УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Казеєва Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Суворовського районного відділу Державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області /правонаступник Суворовський районний відділ Державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)/, стягувач ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2019 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшла скарга ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Суворовського РВ ДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області /правонаступник Суворовський районний відділу Державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)/, заінтересована особа: ОСОБА_2 , у якій скаржник просить суд визнати дії державного виконавця Суворовського районного ВДВС ГТУЮ в Херсонській області щодо оцінки 1/2 частини будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці, площею 498,0 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_1 незаконними; визнати незаконним та скасувати висновок щодо оцінки майна; визнати недійсним та скасувати висновок про оцінку майна від 28.08.2019 року складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Сейв Компані» в межах виконавчого провадження ВП №35711707 незаконним.

В обґрунтування скарги зазначено що в провадженні Суворовського РВ ДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області, знаходиться виконавче провадження №35711707 відкрите постановою державного виконавця 12.12.2012 року на виконання виконавчого листа №2120/5452/12 виданого Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходів. 27.09.2019 року він отримав поштову кореспонденцію з Суворовського районного ВДВС ГТУЮ у Херсонській області з якої вбачається, що по вищевказаному виконавчому провадженню призначено суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Сейв Компані», якого було зобов`язано надати висновок з питань вартості арештованого майна, яке належить боржнику. Так, згідно оцінки майна, ринкова вартість Ѕ частини будинку розташованого на земельній ділянці, площею 498,0 кв.м, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , визначена у розмірі 133000,00 грн. Вважає, що така оцінка є необ`єктивною, незаконною, а висновок про оцінку майна є таким, що підлягає скасуванню оскільки він не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та ґрунтується на припущеннях застосованих до дохідного підходу з оцінки майна, при цьому, порівняльний підхід з оцінки майна, який є наближеним до реальної ринкової вартості нерухомого майна залишений поза увагою. Окрім того, державним виконавцем всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження» в установленому законом порядку та строки не було повідомлено про здійснення оцінки майна, чим позбавлено права боржника на своєчасне оскарження результатів оцінки. Також зазначає, що державним виконавцем в межах виконавчого провадження винесена постанова про опис та арешт майна боржника, при цьому до участі у описі боржника не було залучено та про прийняте рішення не було повідомлено.

Ухвалою Херсонського міського суд Херсонської області від 11 жовтня 2019 року скаргу прийнято до провадження судді, призначено до судового розгляду на 03.12.2019 р., зобов`язано державного виконавця надати в судове засідання матеріали виконавчого провадження № 35721707.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16 жовтня 2019 року задоволено клопотання скаржника та зупинено стягнення на підставі виконавчого листа №2120/5452/12 виданого 17.03.2015 року Суворовським районним судом м. Херсона на час розгляду скарги.

27 листопада 2019 року заінтересованою особою ОСОБА_2 подано заперечення на скаргу у яких зазначила, що скарга є необґрунтованою. Скаржником не конкретизовано, які порушення чи невиконання якої норми допущено суб`єктом оціночної діяльності. Боржник залучався до опису арештованого майна, а державний виконавець надіслав йому письмове зобов`язання бути присутнім при проведенні виконавчих дій 15.08.2019 р., але не з`явився, а тому акт опису та арешту майна був складений у його відсутність. Фотографії житлового будинку долучені до висновку оцінювача та спростовують проведення оцінки без візуального огляду.

02.12.2019 р. від ОСОБА_1 надійшла заява про перенесення судового засідання через «відсутність можливості бути присутнім» в судовому засіданні 03.12.2019 р. (арк. справи 36).

02.12.2019 р. від державного виконавця Дубової О.М. надійшов відзив на скаргу, яку вона вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 на 01.08.2019 р. складає 83350,83 грн., боржник є власником 1/2 будинку АДРЕСА_1 . 12.09.2019 р. представник боржника отримав зобов`язанння щодо проведення виконавчих дій, опису та арешту майна боржника, а тому 15.08.2019 р. описано та арештовано майно боржника, копія постанови направлена до відома сторонам виконавчого провадження. З урахуванням ст. 57, 20 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання у виконавчому провадження ТОВ «СЕЙВ КОМПАНІ». 04.09.2019 р. надійшов звіт про оцінку, який 06.09.2019 р. направлений боржникові. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає висновки, зроблені суб`єктом оціночної діяльності та дії щодо реалізації своєї практичної діяльності, тобто визнання звіту недійсним не передбачена законом. Вимоги базуються лише на власній оцінці боржника звіту.

03.12.2019 р. судове засідання з розгляду скарги відкладене за заявою ОСОБА_1 та неявки представника виконавчої служби, ненадання матеріалів виконавчого провадження на 18.12.2019 р., але розгляд скарги не відбувся.

17.12.2019 р. від ОСОБА_3 надійшла заява про залучення її до участі у справі, оскільки вона є стягувачем у виконавчому провадженні, за яким боржником є також ОСОБА_1

18.12.2019 р. розгляд скарги не відбувся через перебування головуючого у нарадчій кімнаті по справі № 766/19871/17 на 28.01.2020 р.

28.01.2020 року замінено особу, дії якої оскаржуються правонаступником Суворовський районний відділу Державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), розгляд скарги відкладений на 24.03.2020 р.

23.03.2020 року в судове засідання сторони не прибули, від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду скарги через введення карантину, яка була задоволена судом.

22.05.2020 року від адвоката Ілянда О.І., як представника скаржника, надійшла заява про відкладення розгляду скарги через її вступ у справу та необхідність ознайомлення зі справою.

