, між ВАТ «БТА Банк» та ОСОБА_1 10 вересня 2007 року укладений договір застави транспортних засобів № 06/07, які були придбані за кредитні кошти.

На виконання договору застави 16 жовтня 2017 року приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Бережна І. О. внесла до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис № 5844990 про обтяження заставою транспортних засобів: пасажирських автобусів марки БАЗ, моделі 22154 СПГ, 2007 року випуску, державні реєстраційні номери: НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 , які належать ОСОБА_1 на праві власності.

Взятих на себе зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 належним чином не виконував, у зв`язку з чим банк набув право на дострокове стягнення кредитної заборгованості.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 02 червня 2010 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно стягнуто прострочену заборгованість у розмірі 125 597,24 грн. На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист від 02 березня 2011 року № 2-33/10, який був звернутий до примусового виконання.

Надалі Публічне акціонерне товариство «БТА Банк» (далі - ПАТ «БТА Банк») вдруге звернулося до Комсомольського районного суду м. Херсона з вимогами про дострокове солідарне стягнення заборгованості з відповідачів за зазначеним кредитним договором, розрахованої станом на 30 червня 2012 року, яка складалась із тіла кредиту, відсотків, штрафних санкцій та становила 637 973,38 грн.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 07 лютого 2014 року позов ПАТ «БТА Банк» задоволено у повному обсязі. На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист від 15 вересня 2014 року № 2114/10977, який був звернутий до примусового виконання.

Зазначені судові рішення ОСОБА_1 виконав у повному обсязі, а виконавчі провадження були закінчені на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням.

03 квітня 2014 року між ПАТ «БТА Банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» укладений договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні Ініціативи» набуло право вимоги до відповідачів за кредитним договором, договором поруки та договором застави.

Посилаючись на указані обставини, а також на те, що основна заборгованість за рішенням суду вже була стягнута з відповідачів, ТОВ «Кредитні Ініціативи» звернулось до суду з вимогами про стягнення заборгованості за відсотками, яка станом на 01 серпня 2016 року складала 665 557,84 грн.

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Кредитні Ініціативи» про визнання припиненою застави та скасування запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Зустрічний позов мотивований тим, що рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 02 червня 2010 року про солідарне стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором у розмірі 125 597,24 грн та рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 07 лютого 2014 року про солідарне стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором у розмірі 637 973,38 грн він виконав у повному обсязі.

Кредитор має право на нарахування відсотків за користування кредитом виключно по дату, зазначену в пункті 1.1 кредитного договору, тобто до 10 вересня 2012 року. З огляду на це товариство пропустило позовну давність на звернення із первісним позовом. Він виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а тому застава транспортних засобів позичальника має бути припинена, а відповідний запис у державному реєстрі - скасований.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2017 року, у задоволенні позову ТОВ «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні Ініціативи» про припинення застави та скасування запису про обтяження рухомого майна задоволено.

Визнано припиненою заставу транспортних засобів належних ОСОБА_1 , що виникла з договору застави № 06/07, укладеного 10 вересня 2007 року між ВАТ «БТА Банк» та ОСОБА_1 , на забезпечення зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 06/07-АХ, укладеного 10 вересня 2007 року між ВАТ «БТА Банк» та ОСОБА_1 Скасовано запис № 5844990, вчинений 16 жовтня 2007 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Бережною І. О., змінений 27 вересня 2012 року реєстратором ДП «Інформаційний центр» про подовження обтяження до 27 вересня 2017 року та змінений 09 квітня 2014 року реєстратором ДП «Інформаційний центр» про подовження обтяження до 09 квітня 2019 року, про обтяження заставою транспортних засобів: пасажирських автобусів марки БАЗ, моделі 22154 СПГ, 2007 року випуску, державні реєстраційні номери: НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 , належних ОСОБА_1 на праві власності, які були передані в заставу ВАТ «БТА Банк» на підставі договору застави № 06/07, укладеного 10 вересня 2007 року між ВАТ «БТА Банк» та ОСОБА_1 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, мотивоване тим, що первісний позов поданий після спливу позовної давності, а тому він не підлягає задоволенню. Щодо вимог зустрічного позову, то внаслідок звернення ПАТ «БТА Банк» до суду з вимогами до відповідачів про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, а також втратою позивачем права вимоги до відповідачів через пропуск позовної давності, зобов`язання, яке виникло з кредитного договору, припинилось, внаслідок чого припинилось і зобов`язання застави.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У червні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Кредитні Ініціативи» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2017 року. Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції

Касаційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано заперечення позивача щодо відмови у прийнятті зустрічного позову, позивач за зустрічним позовом не надав доказів належного виконання грошових зобов`язань перед кредитором, суди не врахували, що позивач за зустрічним позовом звернувся до суду після спливу позовної давності.

