Провадження № 2/359/317/2020
Справа № 359/3081/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 січня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

за участі представника позивача - Лосінець Д.Ф. ,

представника відповідача - Крамаренка Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області до ОСОБА_2 про стягнення упущеної вигоди по сплаті коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста та штрафних санкції за порушення грошового зобов`язання ,-

В С Т А Н О В И В :

09 квітня 2019року виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, яким просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області упущену вигоду по сплаті коштів пайової участі у сумі 93 302 грн. 00 коп., а також штрафні санкції за порушення зобов`язання на загальну суму 58 127грн., з яких: 32 749 грн. 00 коп. - інфляційні нарахування на основну суму боргу, 8397 грн. 00коп. - 3 % річних;16981грн. 00 коп. - пені, до місцевого бюджету; а також стягнути сплачений судовий збір у сумі 2 271,43 грн.( а.с. 1-8).

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Згідно ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник об`єкта будівництва зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (окрім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті) та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування. Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Вказують, що рішенням Бориспільської міської ради від 20.12.2011 №1562-19-УІ було затверджено викладений у новій редакції Порядок пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Борисполя, а також Методику розрахунку пайової участі замовників у розвитку і створенні інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Борисполя при зміні функціонального призначення об`єктів, загальна кошторисна вартість яких не визначена згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами. Згідно п.1.2 затвердженого Порядку, пайова участь замовників у розвитку і створенні інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Борисполя є внеском, який замовник перераховує до Цільового фонду соціально-економічного та культурного розвитку міста - до 31.12.2011 року та до бюджету розвитку - з 01.01.2012 року. Згідно п. 5.2. Порядку, розмір пайової участі на розвиток інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста для житлових будинків становить 5 відсотків загальної кошторисної вартості реконструкції об`єкта. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію (ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). Пунктом 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, передбачено, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Зазначають, що згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області за №КС16, 23.04.2015 було прийнято вексплуатацію житловий будинок та господарчі споруди по АДРЕСА_1 , загальною площею 346,7 кв.м., замовником будівництва якого є відповідач ОСОБА_2 . Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією, відповідно до даних декларації про готовність об`єкта до експлуатації складає: 1 866 034,00 грн. Розмір пайової участі у розвитку інженерно- транспортної інфраструктури, який мав сплатити відповідач, складає 93302 тис. гри., що розраховано у відповідності до чинного на момент виникнення спірних правовідносин Порядку та з урахуванням З У «Про регулювання містобудівної діяльності» у частині дотримання граничного розміру пайової участі. Враховуючи, що договору про пайову участь між відповідачем та позивачем укладено не було, названа сума є упущеною вигодою, яку б Бориспільська міська рада могла отримати при укладенні відповідного договору. Відповідачем ОСОБА_2 обов`язку зі сплати коштів пайової участі до моменту прийняття об`єкта реконструкції в експлуатацію не виконано, що свідчить про неправомірну бездіяльність замовника щодо його обов`язку взяти участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури населеного пункту є протиправною формою поведінки, внаслідок якої міськрада була позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів (упущена вигода). Тому, у відповідності до ст. 625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов`язання, станом на момент звернення до суду з даним позовом відповідачу нараховано 32749 гри. - інфляційних нарахувань на основну суму боргу та 8 397 грн. - 3% річних. Крім того, п. 8.3. Порядку передбачено, що у разі невиконання або прострочення строків сплати пайової участі єдиним платежем або відповідно до графіку, замовник сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка від нарахованої суми коштів за кожну добу прострочення. Отже, відповідачу ОСОБА_2 у зв`язку з невиконанням зобов`язання зі сплати коштів пайової участі, нараховано 16981грн. пені.

