н/п 2/490/986/2020 Справа № 490/4984/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
17 лютого 2020 Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А.
при секретарі Дудник Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання відновити попереднє становище балкону,-
В червні 2019 року позивачка звернулась з позовом до суду до відповідача , в якому просила зобов`язати його відновити попереднє становище балкону належній їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 , а саме відновити на місці дверного отвору на балконі її квартири, який ведед до коридору пятого поверху другого під`їзду цього ж будинку, перегородку із силікатної цегли завширшки 12 см на цементному розчині, відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона володіє на праві приватної власності однокімнатною квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , яка розташована на 5 поверсі 5-ти поверхового житлового будинку. Через технічну особливість проекту будинку , який відноситься до житлових будинків коридорного типу балкон її квартири має два входи: одлин через двері з кімнати квартири, другий через дверний отвір загального коридору іншої частини будинку.
В зв`язку з тим, що через загальний коридор можливе проникнення на її балкон і в квартиру сторонніх осіб, вона в липні 2017 року забудувала цегляною кладкою другий вихід на її балкон з метою вбезпечного та вільного користування своєю власністю.
Проте відповідач , не поячмнюючи своїх дій, через деякий час повністю виби вцегляну кладку , та вона бачила, як він неодноразово заходив через цей отвір на її балкон.Відповідач поводиться агресивно, постійно вчиняє сварки, отже домовитися з ним з цього приводу не є можливим . Вона зверталася до правоохоронних органів та ЖЕКу, було складено акт, що її балкон не призначений для евакуації громадян. Позивач зазначає, що в результаті порушення її права вона позбавлена можливості вільно користуватися своєю власністю, діями відповідача завдана їй шкода. Також їй завдані моральні страждання, яких вона зазнала в звязку з пошкодженням її майна та острахом за своє життя, крім того вона неодноразово вислуховувала від відповідача слова образи та погрози. До теперішнього час у в зв`язку з цим вона перебуває у негативному психоемоційному стані.
Позивач та її представник адвокат Медюк О.А. надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, згодні на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом неодноразово належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.
Відповідно до вимог ст.280-281 ЦПК України, судом ухвалено про заочний розгляд спарави.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до частини першоїстатті 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
З матеріалів справи вбачається, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.02.2016 року та Договру дарування частки квартири від 18.11.2016 року , ОСОБА_1 належиить в цілому на праві власності однокімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 31,5 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м.
З технічного паспортута Довівдкеи КП ММБТІ на вказану квартиру вбачається, що до складу квартири входить балкон 1,5 кв.м. Балкон входить до загальною площі квартири АДРЕСА_3 зі знижувальним коефіцієнтом 0,3.Тобто загальна площа балкону 50 кв.м. Інформація щодо наявності аварійного або евакуаційного виходу з балкону квартири 3 77 в матеріалах архіву БТІ- відсутня.
Матеріалами справи підтверджується, що в вересні 2017 року позивачка зверталася до Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області з заявою щодо вжиття заходів до сусудіа з квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_3 , який пошкодив кладку , яка межує з її балконом та загальним коридором , та відмовляється її відновлювати.
Згідно Акту обстеження квартири АДРЕСА_1 від 13 вересня 2017, складеного комісією ТОВ "Соляні" , балкон загальною площею 5 кв.м. є приватною власністю мешканця квартири АДРЕСА_3 Балкон має вихід як в саму квартиру , так і в коридор пятого поверху другого під`їзду будинку, але не призначений згідно проектної документації для евакуації. Для запобігання появи сторонніх осіб на власному балконі власник квартири АДРЕСА_3 улаштував цегляну перегородку в межах дверного отвору. На момент обстеження виявлено, що скло в дверях виходу на балкон з другого під`їзду розбито, цегляна перегородка зруйнована, балкон захаращено будівельним сміттям .
З наданих позивачкою фотографій спірного балкону вбачається, що дійсно зруйнована частина цегляної пеергородки балкону позивачки , через яку звільнено частину склопакету до коридору сусіднього під`їзду.
Оскільки до суду відповідачем не надано жодних доказів на спротування твердження позивача, указане прямо свідчить про те, що відповідач самовільно зруйнував перегородку , зведену позивачем на відокремлення власного балкону від сусідніх приміщень коридору, зведення такої перегородки позивачкою не було неправомірним, що стало причиною порушення прав власності позивача з боку відповідача та підставою для звернення до суду із відповідною позовною заявою.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Стаття 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Згідно зі ст.383ЦК України,власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого,-за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічнихвимог і правил експлуатації будинку.
Крім того, згідно з п. 1.4.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово- комунального господарства від 17.05.2005 № 76, власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку.
Таким чином, належним способом захисту порушених відповідачем прав позивача буде саме зобовязання відповідача привести стан перегородки балкону з квартири АДРЕСА_1 в попередній стан шляхом її ідновлення. .
Крім того, позивачем були заявлені вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача у розмірі 5000 грн.
Відповідно до положень Конституції України, зокрема статей 32, 56, 62, фізичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.
З урахуванням вищевикладених фактів доведеним є факт неправомірних дій відповідача. У звязку з указаним завдана Позивачеві моральна шкода виражається у втратах немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, а також інших негативних явищах, що Позивач зазнав внаслідок неправомірних дій Відповідача.
Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 визначено, що Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності , у порушенні нормальних життєвих умов , порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди,якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.
Розмір відшкодування моральної (немайнової)шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних,душевних,психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновленнятощо) та з урахуванням інших обставин.Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого,тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд погоджується з твердженням позивача, що вона зазнала немайнових втрат (погіршення психологічного здоровя, моральні переживання у зв`язку з ушкодженням майна та острахом проникнення у її власну квартиру сторонніх осіб, неможливість ведення нормального сімейного та приватного життя). Отже вказане повною мірою доводить і наявність страждань, яких зазнав позивач, але суд вважає, що сума визначена позивачем є завеликою, отже враховуючи вимоги розумності та справедливості стягує з відповідача 1000 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на корсить позивача судові витарти, сплачені при подачі позову, пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 4,5, 12,13, 79-81, 141, 259-265,273 ЦПК України , суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання відновити попереднє становище балкону - задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_2 відновити попереднє становище балкону квартири АДРЕСА_1 шляхом відновлення на місці дверного отвору на балконі квартири АДРЕСА_3 , який веде до коридору п`ятого поверху другого під`їзду будинку АДРЕСА_5 перегородку із силікатної цегли на цементному розчині завширшки 12 см.
Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 1000 грн компенсації моральної шкоди та 924 грн судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 18 лютого 2020 року

Суддя Гуденко О. А.