КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2669/19
Провадження № 2/552/16/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2020 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

за участі позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Жаріна М.А, відповідача ОСОБА_2 , його представника адвоката Книш С.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про внесення змін до договору міни, стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

13.05.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про внесення змін до договору міни від 01.12.2017, що був укладений між нею та ОСОБА_2 ,а саме в пункти 4 та 5 наступного змісту: вартість квартири, що відчужується стороною 2 становить 700 000грн, вказана міна здійснюється з доплатою ОСОБА_2 різниці у вартості Ѕ частини автомобіля та квартири, які є предметом договору у розмірі 669 370 грн. На момент укладення цього договору розрахунок проведено частково, ОСОБА_2 сплачено 380 180 грн, що є еквівалентом 14 000 доларам США, за курсом НБУ встановленим на дату укладання цього договору, на користь ОСОБА_3 , яка передана їй до підписання цього договору міни. скасування запису про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , стягнення з ОСОБА_4 на її користь 289 190 грн доплати за квартиру АДРЕСА_1 , зобов`язати приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. скасувати запис у Реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_2 , зобов`язати приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. після отримання письмового підтвердження від неї про сплату ОСОБА_2 289 190грн внести запис до Реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 . Стягнути на її користь витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона 04.10.2006 придбала вказану квартиру за 220 000 грн, що на той час становило 44 000 доларів США. Частково розрахувалась власними коштами, а частково 30 000 доларів США взяла у кредит в ВАТ Морський транспортний банк» Кредити був сплачений нею особисто за особисті кошти. Окрім того у квартирі був здійснений євроремонт, перепланування, встановлена сучасна техніка та меблі, квартир була обладнана усім необхідним для комфортного проживання. 10.01.2007 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , який після реєстрації шлюбу став проживати у її квартирі та який є інвалідом 1 групи по зору. 29.12.2017 вони розлучились, а спільне проживання між ними було припинене в кінці листопада 2017 року. У шлюбі вони придбали автомобіль марки Шкода Фабіа днз НОМЕР_1 , який був спільною власністю. Коли між ними виникло питання з приводу розподілу майна ОСОБА_2 наполіг на укладенні договору міни. Такий договір був між ними укладений. Позивач посилалась на те, що існують обставини для зміни укладеного 01.12.2017 договору міни, які полягають у наступному. На час укладання договору міни ринкова вартість квартири була значно вищою тієї вартості, що зазначена у договорі міни. Замовником оцінки майна був ОСОБА_2 , тоді як договір про оцінку майна повинен бути укладений тільки власником майна, тобто нею. Окрім того ОСОБА_2 є інвалідом 1 групи по зору але нотаріус під час посвідчення договору міни не здійснила у договорі відповідних поміток про це.

14.05.2019 позовна заява залишена без руху.

10.06.2019 позивач ОСОБА_1 усунула недоліки позовної заяви. Зменшила позовні вимоги та просила внести зміни до договору міни від 01.12.2017, що був укладений між нею та ОСОБА_2 ,а саме внести зміни в пункти 4 та 5 наступного змісту: вартість квартири, що відчужується стороною 2 становить 700 000 грн, вказана міна здійснюється з доплатою ОСОБА_2 різниці у вартості Ѕ частини автомобіля та квартири, які є предметом договору у розмірі 669 370 грн. На момент укладення цього договору розрахунок проведено частково ОСОБА_2 сплачено 380 180 грн, що є еквівалентом 14 000 доларів США за курсом НБУ встановленим на дату укладання цього договору, на користь ОСОБА_3 , яка передана їй до підписання цього договору міни, скасування запису про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , стягнення з ОСОБА_4 на її користь 289 190 грн доплати за квартиру АДРЕСА_1 .

Провадження у справі відкрито 10.06.2019 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.06.2019 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 у забезпеченні позову.

16.07.2019 у справі призначена судова будівельно-технічна експертиза, провадження у справі зупинено

Позивач ОСОБА_1 оскаржила ухвалу про призначення експертизи в апеляційному порядку.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 03.09.2019 апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення.

12.12.2019 поновлено провадження у справі.

21.01.2020 проведено підготовче засідання, справа призначена до судового розгляду на 11.02.2020.

У судовому засіданні позивач та її представник адвокат Жарін М.А. підтримали позовні вимоги повністю . Позивач пояснила, що спірна квартира придбана нею до реєстрації шлюбу 04.10.2006. Для придбання квартири вона брала кредит у розмірі 32 700 доларів США в ВАТ « Морський транспортний банк», квартиру передала в іпотеку. 10.01.2007 вона зареєструвала шлюб з відповідачем та проживала з відповідачем однією сім`єю у спірній квартирі. Кредит за квартиру був виплачений нею в період шлюбу з ОСОБА_2 повністю та швидко, за її особисті кошти. Також зазначала, що за її особисті кошти у квартирі був зроблений ремонт, куплені меблі та побутова техніка. Договір міни укладений нею у результаті вчиненого над нею насильства відповідачем ОСОБА_2 . З договором міни вона згодна і не оспорює його суті, однак не згода із визначеною вартістю квартири, вважає, що вартість квартири на час укладення договору міни значно занижена. Також пояснила, що вона по договору міни отримала від ОСОБА_2 14 000 доларів США за квартиру, а також половину автомобіля Шкода Фабіа. Гроші, які сплатив їй ОСОБА_2 були їхніми спільними коштами. Також пояснила, що вона підписала договір міни, але не читала текст договору міни, а нотаріус не роз`яснювала наслідки укладеного договору. Вважає, що ОСОБА_2 повинен доплатити їй за договором міни 287 170 грн.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник , адвокат Книш С.І. позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. ОСОБА_2 пояснив, що він познайомився з ОСОБА_1 у 2006 році, для спільного проживання вони вирішили придбати житло. Він наполягав на тому, щоб квартира була придбана на її ім`я ОСОБА_1 до шлюбу, з тією метою, щоб його родичі, у разі його смерті, не могли претендували на спадок. Кредит за квартиру вони виплачували разом за спільні кошти, як до реєстрації шлюбу так і в період реєстрації шлюбу. Ремонт в квартирі, придбання меблів також проводили разом, в період шлюбу, за спільні кошти. У 2017 році ОСОБА_1 пішла від нього. З 8 листопада 2017 року вони вже разом не проживали в спірній квартирі, він тяжко переживав розлучення. Поділити майно вони вирішили добровільно, попередньо узгодивши порядок розподілу майна. З урахуванням вартості квартири він сплатив позивачці кошти у розмірі 14 000 доларів США та віддав свою частку автомобіля до підписання договору міни. Зазначав, що вказаний договір міни міг бути укладений ще 09.11.2017, однак угода не відбулась, бо квартира перебувала під іпотекою і заборона на її відчуження не була скасована. Скасування заборони зайняло багато часу, оскільки ВАТ «Морський транспортний банк» знаходиться в м. Одеса, а тому договір міни вони змогли укласти тільки 01.12.2017.

Заслухавши сторони дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази суд керується наступним.

Встановлено, що 04.10.2006 ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) придбала квартиру АДРЕСА_1 . На придбання квартири вона оформила кредит на своє ім`я в ПАТ « Морський транспортний банк». Кредитний договір № 00232/RP від 04.10.2006. 04.10.2006 в рахунок забезпечення виконання умов кредитного договору передала в іпотеку придбану квартиру на підставі договору іпотеки укладеного з ПАТ «Морський транспортний банк».

10.01.2007 позивач зареєструвала шлюб з відповідачем в Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції , актовий запис №01. Після реєстрації шлюбу їй присвоєне прізвище ОСОБА_4 .

Із довідки ПАТ « Морський транспортний банк» від 04.04.2019 убачається, що кредит у розмірі 33 183.61 доларів США за кредитним договором № 00232//RP від 04.10.2006 повністю виплачений 29.05.2008. За період з 26.10.2006 по 01.01.2007 сплачено 3250 доларів США, а з 01.01.2007 по 29.05.2008 ( у період шлюбу з відповідачем ) сплачені кошти у розмірі 28 433.61 доларів США.

29.12.2017 сторони розірвали шлюб.

01.12.2017 сторони уклали договір міни, відповідно до умов якого позивач передала відповідачеві у власність квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 передав позивачеві право власності на належну йому Ѕ частину автомобіля марки Шкода Фабіа днз НОМЕР_1 .

