Справа № 185/1022/19
Провадження № 2/185/713/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 лютого 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Шаповалової І.С., за участю секретаря Красуцького Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна (документів) із чужого незаконного володіння

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд зобов`язати відповідача повернути йому документ підтверджуючий його право власності на квартиру АДРЕСА_1 , а саме Договір дарування від 24.11.2017 року за реєстровим № 827 укладений та зареєстрований приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Білоножко А.Г. та покласти на відповідача судові витрати.

У обґрунтування позову позивач зазначив, що 24.11.2017 року ОСОБА_2 подарувала йому квартиру АДРЕСА_1 . Договір дарування було посвідчено 24.11.2017 року приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Білоножко А.Г. У грудні 2018 року відповідач без його згоди забрала документи на квартиру і після неодноразового прохання повернути - не повернула. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Павлоградського міського нотаріального округу Білоножко А.Г. для отримання дублікату договору дарування, однак йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю підстав для його видачі. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу позабавляє його можливості розпоряджатися своїм майном та порушує його право власності, у зв`язку з чим, він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що відповідач є його матір`ю, у 2017 році вона подарувала йому квартиру АДРЕСА_1 . Договір було посвідчено приватним нотаріусом Білоножко А.Г., один екземпляр договору залишився у нотаріуса а його екземпляр у день укладення договору він забув у нотаріуса. Він попросив свою матір щоб вона забрала у нотаріуса його екземпляр договору. Відповідач забрала договір у нотаріуса, про що повідомила його по телефону. Через деякий час між його дружиною та його матір`ю виникла сварка після якої він попросив у матері документ на квартиру, на що вона відповіла відмовою. Позивач звернувся до нотаріуса за дублікатом, однак нотаріус відмовила оскільки підстави для видачі дублікату відсутні. На даний час без оригіналу договору дарування він позбавлений можливості реалізувати своє право власності на квартиру.

В подальшому позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позові вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання з`явилася, надала суду відзив на позов відповідно до змісту якого просила відмовити у задоволені позову, оскільки вона без дозволу позивача документи на квартиру не брала. Окрім цього зазначила, що витребувані позивачем документи було втрачено внаслідок пограбування її квартири, з приводу чого вона зверталась до правоохоронних органів. Надала заяву про розгляд справи без її участі.

Вислухав позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до такого.

24.11.2017 року відповідач безоплатно передала у власність позивачу квартиру АДРЕСА_1 , договір дарування квартири посвідчено 24.11.2017 року приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Білоножко А.Г. та зареєстровано у реєстрі за № 827. (а.с. 8)

Як зазначив позивач у позові та пояснив у судовому засіданні оригінал договору дарування він забув у нотаріуса, в подальшому попросив відповідача забрати його і до теперішнього часу даний документ йому відповідач не повертає.

20.12.2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Павлоградського міського нотаріального округу Білоножко А.Г. з заявою про видачу дублікату договору дарування квартири. Однак 21.12.2018 року нотаріусом було відмовлено у видачі дублікату договору дарування та повідомлено, що 20.12.2017 року до неї звернулась ОСОБА_2 , яка є стороною правочину, де вона є дарувальником з заявою про намір звернутися до суду до ОСОБА_1 , та проханням у випадку звернення до нотаріуса, ОСОБА_1 за отриманням дублікату договору дарування - не видавати йому дублікат договору дарування квартири, оскільки оригінал даного договору не втрачений та знаходиться у ОСОБА_2 . Зазначила, що дублікат видається у разі втрати або зіпсування документу, а оскільки оригінал договору дарування перебуває у іншої сторони, то він не є втраченим і тому підстави видачі дублікату відсутні. (а.с. 6)

Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним з цивільно-правових способів захисту права власності є віндикація - витребування власником майна з чужого незаконного володіння.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

На підставі ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відсутність у позивача правовстановлюючого документу на квартиру позбавляє його можливості реалізувати право власності на своє майно.

Разом з тим, суду не доведено, що договір дарування, належний позивачу, було отримано відповідачем у нотаріуса, а подальшому написано заяву до нотаріуса з проханням не видавати дублікату позивачу та повідомлено що договір дарування знаходиться у неї.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного наявного в матеріалах справи доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись258, 259, 263, 264, 265 ЦПКУкраїни, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна (документів) із чужого незаконного володіння - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С.Шаповалова