Також касаційна скарга містить доводи щодо порушення судами правил юрисдикції. Зокрема, заявник вважає, що вимога позивача за зустрічним позовом у цій справі про скасування запису про обтяження транспортних засобів заставою, де виконавцями зазначених послуг є приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Бережна І. О. та державний реєстратор ДП «Інформаційний центр», виникла з правовідносин, що мають публічно-правовий характер, тому спір має розглядатись у порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 липня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній цивільній справі за касаційною скаргою ТОВ «Кредитні Ініціативи».

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2019 року справу призначено до розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 19 грудня 2019 року справу повернено на розгляд колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвала Великої Палати Верховного Суду мотивована тим, що Велика Палата Верховного Суду вже висловила у своїй постанові висновок щодо юрисдикції суду у правовідносинах, подібних до тих, що мали місце у цій справі, у зв`язку з чим справа підлягає поверненню на розгляд колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду на підставі частини шостої статті 404 ЦПК України.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Суди встановили, що 10 вересня 2007 року між ВАТ «БТА Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 06/07-АХ, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 117 371,23 дол. США, за умови сплати за користування кредитом 13,5 % річних та строком дії до 10 вересня 2012 року (а. с.7-10).

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами 10 вересня 2007 року укладений договір застави п`яти транспортних засобів: пасажирських автобусів БАЗ 22154 СПГ, а також з ОСОБА_2 банк уклав договір поруки № 06/07-АХ-П.

Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Бережною І. О. 16 жовтня 2007 року на виконання договору застави від 10 вересня 2007 року, укладеного між ПАТ «БТА Банк» та ОСОБА_1 , на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 10 вересня 2007 року № 06/07-АХ, вчинено запис № 5844990 про заборону відчуження транспортних засобів: пасажирських автобусів марки БАЗ, моделі 22154 СПГ, 2007 року випуску, реєстраційні номери: НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , НОМЕР_7 , НОМЕР_5, НОМЕР_6 , що належать ОСОБА_1 , який 27 вересня 2012 року змінений реєстратором ДП «Інформаційний центр» про подовження обтяження до 27 вересня 2017 року та змінений 09 квітня 2014 року реєстратором ДП «Інформаційний центр» про подовження обтяження до 09 квітня 2019 року (а. с. 114-119).

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 02 червня 2010 року з боржника та поручителя солідарно стягнуто прострочену заборгованість за зазначеним кредитним договором у розмірі 125 597,24 грн, на виконання його виданий виконавчий лист, який звернутий до примусового виконання.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 07 лютого 2014 року задоволені позовні вимоги ПАТ «БТА Банк», який є правонаступником ВАТ «БТА Банк», до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про дострокове стягнення кредитної заборгованості у сумі 637 973,38 грн, нарахованої станом на 30 червня 2012 року. Виконавчий лист за вказаним рішенням звернений до примусового виконання.

03 квітня 2014 року між ПАТ «БТА Банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» укладений договір факторингу, за яким банк відступив право грошової вимоги, зокрема за зазначеним кредитним договором (а. с. 22-26, 29).

Відповідно до постанов державного виконавця про закінчення виконавчого провадження вищенаведені судові рішення суду виконані у повному обсязі (а. с. 112,113).

Щодо законності судових рішень про вирішення вимог за первісним позовом

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 553, частин першої та другої статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до пункту 4.2 кредитного договору відсотки за користування кредитами нараховуються банком щомісяця, в останній робочий день місяця, та в день повного погашення кредитів позичальником, але не пізніше терміну, встановленого у пункті 1.1 цього договору.

Згідно з пунктом 4.4 кредитного договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами у строк, встановлений у пункті 1.1 договору, останнє нарахування процентів за користування кредитами здійснюється наступного робочого дня за датою, вказаною у пункті 1.1 цього договору (10 вересня 2012 року), надалі проценти за користування кредитами не нараховуються.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі перед'ялення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс).

