Справа № 736/1862/19
Номер провадження 2/736/75/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Кутового Ю.С.,

при секретарі Александровій Н.Л.,

розглянувши у підготовчому засіданні у залі судових засідань суду у м. Корюківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Корюківська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась позивачка з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке належало спадкодавцеві ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: земельну ділянку площею 2,84 га, рілля, кадастровий номер :07:010:0011 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Брецького старостинського округу Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 0,27 га, сіножать, кадастровий номер :07:021:0035 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Брецького старостинського округу Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 0,99 га, пасовища, кадастровий номер :07:054:0004 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Брецького старостинського округу Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області.

Позивачка прийняла спадщину після смерті матері, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно.

Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явилась. У позовній заяві просила справу розглядати без її участі.

Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні вимог позивачки.

Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні позову покладається на думку суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Судом по справі встановлено, що ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Озереди Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 , виданим Щорським РВ УМВС України в Чернігівській області 01.02.1996 року.

Відповідно до свідоцтва про народження батьками позивачки є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 21.10.1962).

25 лютого 1984 року позивачка вийшла заміж за ОСОБА_5 та змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » ( Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 04.10.2019 р. № 9).

29 липня 1989 року позивачка шлюб розірвала, про що видано Свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_3 від 17.11.1989.

03 вересня 1994 року позивачка вдруге вишле заміж за ОСОБА_8 та змінила прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_9 » (повторне свідоцтв про шлюб НОМЕР_4 від 18.05.2017 р.).

ІНФОРМАЦІЯ_3 мати позивачки ОСОБА_2 померла, про що Сновським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області видано свідоцтво про смерть (серія НОМЕР_5 ) та складено відповідний актовий запис № 131.

За життя ОСОБА_2 була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Лісове» на території Брецької сільської ради, тому до спадкового майна належать земельні ділянки (колишня земельна частка (пай), власність на які підтверджувалася державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЧН №№ 080190, 083536, 08061, до яких увійшли земельні ділянки:

?земельна ділянка площею 2,484 га, рілля, для ведення особистого селянського господарства, нормативна грошова оцінка на момент смерті 30863,58 грн;

?земельна ділянка площею 0,27 га, сіножаті, для ведення особистого селянського господарства, нормативна грошова оцінка на момент смерті 1514,24 грн;

?земельна ділянка площею 0,99 га, пасовище для ведення особистого селянського господарства, нормативна грошова оцінка на момент смерті 2887,80 грн.

Саме на дане майно після смерті спадкодавців відкрилась спадщина.

На момент смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 була постійно прописана і проживала за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 та її родиною (довідка Сновської міської ради Чернігівської області від 11.05.2019 № 433).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивачка прийняла спадщину після смерті матері, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно.

Для підтвердження дійсності отримання покійною матір`ю документів на земельні ділянки позивачка звернулася з заявою до Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, де їй надали відповідну інформацію (31-25-0.201-4174/177-19 від 06.12.2019).

Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна (п. 4.15 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 р. № 296/5).

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно.

Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.1, 3 ст. 136 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, врахувавши майновий стан сторони, своєю ухвалою відстрочив сплату частини судового збору у сумі 384 грн. 20 коп. до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 384,20 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави.

Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 392, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 11, ч.1 ст. 142, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Корюківська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

?земельну ділянку площею 2,84 га, рілля, кадастровий номер :07:010:0011 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Брецького старостинського округу Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області;

?земельну ділянку площею 0,27 га, сіножать, кадастровий номер :07:021:0035 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Брецького старостинського округу Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області;

?земельну ділянку площею 0,99 га, пасовища, кадастровий номер :07:054:0004 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Брецького старостинського округу Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області.

Сплачений судовий збір залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю. С. Кутовий