"16" листопада 2020 р.
Справа № 642/2630/20
Провадження № 2/642/1035/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2020 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гримайло А.М.

за участю секретаря Старікова О.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа: Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» медична (військово-лікарська) комісія про примусове вилучення документа, -

в с т а н о в и в :

В травні 2020 року представник Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради (далі Управління) звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа - Державна установа (Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» медична (військово-лікарська) комісія про примусове вилучення документа.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.01.2019 року ОСОБА_2 на підставі заяви та наданого пакету документів було видане посвідчення «Член сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця» серія НОМЕР_1 . Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 14.11.2016 року, який надійшов до Управління 22.04.2019 року про те, що для осіб, визначених в абзаці 8 пункту 1 статті 10 та пункту 11 частини 2 статті 7 Закону постанові штатної військово-лікарської комісії приймається в такому формулюванні : «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини» та їм надається довідка про участь в антитерористичній операції. Надана ОСОБА_2 21.01.2019 року Постанова від 11.05.2018 року №7 з формулюванням «Поранення, що призвело до смерті ОСОБА_3 04.04.2017 року одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» не надає права заявниці на отримання посвідчення «Члена сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця».

У зв`язку з вищезазначеним, 15.03.2019 за № 10-94/2430/04-19, 02.04.2019 за № 173/04-19 УГЛ ВЦ ОСОБА_2 направлялися листи з вимогою повернути бланк посвідчення «Члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни» серії НОМЕР_1 . Посвідчення ОСОБА_2 не повернула.

Разом з тим, 04.04.2019 ОСОБА_2 надала до Управління особисту заяву від 04.04.2019 року та Постанову № 7 від 11.05.2018 року видану медичною (військово-лікарської) комісією ДП «Територіальне медичне об`єднання МСВ України по Харківській області», в новій редакції, в якій зазначено: «Поранення, що призвело до смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини». ОСОБА_2 повторно була надана Постанова, яка містить дані про її реєстрацію М(ВЛ)К, а саме: дата ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер, прізвище виконавця запиту ОСОБА_4 ОСОБА_5 04.04.2019 зобов`язалася повернути посвідчення «Член сім ї загиблого (померлого) військовослужбовця» (серія НОМЕР_1 ) в разі відмови у встановленні зазначеного статусу. Крім того, встановлено, що ОСОБА_2 було отримано посвідчення члена сім ї (дружини) військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби (серія НОМЕР_2 ), видане 29.03.2019 року ІНФОРМАЦІЯ_3 та довідку від 29.03.2019 року № П-196, видану на ім`я ОСОБА_6 . Харківським обласним військовим комісаріатом, які підтверджують право на користування пільгами та перевагами відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військово службовців та членів їх сімей».

В зв`язку із наявністю розбіжностей в наданих ОСОБА_2 документах Управління направило запит від 12.04.2019 № 10-94/3440/05-19 до медичної (військово-лікарської) комісії ДП «Територіальне медичне З`єднання МСВ України по Харківській області» з метою отримання уточнюючої інформації щодо підтвердження дійсності двох Постанов № 7 від 11.05.2018 (в яких зазначаються різні формулювання причини смерті), що суттєво впливає на визначення статусу особи. 06.05.2019 рокуУправлінням отриманий лист ДП «Територіальне медичне об`єднання МСВ України по Харківській області» від 02.05.2019 № 33/41/3-33, яким повідомлено, що на засіданні медичної (військово-лікарської) комісії ДП Територіальне медичне об`єднання МСВ України по Харківській області» 11.05.2018 (протокол №7) прийнята постанова стосовно причинного зв`язку поранення, що призвело до смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), солдата в/ч № НОМЕР_3 національної гвардії України ОСОБА_3 , 1987 року народження, в наступному формулюванні: «Поранення, що призвело до смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби». Повторно, 26.03.2020 року Управлінням направлений запит № 10-86/2396/09-20 до медичної (військово-лікарської) комісії ДП «Територіальне медичне об`єднання МСВ України по Харківській області» з метою отримання уточнюючої інформації щодо підтвердження дійсності однієї з вищезазначених постанов. 04.05.2020 року до Управління надійшов лист від 09.04.2020 № 33/41/3-34 медичної (військово-лікарської) комісії ДП «Територіальне медичне об`єднання МСВ України по Харківській області», яким вдруге підтверджено, що на засіданні медичної (військово-лікарської) комісії ДП «Територіальне медичне об`єднання МСВ України по Харківській області» 11.05.2018 (протокол №7) прийнята постанова стосовно причинного зв`язку поранення, що призвело до смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), солдата в/ч № НОМЕР_3 Національної гвардії України ОСОБА_3 , 1987 року народження, в наступному формулюванні: «Поранення, що призвело до смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби». Зазначена постанова прийнята з урахуванням наданої до М(ВЛ)К документації (акт про нещасний випадок за формою НТ та інше) та в повній відповідності до вимог Наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України. На теперішній час постанова не спростовувалася та є чинною».

