Справа № 216/7078/19
провадження 2/216/1580/20
28 жовтня 2020 року місто Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Бутенко М. В.
за участю секретаря судового засідання Котенко А.В.
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі - продажу від 07.03.2013 . З 2014 року у цій квартирі не проживає її колишній чоловік ОСОБА_2 однак реєстрація відповідача змушує її нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, тому вона змушена була звернутися до суду за захистом порушених прав.
Позивач ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву у якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, а представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.
У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі - продажу від 07.03.2013.
Шлюб між сторонами розірваний 27.03.2017, що підтверджується копією рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу.
Актом від 18.11.2019 затвердженого ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 2015 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 05.12.2019 підтверджено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_2 .
Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Положеннями частини 1 статті 321 передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ст. 64 Житлового кодексу України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Статтею 72 Житлового кодексу України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Однак, відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
При цьому, згідно зі ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Крім того, в силу статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
З урахуванням викладеного та з огляду на те, що спірна квартира є спільним сумісним майном, набутим (купленим) подружжям за час шлюбу, а, отже, відповідач є співвласником цієї квартири, а також приймаючи до уваги, що ті обставини, що відповідач був відсутній в квартирі за місцем своєї реєстрації понад 1 рік, не свідчать про його відмову від права власності на нерухоме майно та не є підставами для припинення права власності на нього, у задоволенні позову належить відмовити.
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89,258-259, 263-265, 268 ЦПК України,ст.ст. 317, 319, 321, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 72 ЖК України, суд -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя М. В. Бутенко