Справа № 368/1437/19
Рішення

Іменем України

"21" грудня 2020 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про збільшення розміру аліментів, -

встановив :

Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що згідно рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 02.12.2014 р. з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно.

На даний час позивачка не в змозі утримувати малолітню дитину за кошти, які відповідач сплачує в якості аліментів. Сума в 1000 гривень не забезпечує утримання дитини всім необхідним.

А тому просить збільшити розмір аліментів.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Також просила стягнути з відповідача судові витрати в сумі 8000 грн. та стягнути з відповідача судовий збір.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив суду, що він у квітні 2019 р. звернувся до суду з позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною. В позові вказував, що має матеріальну можливість забезпечувати сина всім необхідним. В судових засіданнях стверджував, що має достатній дохід, житло та транспортний засіб щоб забезпечувати всім необхідним та дбати про фізичний та духовний розвиток дитини, що як люблячий батько хоче дбати про дитину та виконувати покладені на мене обов`язки.

Свої батьківські обов`язки передбачені Сімейним кодексом України він не може виконувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 створює штучні перешкоди для регулярних зустрічей з сином.

Кагарлицький районний суду Київської області рішенням від 02.12.2014р. присудив стягувати з нього на користь ОСОБА_1 на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Заборгованості по аліментах не має.

Таким чином виконує рішення суду та сплачує аліменти, які колишня дружина повинна використовувати на виховання дитини, однак відповідачка не надає йому звіт про витрачені кошти на утримання дитини.

Також ОСОБА_2 вказав, що є фізичною особою підприємцем і за 2019 рік отримав, дохід у сумі 109672,45 грн. з якої утримується податок в тому числі військовий збір і нараховується ЄСВ. Окрім задекларованого доходу інших грошових надходжень він не отримує.

Крім того має батька інваліда 3-ї групи та матір, пенсіонерку за віком яким він допомагає.

А тому просить відмовити у задоволенні позову.

Також просив відмовити у клопотання про стягнення з нього судових витрат

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так в судовому засіданні встановлено, що 06.10.2012 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, у зв`язку з чим Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області було видано Свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2 06.10.2012 р.

Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього синв ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так як спільне життя у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не склалось, шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 23.12.2014 р.

На даний час сторони проживають окремо. При цьому, малолітній син ОСОБА_3 проживає з ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки ОСОБА_2 не виконував встановленого ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку та не приймав участі в утриманні дитини, а дитина фактично перебувала лише на утриманні лише ОСОБА_1 , то вона звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів. Згідно рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 02.12.2014 р. з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно.

На даний час ОСОБА_1 не в змозі утримувати малолітню дитину за кошти, які відповідач сплачує в якості аліментів. Сума в 1000 гривень не забезпечує утримання дитини всім необхідним, оскільки лстання часто хворіє.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

ідповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Ч астиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (збільшення) розміру аліментів, позивачка послалась на те, що дитина відвідує дитсадок, часто хворіє, що потребує витрат, які їй тяжко самій нести.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

За інформацією ОСОБА_1 , з часу стягнення аліментів дохід у відповідача значно збільшився. ОСОБА_2 офіційно працевлаштований та він отримує дохід у вигляді заробітної плати, яка дозволяє сплачувати аліменти на утримання сина в значно більшому розмірі ніж 1000 гривень.

Це зокрема підтверджується тим, що в квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною. Так, як він в позові вказує, що має матеріальну можливість забезпечувати сина всім необхідних. Також, під час розгляду в суді вказаного вище позову відповідач повідомляв, що мас достатній дохід, має житло та має транспортний засіб для того щоб забезпечувати всім необхідним та дбати про фізичний та духовний розвиток дитини. Відповідач як люблячий батько хоче дбати про дитину та виконувати покладені на нього обов`язки.

Поліпшення майнового стану відповідача підтверджується рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.06.2020 р. №754/4325/20, в якому вказано: «На

пояснення, що позивач є автомобільним самозайнятим перевізником, що надає послуги з

перевезення пасажирів на таксі, обслуговування даних послуг здійснює виключно на

автомобілі таксі, який відповідає всім діючим вимогам та технічним стандартам та мас усі

документи необхідні для даного виду діяльності, має право рухатися по даній смузі,

відповідач заперечив, вказавши, що таксі не є міським транспортом і у п. 1.10 Правил

дорожнього руху під «таксі» розуміється «маршрутне таксі»».

Крім того, законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р. було внесено зміни до Сімейного кодексу України та збільшено мінімальний розмір аліментів до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, на даний час як стверджує сам ОСОБА_2 , його матеріальне становище поліпшилось, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України є підставою для збільшення розміру аліментів.

Сплата відповідачем аліментів на утримання сина в сумі 1000 гривень, ставить позивачку та дитину в скрутне становище, оскільки у зв`язку із ростом цін на продукти харчування та одяг, позивачка не може забезпечити утримання дитини на належному рівні. Станом на 2014 рік вказаний розмір аліментів хоча б якось міг забезпечити дитину, але на даний час вона навіть не може забезпечити дитину всім необхідним. Крім того, дитина досить часто хворіє та потребує лікування, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні медичними документами. У дитини виявили алергію, через яку дитина також потребує спеціального режиму та харчування. Також, дитина на даний час ходить в дитячий садок, що в свою чергу тягне витрати на сам садочок та харчування.

Збільшення розміру аліментів дасть можливість ОСОБА_1 підтримувати рівень життя та лікування дитини на належному рівні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Такими чином, відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України є всі підстави для прийняття судом рішення про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, шляхом збільшення розміру аліментів.

Суд, враховуючи збільшення витрат на утримання дитини, враховуючи його вік, стан здоров`я, а також збільшення мінімального розміру сплати аліментів з 30 % прожиткового мінімуму до 50 % прожиткового мінімуму вважає, що необхідно збільшити мінімальний розмір аліментів та стягнути з відповідача на утримання сина ОСОБА_3 , аліменти в розмірі 4000 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 гривень на користь держави.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв 'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п 'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, то сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На момент подачі заяви витрати на правову допомогу адвоката не сплачені ОСОБА_1 на користь адвоката Клапчука Ф.П. Розмір витрат, які понесені ОСОБА_1 на правову допомогу адвоката становить 8000 гривень, а тому відповідно до ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.180-182, 191, 192 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково .

Стягнути ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу вступу рішення в законну силу і до повноліття дитини.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання юридичної допомоги в сумі 8000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Виконавчий лист від 02.12.2014 року відізвати з виконання.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом 30 днів.

Повний текст рішення виготовлено 24.12.2020 року.

Суддя : Т.Є.Іванюта