26.05.2020 року сторони в судове засідання не прибули, поштова кореспонденція передана на відправку 25.03.2020 року не відправлена через обмежене фінансування, розгляд скарги відкладено 08.09.2020 року.

03.08.2020 року від адвоката Ілянда О.І. надійшла заява про відкладення розгляду скарги через її перебування у відпустці, розгляд скарги 08.09.2020 року відкладений через перебування судді у нарадчій кімнаті по справі 766/22157/19.

09.11.2020 р. від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи через його «бажання бути присутнім в судовому засіданні, але в силу стану здоров`я, внаслідок якого він не може бути в судовому засіданні. Доказів, що підтверджують його стан здоров`я суду не надано.

Від представника стягувача адвоката Іванюта О.Д. надійшла заява про розгляд скарги у його відсутність, повністю підтримує доводи викладені у письмових поясненнях ОСОБА_2 .

Державний виконавець, або інша визначена начальником виконавчої служби особа в судове засідання не прибула про час, дату та місце судового засідання виконавча служба повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

За приписами ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника і державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Сторони мали достатній час для висловлення своїх позицій, дії заявника скарги ОСОБА_1 суд розцінює зловживанням своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду скарги, ураховуючи наявність ухвали про зупинення стягнення, а тому суд вважає за приписами п. 10 ч.3 ст. 2 ЦПК України розглянути справу у відсутність сторін.

Заява ОСОБА_3 про залученні її до участі в справі задоволенню не підлягає, оскільки вона не є стороною виконавчого провадження № 35711707.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 06.06.2012 року задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.04.2012 р. до досягнення повноліття. За вказаним судовим рішення видано виконавчий лист.

12.12.2012 року ДВС Суворовського районного управління юстиції відкрите виконавче провадження, якому присвоєно номер АСВП 35721707, копія постанови надіслана боржникові та стягувачці.

08.08.2019 р. ОСОБА_1 надіслане зобов`язання знаходитися з 16-00 год. до 18-00 год. 15.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 на проведенні виконавчих дій.

27.08.2019 р. державним виконавцем Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Дубовою О.М. призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «СЕЙВ-КОМПАНІ», який має сертифікат, виданий 27.02.2017 р. Фондом держмайна зі строком дії 27.02.2020 року, якого зобов`язано надати ринкову вартість майна, а саме будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 498,00 кв.м, місцезнаходження: АДРЕСА_1 1/2 частина будинку. Цього ж дня копія постанови надіслана сторонам виконавчого провадження та ТОВ "СЕЙВ-КОМПАНІ".

04.09.2019 року до виконавчої служби надійшов звіт про оцінку майна, датою оцінки є 28.08.2019 р., з яким ознайомлена стягувачка ОСОБА_2 05.09.2019 р., а висновок надісланий боржникові поштою 06.09.2019 р.

До звіту додані матеріали фотофіксації об`єкту оцінки, документи, надані замовником, тобто виконавчою службою, інформація про об`єкти порівняння.

Спірним у справі є дії державного виконавця щодо оцінки майна боржника, а саме 1/2 будинку АДРЕСА_1 в цьому виконавчому провадженні, оскільки подана саме скарга на дії державного виконавця.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна,вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», встановлено, що оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Статтею 32 Закону України 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, а згідно з частиною 2 цієї статті оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Отже, чинним законодавством України передбачено підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема недостовірності чи необ`єктивності оцінки майна) ним своїх обов`язків.

В п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язанні з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону «Про виконавче провадження». При цьому судам необхідно врахувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб`єкт оціночної діяльності-суб`єкт господарювання, який проводить свою діяльність відповідно до Закону України від 12.07.2001 року №2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому суди мають враховувати, суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його висновок про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, приписи вищенаведеної норми надають учаснику виконавчого провадження право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до ст.57 Закону державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну діяльність в Україні».

У статті 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що дії державного виконавця щодо оцінки майна відповідали положенням статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, суд враховує, що у своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна.

Крім того, згідно з ст.4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Таким чином, законодавством визначений порядок спростування та оспорювання результатів оцінки майна, а саме шляхом проведення рецензування звіту про оцінку.

Закон України «Про виконавче провадження» не містить обов`язку державного виконавця здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Скаржник ОСОБА_1 мав право самостійно звернутись із письмовим запитом щодо рецензування звіту про оцінку майна до осіб, які відповідно до Закону мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна, але ним даних дій вчинено не було.

Підсумовуючи викладене суд дійшов до висновку, що державний виконавець діяв в межах повноважень, права заявника скарги порушені не були, внаслідок чого за приписами ч.3 ст. 451 ЦПК України відмовляє в задоволенні скарги.

Оскільки ухвалою суду від 16.10.2019 року на час розгляду скарги було зупинено стягнення на підставі виконавчого листа №2120/5452/12 виданого Суворовським районним судом м. Херсона 17.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини у розмірі 1/4 частини, у виконавчому провадженні №35711707, до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду скарги, вказані заходи зберігають свою дію до набрання законної сили цієї ухвали.

Судові витрати по справі відсутні.

Повний текст ухвали виготовлено 10 листопада 2020 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 81, 258, 259, 260, 353, 354, ч.3 ст.451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на дії Суворовського районного відділу Державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області /правонаступник Суворовський районний відділу Державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)/ (місцезнаходження: м. Херсон, вул. Б. Мозолевського, буд. 2), стягувач ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Херсонського апеляційного суду або через Херсонський міський суд Херсонської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

СуддяО. В. Ус