За домовленістю сторін вартість квартири визначена в 410 810 грн, вартість Ѕ частини автомобіля визначена 30 630 грн.

Вказана міна здійснена з доплатою ОСОБА_2 у розмірі 380 180 грн, що була еквівалентом 14 000 доларів США за курсом НБУ, встановленим на дату підписання договору.

Також у договорі міни зазначено, що позивач звільнила квартиру та передала її позивачеві, отримала від відповідача грошову компенсацію у розмірі еквівалентному 14 000 доларів США до підписання цього договору.

Та обставина, що позивач до підписання договору міни звільнила спірну квартиру, забрала собі автомобіль та отримала від відповідача грошові кошти в еквіваленті 14 000 доларів США, визнається позивачем під час судового розгляду справи.

Отже судом встановлено, що договір міни від 01.12.2017 повністю виконаний сторонами.

Ч. 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 715 ЦК України передбачено :1. За договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. 2. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін.

3. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості. 4. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов`язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 716 ЦК України передбачено, що до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частинами 1, 2 ст. 651 ЦК України передбачено: 1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 81 ЦПК України передбачає обов`язок доказування і подання доказів, а саме що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічна норма передбачена ч. 3 ст. 12 ЦПК України , а саме передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 4 цієї статті передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В позовній заяві, в письмових поясненнях та усних поясненнях у судовому засіданні, позивач не заперечувала тієї обставини , що 01.12.2017 між нею та відповідачем укладений договір міни. Не заперечувала тієї обставини, що ОСОБА_2 , а також вона, виконали умови договору міни.

Так в договорі міни пункт 8 зазначено , що сторона 2, тобто позивач, звільнила квартиру, що міняється та передала стороні 1 ,тобто відповідачеві, всі необхідні документи, що стосуються комунальних та інших платежів та ключі від відчуженої квартири.

У пункті 11 договору міни зазначено, що сторони у присутності нотаріуса підтверджують, що в них відсутні обставини, які примусили їх укласти цей договір на невигідних умовах, а також те, що вони отримали від нотаріуса всі роз`яснення стосовно укладеного договору і ніяких зауважень, доповнень до цього договору не мають.

Позивач не надала суду жодного доказу у підтвердження того, що оспорюваний нею договір укладений під впливом обману чи насильства.

Навпаки надані нею пояснення та докази спростовують зазначені обставини.

Так позивач пояснила суду, що на час укладення договору міни, вона у спірній квартирі з відповідачем вже не проживала, віддала йому ключі від квартири та передала усі документи на квартиру, що до нотаріуса для укладення договору вона приїхала добровільно та без будь-якого примусу з боку відповідача або інших осіб.

До укладення спірного договору позивач не зверталась до правоохоронних органів із повідомленнями, що відносно неї відповідач застосовує насильство та примушує до укладання договору міни.

Надані нею звернення до поліції датовані січнем 2018 року ( а.с. 52) , та серпнем 2018 року ( а.с. 54) , тобто після укладення договору міни.

Позивач взагалі не оспорює договору міни з цих підстав, а навпаки зазначає, що вона з договором міни згода, що вона лише не згодна із оцінкою квартири, яка була предметом договору міни.

Позивач не надала суду жодного доказу у підтвердження того, що кредит, взятий на придбання спірної квартири, сплачувався в період щлюбу з ОСОБА_2 за її особисті кошти. Також не надано жодного доказу у підтвердження того, що ремонт в квартирі, придбання меблів та побутової техніки здійснено за особисті кошти позивача.

Підставою для внесення змін до договору , в розумінні статті 651 ЦК України , в судовому порядку є обов`язкове істотне порушення договору другою стороною.

Із змісту оспорюваного договору, та пояснень позивача убачається, що до укладення договору міни відповідач виконав усі умови, які були передбачені цим договором, а також усі умови договору виконані позивачем.

На інші підстави для внесення змін до договору міни, які б були передбачені законом чи договором позивач не посилається та не надала суду жодного доказу про наявність таких підстав.

Аналізуючи викладене слід дійти до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 проживає АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 прож. АДРЕСА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Руденко Наталія Юріївна, м. Полтава, вул. Чорновола, 6

Повний текст рішення виготовлений 19.02.2020.

Суддя Л.М. Васильєва