Справа № 495/941/20
Номер провадження 2-з/495/24/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В., перевіривши заяву представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Кузьменка Михайла Борисовича про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

17.02.2020 року, адвокат Кузьменко Михайло Борисович в інтересах заявниці ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про забезпечення позову.

Так, адвокат Кузьменко М.Б. (представник заявниці ОСОБА_1 ) просить суд: заборонити суб`єктам державної реєстрації вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо об`єкту нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 .

Вказану заяву, адвокат Кузьменко М.Б. обґрунтовує тим, що починаючи з 2008 року заявниця - ОСОБА_1 , проживала однією сім`єю без укладення шлюбу та вела спільне господарство разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

20 серпня 2019 року в результаті пожежі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 та актом про пожежу від 20.08.2019 року.

14.11.2019 року, ОСОБА_1 подала до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак згідно відповіді від 04.12.2019 року № 486/02-14, свідоцтво про право на спадщину або відмова у видачі такого свідоцтва будуть надані заявниці після спливу строку для прийняття спадщини, тобто після ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник заявниці зазначає, що оскільки ОСОБА_1 більше ніж 10 років та на момент смерті спадкодавця проживала з ним однією сім`єю без укладення шлюбу, вела спільне господарство, мала спільні витрати, набувала спільне майно для користування, приймала участь у витратах на утримання житла та іншого майна, то, у відповідності до ст. 1264 ЦК України, має право на спадкування за законом у четверту чергу.

Таким чином, у зв`язку з тим, що до нотаріуса звернулись спадкоємці інших черг, а саме сестра померлого - ОСОБА_3 , яка є спадкоємицею другої черги за законом, заявницею ОСОБА_1 готується позовна заява про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу та про зміну черговості спадкування, шляхом надання останній права спадкування зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування. Вказана позовна заява, у відповідності до положень частини 2 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), буде подана протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

На підставі наведеного, адвокат Кузьменко М.Б. в інтересах ОСОБА_1 просить суд задовольнити його заяву про забезпечення позову, до подачі позовної заяви.

Перевіривши заяву про забезпечення позову та встановивши обставини, у зв`язку з якими представник заявниці просить вжити заходи забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Згідно із ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Згідно із ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; інше.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, заявлений представником заявниці вид забезпечення позову гарантує виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження вказаного нерухомого майна не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Як вбачається із поданої заяви про забезпечення позову та доданих до неї відповідних документів, ОСОБА_1 з 2008 року проживала однією сім`єю з померлим ОСОБА_2 , вела з останнім спільне господарство, мала спільні витрати, сплачувала комунальні та інші платежі за користування майном, яке належало на праві власності спадкодавцеві (квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ), що підтверджується копіями відповідних довідок: № 0064 від 07.11.2019 року та № 0062 від 05.11.2019 року (а.с.17).

Крім того встановлено, що у померлого ОСОБА_2 був незадовільний стан здоров`я (інвалідність внаслідок загального захворювання, ампутація правої нижньої кінцівки, травма -закритий/чрезвертельний перелом лівої стегневої кістки зі зміщенням), про що свідчить належним чином завірена копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 452 від 17.02.2020 року (а.с.18-20).

За твердженням адвоката ОСОБА_4 Б., заявниця вимушена була здійснювати постійний нагляд за померлим, опікувалась його лікуванням, повністю перебрала на себе обов`язки по забезпеченню побуту сім`ї, набула навички по здійсненню лікувального масажу, розтиранню кінцівок, профілактиці пролежнів та інших фізіо-терапевтичних процедур, необхідних для підтримання здоров`я спадкодавця.

В зв`язку з відсутністю відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, заявниця, на даний час, не має можливості подати позов щодо оскарження зазначених дій, разом з тим, зволікання може привезти до зменшення обсягу спадкового майна шляхом його відчуження іншими законними спадкоємцями, а в подальшому третім особам.

Таким чином, дослідивши матеріали додані до заяви про забезпечення позову, суд пересвідчився, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, вид забезпечення позову, який просить застосувати представник заявниці, гарантує виконання можливого рішення суду, а тому суд знаходить підстави для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо об`єкту нерухомого майна, яке належить померлому ОСОБА_2 , що підтверджується доданими до заяви матеріалами (а.с.12-14).

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд вважає, що заява представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Кузьменко Михайла Борисовича про забезпечення позову є законною, обгрунтованною та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись статтями 149, 150, 151, 152, 153, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Кузьменко Михайла Борисовича про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо об`єкту нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 .

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.В. Мишко