ПАТ «БТА Банк», звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення всієї кредитної заборгованості, використало своє право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, а тому вимоги кредитора щодо нарахування відсотків за несвоєчасне повернення кредиту є безпідставними.

Виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права із зазначенням спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову не відповідає вимогам закону.

За наведених обставин суди попередніх інстанцій неправильно застосували до спірних правовідносин вищенаведені норми матеріального права та дійшли помилкового висновку про відмову в позові банку в частині стягнення заборгованості за відсотками у зв`язку з пропуском позовної давності, тоді як вказані позовні вимоги є безпідставними.

Щодо законності судових рішень про вирішення вимог за зустрічним позовом

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною першою статті 593 ЦК України передбачено, що з припиненням основного зобов`язання, забезпеченого заставою, припиняється і право застави.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється, зокрема, з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що позичальник ОСОБА_1 належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором від 10 вересня 2007 року № 06/07-АХ, виконавши рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 02 червня 2010 року та від 07 лютого 2014 року про дострокове стягнення з позичальника та поручителя всієї суми заборгованості за спірним кредитним договором.

Водночас суди першої та апеляційної інстанцій помилково посилались як на одну із підстав припинення зобов`язання на те, що звертаючись із позовною вимогою про стягнення відсотків за кредитним договором, позивач пропустив позовну давність.

Однак за змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Зокрема, суд не має права застосовувати позовну давність інакше, як за заявою сторін, і без такої заяви може задовольнити позов за спливом позовної давності (частина третя статті 267 ЦК України). У разі пропущення позовної давності та наявності заяви сторони про її застосування суд може визнати причини пропущення поважними та прийняти рішення про задоволення позову (частина п`ята статті 267 ЦК України). Крім того, навіть після спливу позовної давності боржник може добровільно виконати зобов`язання і таке виконання закон визнає правомірним, здійсненим за наявності достатньої правової підстави (частина перша статті 267 ЦК України), установлюючи для особи, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, заборону вимагати повернення виконаного.

Отже, ЦК України сплив позовної давності окремою підставою для припинення зобов`язання не визнає. Виконання боржником зобов`язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Пропущення позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку (частина друга статті 598 ЦК України), якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо.

Таким чином, за загальним правилом ЦК України зі спливом позовної давності, навіть за наявності рішення суду про відмову в позові з підстав пропущення позовної давності, зобов`язання не припиняється.

З урахуванням наведеного договір застави транспортного засобу необхідно вважати припиненим, оскільки правовідносини за кредитним договором від 10 вересня 2007 року № 06/07-АХ є припиненими у зв`язку із виконанням боржником боргових зобов`язань перед кредитором та відсутністю підстав для нарахування відсотків.

Посилання у касаційній скарзі на те, суд першої інстанції не врахував заперечення представника ТОВ «Кредитні Ініціативи», подане 16 лютого 2017 року на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , не свідчить про істотне порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що вплинуло на правильність вирішення спору по суті, а тому зазначені доводи не є підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення з формальних підстав.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідач не надав доказів належного виконання грошових зобов`язань перед кредитором, спростовуються матеріалами справи, в яких наявні копії постанов державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним виконанням зобов`язання у повному обсязі.

Доводи касаційної скарги щодо порушення предметної юрисдикції є безпідставними з огляду на таке.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19) та у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) висловила висновок щодо юрисдикції суду у правовідносинах, подібних до тих, що мали місце у цій справі, та зазначила, що вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного судочинства.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують законних та обґрунтованих висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно із частинами першою, четвертою статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

У зв`язку з наведеним Верховний Суд вважає за необхідне вийти за межі доводів та вимог касаційної скарги на підставі частини третьої статті 400 ЦПК України.

Враховуючи, що суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили помилкове рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову про стягнення відсотків з підстав спливу позовної давності, то це рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у позові за безпідставністю.

Рішення в частині вирішення зустрічного позову підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини висновку про припинення договору застави з підстав спливу позовної давності.

У решті рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду підлягають залишенню без змін із зазначених вище підстав.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цьому випадку за результатами касаційного перегляду вимоги заявника по суті не задовольняються, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків із підстав спливу позовної давності скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення відсотків відмовити у зв`язку з безпідставністю.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2017 року змінити в частині визначення правових підстав припинення застави шляхом виключення з мотивувальних частин рішень посилання на сплив позовної давності.

У решті рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко