КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №379/1296/18 головуючийу суді І інстанції: Зінкін В.І.
провадження №22-ц/824/3613/2020 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Гуля В.В., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» на рішення Таращанського районного суду Київської області від 18 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Тікич» про поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати поновленим з ТОВ «Інтерагроінвест» договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в адміністративних межах Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області, площею 2,4329 га, кадастровий номер :02:012:0036, що укладений 02 серпня 2012 року між ОСОБА_1 та СП «Світанок», на умовах, що викладені в додатковій угоді від 03 квітня 2017 року до договору № 309 оренди земельної ділянки від 02 серпня 2012 року, строком на 7 років, судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування позову зазначив, 02.08.2012 року між СП «Світанок» та власником земельної ділянки ОСОБА_1 терміном на 5 років укладено договір № 309 оренди земельної ділянки під кадастровим номером :02:012:0036. Земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4329 га розташована в адміністративних межах Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області та використовувалось СП «Світанок» за цільовим призначенням. Вказаний договір оренди земельної ділянки зареєстрований 29.12.2012 року в управлінні Держкомзему у Таращанському районі Київської області за № 05246. 12.09.2017 року запис про наявність іншого речового права (права оренди) перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису 222374146. Термін дії договору оренди земельної ділянки з урахуванням дати реєстрації договору, закінчився 29.12.2017 року. 17.03.2017 року за вхідним № 103 до СП «Світанок» поштовим відправленням надійшло письмове повідомлення від ОСОБА_1 датоване 14.03.2017 року, в якому вона повідомляє про те, що є власником вищевказаної земельної ділянки, яка після завершення сівозміни підлягає поверненню. Відповідно до п. 3.3 Договору № 309 оренди земельної ділянки від 02.08.2012 року: «Після закінчення строку договору, орендар має першочергове право поновлення його на новий строк в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством». Маючи намір скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки з орендодавцем ОСОБА_1 , СП «Світанок», як орендар 11.04.2017 року за вих. № 309/105 від 03.04.2017 року надіслало на адресу ОСОБА_1 лист-повідомлення з підписаним зі сторони СП «Світанок» проектом додаткової угоди від 03.04.2017 року до договору № 309 оренди земельної ділянки від 02.08.2012 року (три примірники), відповідно до умов якої строк оренди пролонгується на 7 років до 31.12.2024 року. Лист з додатками направлений на адресу власника листом з оголошеною цінністю та описом вкладення, що підтверджується повідомленням про вручення. Відповідач отримала 13.04.2017 року. 24.04.2017 року до СП «Світанок» від ОСОБА_1 надійшло повідомлення про прийняте рішення про заперечення орендодавця щодо поновлення договору оренди землі, датоване 18.04.2017 року. Проте, зі змісту даного повідомлення не зрозуміло, з чим саме не погоджується орендодавець ОСОБА_1 , та які саме умови вона вважає неприйнятними. У вересні 2018 року позивач отримав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про земельну ділянку, а саме, що 03.01.2018 року, тобто через кілька днів після закінчення строку дії договору оренди землі з СП «Світанок», ОСОБА_1 уклала новий договір оренди на земельну ділянку № НОМЕР_1 під кадастровим номером :02:012:0036, площею 2,4329 га з іншим орендарем - ФГ «Тікич». Право оренди за вказаним договором зареєстровано 15.01.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 23485620. В подальшому, 15.11.2018 року інше речове право було припинено. Окрім того, СП «Світанок» пропонувало ОСОБА_1 укласти договір оренди землі на значно кращих умовах. А саме, орендна плата в грошовій формі, яка була запропонована ОСОБА_1 в 2017 році від СП «Світанок» мала розмір в грошовій формі 13167,71 грн, що на 3167,706 грн більше за пропозицію ФГ «Тікич». Враховуючи зазначене, вважає, що є наявний факт порушення переважного права СП «Світанок» на поновлення договору оренди земельної ділянки орендодавцем ОСОБА_1 на новий строк.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 18 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Тікич» про поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у поновлені договору оренди земельної ділянки та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині у повному обсязі, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість та неповне з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи. Вважає, що позивач є добросовісним орендарем земельної ділянки та виконує всі умови договору, зокрема вчасно та в повному обсязі проводить виплату орендної плати. Зазначає, що є явний факт порушення переважного права СП «Світанок» на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, оскільки ОСОБА_1 у 2017 року від СП «Світанок» запропонована орендна плата у розмірі 13167,71 грн., що на 3167,706 грн. більше за пропозицію ФГ «Тікич». Звертає увагу, що судом першої інстанції не досліджено, та не взято до уваги, що у проекті додаткової угоди, позивачем запропоновано ОСОБА_1 значно більший розмір орендної плати ніж розмір запропонований ФГ «Тікич». Вказує, що з метою приховання орендних відносин та уникнення відповідальності за порушення переважного права підприємства позивача на укладення договору оренди на новий строк, ОСОБА_1 та ФГ «Тікич» достроково припинили свій договір оренди.

ОСОБА_1 та ФГ «Тікич» подали відзиви на апеляційну скаргу, в якому просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначивши, що апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір і відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що переважне право позивача на поновлення договору оренди землі на новий строк припинено, оскільки орендар СП «Світанок» належним чином направив пропозицію про поновлення договору оренди, але оскільки ОСОБА_1 після отримання пропозиції, звернувся до позивача з листом-повідомленням про відмову у його поновленні.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Відповідно до ч. ч 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, Верховного Суду України від 23.11.2016 № 6-2540цс16, від 18.03.2015 № 6-4цс15, від 06.09.2017 № 6-2539цс16, від 18.03.2015 № 6-3цс15, 23.03.2016 № 6-146цс16 вказують, що для поновлення договору оренди землі, з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Проте, при розгляді таких справ було встановлено, що орендодавець не надав у місячний строк відповідь на звернення орендаря про поновлення договору оренди землі.

Встановлено, що 02.08.2012 року між СП «Світанок», правонаступником якого є позивач та власником земельної ділянки ОСОБА_1 терміном на 5 років укладено договір № 309 оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства з кадастровим № :02:012:0036, площею 2,4329 га, розташованої на території Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області, яка використовувалася СП «Світанок» за цільовим призначенням (а.с.32-35 том 1).

Вказаний договір оренди земельної ділянки зареєстрований 29.12.2012 року в управлінні Держкомзему у Таращанському районі Київської області за № 05246.

12.09.2017 року запис про наявність іншого речового права (права оренди) перенесено до Державного реєстру речових права на нерухоме майно, номер запису 22374146 (а.с.42-43).

Термін дії договору оренди земельної ділянки, з урахуванням дати реєстрації договору, закінчився 29.12.2017 року.

Відповідно до п. 3.3 Договору № 309 оренди земельної ділянки від 02.08.2012 року: «Після закінчення строку договору, орендар має першочергове право поновлення його на певний строк в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством».

СП «Світанок», як орендар, 03.04.2017 року за вих. № 309/105 від 03.04.2017 надіслало на адресу ОСОБА_1 лист-повідомлення з підписаним зі сторони СП «Світанок» проектом додаткової угоди від 03.04.2017 року до договору № 309 оренди земельної ділянки від 02.08.2012 року (три примірники), відповідно до умов якої строк оренди пролонгується строком на 7 років, до 31.12.2024 року(відповідно до ст. 19 Закону України «Про оренду землі» мінімальний строк оренди не може бути меншим ніж 7 років). Вказаний лист відповідач отримав 13.04.2017 року(а.с.44-52 том1).

17.03.2017 рокудо СП «Світанок» поштовим відправленням надійшло письмове повідомлення ОСОБА_1 про припинення оренди земельної ділянки датоване 14.03.2017 року, яким вона повідомляє, що після завершення сівозміни, з 01.10.2017 рокуземельна ділянка, кадастровий номер :02:012:0036, підлягає поверненню власникові у нормальному стані та очищенню від залишків зібраного урожаю (а.с.53 том1).

11.04.2017 року позивач надіслав відповідачу ОСОБА_1 лист-повідомлення від 03.04.2017 року№ 309/105 про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк з проектом додаткової угоди від 03.04.2017 рокудо договору № 309 оренди земельної ділянки від 02.08.2012 року в трьох примірниках. Вказане ОСОБА_1 отримала 13.04.2017 року (а.с.44-52 том1).

24.04.2017 рокудо позивача надійшов лист-повідомлення ОСОБА_1 датований 18.04.2017 про прийняте рішення про заперечення орендодавця щодо поновлення договору оренди землі, в якому остання повідомляє орендаря про заперечення орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:012:0036, на запропонованих орендарем у доданому до листа-повідомленні проекті додаткової угоди істотних умовах строку дії договору оренди та орендної плати, які вона вважає неприйнятними (а.с.54 том1).

03.01.2018 року після закінчення строку дії договору оренди землі з СП «Світанок», ОСОБА_1 уклала із ФГ «Тікич» новий договір № 33 оренди належної її земельної ділянки з кадастровим № :02:012:0036 площею 24329 га. Право оренди зареєстровано 15.01.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 24385620, строк дії договору 10 років (а.с.103-104 том1).

15.11.2018 рокузазначене інше речове право було припинено на підставі додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки № 33 від 03.01.2018 року, серія та номер: б/н, укладену 14.11.2018 рокуміж ОСОБА_1 та ФГ «Тікич». Відомості внесені до реєстру 19.11.2018 року, індексний номер рішення: 44105974 (а.с.102-104 том1).

15.11.2018 рокуміж ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір № б/н про сільськогосподарський обробіток земельний ділянки (побутовий підряд), що свідчить про факт використання ОСОБА_1 належної її земельної ділянки для ведення власного підсобного селянського господарства для власних потреб (а.с.108 том1).

Відповідно до пункту 3.3 Договору № 309 оренди земельної ділянки від 02.08.2012 року після закінчення строку Договору Орендар має першочергове право поновлення його на новий строк в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством. Відповідно до пункту 3.4 вказаного Договору, якщо Орендодавець не збирається укладати новий договір оренди з Орендарем або продовжувати дію цього договору, він зобов`язаний за 6 (шість місяців) до закінчення строку дії даного Договору повідомити про це Орендаря у письмовій формі, а також за свій рахунок відновити межі земельної ділянки в натурі.

Відповідно до пунктів 7.1, 9.4 Договору № 309 оренди земельної ділянки від 02.08.2012 року після припинення Договору Орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому, порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову, а також про припинення переважного права позивача на поновлення договору оренди землі на новий строк, оскільки орендар СП «Світанок» належним чином направив пропозицію про поновлення договору оренди, але ОСОБА_1 після отримання пропозиції, звернулася до позивача з листом-повідомленням про відмову у його поновленні ще до закінчення договору оренди, і таке її право передбачено умовами договору оренди землі.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач є добросовісним орендарем земельної ділянки та виконує всі умови договору, зокрема вчасно та в повному обсязі проводить виплату орендної плати. А також, що є явний факт порушення переважного права СП «Світанок» на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, оскільки ОСОБА_1 у 2017 року від СП «Світанок» запропонована орендна плата у розмірі 13167,71 грн., що на 3167,706 грн. більше за пропозицію ФГ «Тікич», суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки договір оренди землі не було продовжено на підставі частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у встановленому законом порядку, право користування земельною ділянкою за цим договором є припиненим.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не досліджено, та не взято до уваги, що у проекті додаткової угоди, позивачем запропоновано ОСОБА_1 значно більший розмір орендної плати ніж розмір запропонований ФГ «Тікич», суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 скористалась своїм правом визначеним законом на відмову в укладанні додаткової угоди до договору оренди.

Доводи апеляційної скарги про те, що з метою приховання орендних відносин та уникнення відповідальності за порушення переважного права підприємства позивача на укладення договору оренди на новий строк, ОСОБА_1 та ФГ «Тікич» достроково припинили свій договір оренди, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки на час укладення договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ФГ «Тікич» не було перешкод для укладення та реєстрації вказаного договору, оскільки договір оренди з СП «Світанок» на той період часу вже закінчився.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивача не було порушено відповідачем.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовну та вірно застосував до правовідносин, що виникли між сторонами, положення ст. ст. 626,792 ЦК України, ст. 19, 31, 33,ЗУ «Про оренду землі».

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» залишити без задоволення.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 18 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «18» лютого 2020 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіВ.В. Гуль
О.І. Сліпченко