Провадження № 2/752/6379/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.11.2020 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Оджубейської Д.І.,

розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що з 27 липня 1991 р. вони з ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано Шевченківським відділом РАГС м.Києва, про що складено актовий запис №729. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та несумісністю характерів. З липня 2016 року сторони не підтримують шлюбні стосунки, окремо проживають та не ведуть спільне господарство; мають окремий бюджет. Шлюб існує формально.

Крім того, позивач посилається на те, що батько не виконує свої обов`язки по утриманню їх неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з чим вона просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, оскільки ОСОБА_2 добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає.

На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі наданих доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 27 липня 1991 р. сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Шевченківським відділом РАГС м.Києва, про що складено актовий запис №729.

Від даного шлюбу у них народилася дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час розгляду судом справи неповнолітня дитина проживає з матір`ю.

Питання щодо порядку та розміру її утримання не вирішено сторонами у позасудовий спосіб.

Частиною 2 ст.104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Як визначено у ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленим одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з липня 2016 року; сторони окремо проживають та не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально.

Будь-яких доказів з боку відповідача на спростування зазначених обставин на момент розгляду справи суду не надано.

Позивач категорично заперечує щодо подальшого існування сім`ї, вважаючи, що чоловік і жінка не можуть бути примушені до перебування у шлюбі, підтримання сімейних стосунків без наявності обопільної згоди.

Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на віьній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається.

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Обставин, які б вказували на бажання сторін примиритися, відновити сумісний побут, піклуватися одне про одного, проживати разом, вести спільне господарство, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше існування сім`ї впливає на права обох сторін, і позбавить їх можливості влаштувати інше сімейне життя, в зв`язку з чим вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що питання щодо утримання неповнолітньої дитини між позивачем та відповідачем не узгоджено.

Суду не надано доказів, що відповідач надає постійну, регулярну допомогу на утримання неповнолітньої доньки.

В силу положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів в силу положень ст.182 СК України (в редакції Закону № 2037-УШ від 17.05.2017 р., яка чинна на час вирішення спору і покращує становище дитини в порівнянні з редакцією даної норми, яка діяла на момент звернення до суду) на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів у даній справі суд враховує матеріальне становище позивача та розмір витрат, які необхідно здійснити на неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця.

Також суд враховує матеріальне становище відповідача, який працює, є особою працездатного віку, а також те, що на його утриманні не перебувають інші особи, оскільки доказів на спростування зазначених обставин суду не надано.

Оскільки суду не надано документів про стан здоров`я сторін та неповнолітньої дитини, суд не досліджує зазначені обставини справи.

Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частка з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27.07.1991 р. Шевченківським відділом РАГС м.Києва, актовий запис №729 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частина його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з моменту звернення до суду (03.08.2020) і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 840 гривні 80 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не буоивручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя