Провадження № 6/234/91/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Фоміної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Коніної К.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дублікату та поновлення строку виконавчого документа по цивільній справі № 234/15307/13-ц (провадження № 2/234/420/14) за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До Краматорського міського суду Донецької області надійшла заява Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дублікату та поновлення строку виконавчого документа по цивільній справі № № 234/15307/13-ц (провадження № 2/234/420/14) за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В заяві заявник просить видати дублікат виконавчого листа за рішенням суду від 10.02.2014 року, яким з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором. При підготовці виконавчого документа для направлення до органів ДВС виконавчий лист було втрачено. Пошуки виконавчого листа не призвели до позитивного результату. У зв`язку із чим просить видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для пред`явлення його до виконання.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

За ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.п. 17.4 п. 17 Перехідних положень - у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах", заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі ухвали суду і його зміст має повністю співпадати з оригіналом, тобто відповідати резолютивній частині рішення суду.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

При цьому, вимогами ч.1 ст.431 ЦПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, виходячи з системного аналізу вказаних вище цивільних процесуальних норм, суд приходить до висновку, що дублікат виконавчого листа може бути виданий судом лише у разі втрати отриманого раніше оригіналу виконавчого листа. Будь-які інші підстави для видачі судом дублікату виконавчого листа, законодавець не передбачив.

В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням суду від 10.02.2014 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ПАТ КБ „ПриватБанк заборгованість за договором б/н від 05.07.2007 року в сумі 19407,16 грн., судовий збір в сумі 229,40 грн..

Згідно листа Краматорського міського відділу Державної виконавчої служби Східного територіального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 27.01.2020 року № 15.13-25549 встановлено, що на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 42415528 відкритий на підставі виконавчого листа № 2/234/420/14 від 10.02.2014 року, виданий Краматорським міським судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк», заборгованість у розмірі 19407,16 грн. 05.11.2014 року відповідно п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редауції Закону від 04.11.2010 року № 2677-VI) державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ст.81 ЦПК України, вказує на те, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Звертаючись до суду із заявою, заявник посилався на те, що при підготовці виконавчого документа для направлення до органів ДВС виконавчий документ було втрачено. Натомість, до заяви не надано жодних доказів в підтвердження дійсності направлення виконавчого листа за належністю, що виключає можливість перевірки достовірності наведених заявником доводів.

Суд зазначає, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Однак, вказані доводи заявника не підтверджуються матеріалами справи, зокрема, заявником не зазначено та не надано в підтвердження письмового доказу про втрату виконавчого листа, відсутній акт юридичної особи щодо втрати виконавчого листа, результатів службової перевірки за фактом втрати виконавчих документів.

Вказані обставини приводять суд до переконання про відсутність обґрунтованих та достатніх підстав для видачі дублікату виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , у зв`язку з чим у задоволенні заяви заявника в даній частині необхідно відмовити.

Крім того, в заяві заявник просить поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Що стосується поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, то з огляду на те, що даною ухвалою відмовлено у видачі дубліката виконавчого листа, то відсутні підстави для поновлення строку на його пред`явлення і в задоволенні заяви в цій частині також слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260, 261, 433, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дублікату та поновлення строку виконавчого документа по цивільній справі № 234/15307/13-ц (провадження № 2/234/420/14) за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю. В. Фоміна