На підставі вищезазначених роз`яснень остаточно було встановлено, що відповідач не має права на отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з чим були змушені звернутись до суду.

В судове засідання представник позивача з`явився, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеному в позовних вимогах.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з`явилась, проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в задоволенні позовної заяви, обґрунтовуючи тим , що вона має право на отримання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, що мало наслідком видачу посвідчення "Посвідчення члена сім`ї загиблого" серії НОМЕР_1 , а доводи позивача про відсутність підстав для отримання відповідного статусу є бездоказовими та необґрунтованими через те, що рішення про відмову у наданні статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту уповноваженим органом не ухвалювалося, так само як і рішення про позбавлення статусу, а що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для вилучення посвідчення "Посвідчення члена сім`ї загиблого" серії НОМЕР_1 . Беручи до уваги обставини наявності у неї та її сина ( ОСОБА_6 ), права на статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що встановлено рішенням, яке набрало законної сили, а саме Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року (залишеним без змін Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року), та відповідно до ч.ч.4,5 ст.82 ЦПК України є підставою для звільнення її від доказування цих обставин. Керуючись тим, що Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради не є належним позивачем в даній справі, не має відповідної цивільної процесуальної дієздатності, а відносини які склались між належним позивачем (Департаментом соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації) та ОСОБА_2 є підстави повної відмови у задоволенні позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради.

Представник третьої особи в судове засідання з`явився, пояснив, що позов підтримують. Заперечень не надавали.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

21.01.2019 року ОСОБА_2 на підставі заяви та наданого пакету документів було видане посвідчення «Член сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця» серія НОМЕР_1 .

Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 14.11.2016 року, який надійшов до Управління 22.04.2019 року про те, що для осіб, визначених в абзаці 8 пункту 1 статті 10 та пункту 11 частини 2 статті 7 Закону постанові штатної військово-лікарської комісії приймається в такому формулюванні: «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини» та їм надається довідка про участь в антитерористичній операції. Надана ОСОБА_2 21.01.2019 року Постанова від 11.05.2018 року №7 з формулюванням «Поранення, що призвело до смерті ОСОБА_3 04.04.2017 року одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби».

15.03.2019 року за № 10-94/2430/04-19, 02.04.2019 року за № 173/04-19 УГЛ ВЦ ОСОБА_2 направлялися листи з вимогою повернути бланк посвідчення «Члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни» серії НОМЕР_1 . Посвідчення ОСОБА_2 не повернула.

04.04.2019 року ОСОБА_2 надала до Управління особисту заяву від 04.04.2019 року та Постанову № 7 від 11.05.2018 року видану медичною (військово-лікарської) комісією ДП «Територіальне медичне об`єднання МСВ України по Харківській області», в новій редакції, в якій зазначено: «Поранення, що призвело до смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».

ОСОБА_2 було отримано посвідчення члена сім ї (дружини) військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби (серія НОМЕР_2 ), видане 29.03.2019 року ІНФОРМАЦІЯ_3 та довідку від 29.03.2019 року № П-196, видану на ім`я ОСОБА_6 . Харківським обласним військовим комісаріатом, які підтверджують право на користування пільгами та перевагами відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військово службовців та членів їх сімей».

Управління направило запит від 12.04.2019 року № 10-94/3440/05-19 до медичної (військово-лікарської) комісії ДП «Територіальне медичне З`єднання МСВ України по Харківській області» з метою отримання уточнюючої інформації щодо підтвердження дійсності двох Постанов № 7 від 11.05.2018 року (в яких зазначаються різні формулювання причини смерті), що суттєво впливає на визначення статусу особи. 06.05.2019 року Управлінням отриманий лист ДП «Територіальне медичне об`єднання МСВ України по Харківській області» від 02.05.2019 № 33/41/3-33, яким повідомлено, що на засіданні медичної (військово-лікарської) комісії ДП Територіальне медичне об`єднання МСВ України по Харківській області» 11.05.2018 року (протокол №7) прийнята постанова стосовно причинного зв`язку поранення, що призвело до смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), солдата в/ч № НОМЕР_3 національної гвардії України ОСОБА_3 , 1987 року народження, в наступному формулюванні: «Поранення, що призвело до смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби». Повторно, 26.03.2020 року Управлінням направлений запит № 10-86/2396/09-20 до медичної (військово-лікарської) комісії ДП «Територіальне медичне об`єднання МСВ України по Харківській області» з метою отримання уточнюючої інформації щодо підтвердження дійсності однієї з вищезазначених постанов. 04.05.2020 року до Управління надійшов лист від 09.04.2020 № 33/41/3-34 медичної (військово-лікарської) комісії ДП «Територіальне медичне об`єднання МСВ України по Харківській області», яким вдруге підтверджено, що на засіданні медичної (військово-лікарської) комісії ДП «Територіальне медичне об`єднання МСВ України по Харківській області» 11.05.2018 (протокол №7) прийнята постанова стосовно причинного зв`язку поранення, що призвело до смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), солдата в/ч № НОМЕР_3 Національної гвардії України ОСОБА_3 , 1987 року народження, в наступному формулюванні: «Поранення, що призвело до смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби».

Згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.08.2019 року визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради щодо відмови у наданні ОСОБА_6 як малолітньому сину загиблого ОСОБА_3 статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради вчинити дії щодо оформлення та видачі ОСОБА_6 як малолітньому сину загиблого ОСОБА_3 посвідчення про право користування пільгами, які встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» для членів сімей військовослужбовців, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року вищезазначене рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.08.2019 року залишене без змін.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.08.2019 року встановлено, що доказів пов`язаності події загибелі військовослужбовця із вчиненням кримінального правопорушення, скоєнням адміністративного делікту чи дисциплінарного проступку, настання події загибелі виключно внаслідок знаходження особи у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, самогубства чи самонівечіння матеріали справи не містять.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не містить жодного застереження стосовно ненадання такого статусу членам родини військовослужбовця у разі загибелі військовослужбовця в результаті нещасного випадку.

Згідно з преамбулою до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до абз. 8 п. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" чинність цього Закону поширюється на: сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також сім`ї працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до абз. 16 п. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.

Отже, відповідний статус надається зазначеним в абз. 16 п. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам у разі загибелі (смерті) внаслідок: поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків); захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Пунктом 2 розділу ІІ (Прикінцеві положення) Закону України № 2203-VІІІ «Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щодо посилення соціального захисту учасників антитерористичної операції, учасників Революції Гідності та членів сімей загиблих таких визначено, що право на отримання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», мають також члени сімей осіб, які до набрання чинності цим Законом померли внаслідок захворювання, одержаного під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Процедура надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", встановлена Порядком надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 року № 740.

Відповідно до абз. 5 п. 2 Порядку № 740, статус особи, на яку поширюється чинність Закону, згідно з цим Порядком надається: сім`ям військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) і працівників Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, вйськовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно з п. 3 Порядку № 740 до членів сімей загиблих, померлих (тих, що пропали безвісти) осіб, зазначених у пунктах 3, 4 цього Порядку, належать, зокрема, один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей.

Пунктом 4 Порядку № 740 визначено, що підставами для надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону, є для осіб, зазначених в абзаці п`ятому пункту 2 цього Порядку: свідоцтво про смерть (копія) або повідомлення про загибель особи; документи про безпосередню участь особи, яка захищала незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, або документи про безпосереднє залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення; постанова штатної військово-лікарської комісії відповідного військового формування.

У свою чергу, відповідно до п.п. 5, 6 Порядку № 740 для встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону, членам сімей загиблих, померлих (тих, що пропали безвісти) осіб, зазначених у пункті 2 цього Порядку, необхідно подати структурному підрозділу місцевої держадміністрації з питань соціального захисту населення заяву і документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку.

Рішення про встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону, приймається структурними підрозділами місцевої держадміністрації з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання у місячний строк з дати подання документів. Відсутність документів, визначених пунктом 4 цього Порядку, та їх недостовірність є підставою для відмови в наданні статусу особи, на яку поширюється чинність Закону.

При цьому в вищезазначених судових рішеннях встановлено, загибель ОСОБА_3 при виконанні обов`язків військової служби підтверджена, зокрема, постановою Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" № 7 від 11.05.2018 року, довідкою Військової частини НОМЕР_3 Східного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України № 648 від 18.04.2017 року про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, відповідно до якої ОСОБА_3 у період з 03.02.2017 року по 16.02.2017 року, з 01.03.2017 року по 04.04.2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, актом 11/18 про нещасний випадок, затверджений 15.05.2018 року, відповідно до якого нещасний випадок, що привів до загибелі солдата військової служби за контрактом ОСОБА_3 , стався в період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

27 жовтня 2020 року в судово засіданні позивачем було надано заяву про долучення доказів по справі, а саме: рішення районної комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни від 31.05.2019 року.

05.11.2020 року відповідач до суду подала клопотання про залишення без розгляду доказів, обґрунтовуючи тим, що позивач жодним чином на протязі розгляду справи не посилався на вищезазначене рішення, пропустив строк подання доказів, приєднання доказу у вигляді рішення призведе до порушення справедливості процесу та принципу розгляду рівності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, суд, не приймає як належний та допустимий доказ у вигляді рішення від 31.05.2019 року, оскільки поданий з пропущенням встановлених строків, ані в позовній заяві, ані в відповіді на відзив, ані в судових засіданнях про вищезазначене рішення мови не йшлося. У зв`язку з чим, у позивача відсутні законні підстави для примусового вилучення документа.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, у ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тобто процесуальними нормами встановлено обов`язок учасників справи доказувати обставини при невизнані або оспорюванні них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як передбачено ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В силу ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст .12, 13, 81, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 280-281, 430 ЦПК України, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради (61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, б. 34) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), третя особа: Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» медична (військово-лікарська) комісія (61002, м. Харків, вул. Гіршмана, б. 8/10) про примусове вилучення документа відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 16.11.2020.

Суддя - А.М. Гримайло