Також вказують, що з метою забезпечення надходження коштів пайової участі до бюджету міста, 30.01.2019 року рекомендованим листом на адресу відповідача було направлено лист-претензію №13-06-445 про сплату коштів пайової участі. Однак, відповідач жодним чином на даний лист не відреагував. Невиконання відповідачем, вимог чинного законодавства України, призводить до недоотримання коштів місцевим бюджетом, що тягне за собою порушення інтересів територіальної громади у сфері містобудування, інвестування та бюджетній сфері.

Ухвалою судді від 02 травня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання( а.с.42).

Ухвалою судді від 22 липня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с.58).

22.07.2019 року представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Крамаренко Є.В. до суду подано заяву про застосування строку позовної давності (а.с.63,64). Згідно заяви зазначив, що 23 квітня 2015 року згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державно-будівельного контролю в Київській області за №КС 16 було прийнято в експлуатацію житловий будинок та господарчі споруди по АДРЕСА_1 , загальною площею 346,7 кв. м., замовником будівництва якого є відповідач ОСОБА_2 . Позивач здійснює посилання на вимогу закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» а саме п. 9 ст.40 , що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкту будівництва до експлуатації. Тобто, позивачем у позовній заяві вказується на дату відліку строків позовної дати як таку - 23 квітня 2015 року, а дата подання позову 08 квітня 2019 року тобто даті подання позову передувало майже 4 роки. З цих підстав вважають, що відповідно до норм ст..ст. 256,257,258, ч.4 ст.267 ЦК України, слід застосувати позовну давність, та відмовити у позові Виконавчого комітету Бориспільської міської ради до ОСОБА_2

15.11.2019 року представником позивача Лосінець Д.Ф. подано до суду заперечення на заяву про застосування строку позовної давності (а.с.68,69), згідно яких просив заяву відповідача про застосування строків позовної давності залишити без задоволення. Зазначив, що датою коли стало відомо позивачу про порушення його прав на отримання коштів пайової участі є 16.08.2018року, після проведення Північним офісом Держаудитслужби Державної аудиторської служби України планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Бориспільської міської ради . Також не погоджуються з твердженням відповідача, що датою відліку строків позовної давності є 25 квітня 2015 року, а саме дата реєстрації про готовність об`єкта до експлуатації у ДДАБІ Київської області, оскільки міська рада не має доступів до інформаційних баз ДДАБІ, та жодним законом України не передбачено такого доступу для органів місцевого самоврядування. Також звертають увагу суду, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження факту обізнаності виконкому міської ради у здійсненні ОСОБА_2 реконструкції житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , чи доказів, які б свідчили про можливість міськвиконкому дізнатися про вищевказані протиправні дії відповідача. З зазначеного слідує, що відповідач неправомірно ухиляється від виконання покладеного на нього обов`язку передбаченого чинним законодавством України.

У судовому засіданні представник позивача Лосінець Д.Ф. підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - адвокат Крамаренко Є.В. позов не визнав, просив застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, Бориспільською міською радою було прийнято рішення від 20.12.2011 №1562-19-УІ, згідно якого затверджено, викладений у новій редакції, Порядок пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Борисполя, Методику розрахунку пайової участі замовників у розвитку і створенні інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Борисполя при зміні функціонального призначення об`єктів, загальна кошторисна вартість яких не визначена згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами, а також Типовий договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Борисполя (а.с.15-30).

Так, згідно п.п.1.1, 1.2, 1.3 ч.1 Порядку, визначено залучення, розрахунок розміру пайової участі замовників у розвитку і створенні інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Борисполя. Замовник, який має намір щодо впровадження проектів будівництва, реконструкції, зміни функціонального призначення об`єктів, що знаходяться на території м.Борисполя, зобов`язаний взяти участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.

Пайова участь замовників у розвитку і створенні інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Борисполя є внеском, який замовник перераховує до Цільового фонду соціально-економічного та культурного розвитку міста-до 31.12.2011 року та до бюджету розвитку- з 01.01.2012 року (далі міський бюджет).

Замовники залучаються до участі у розвитку і створені інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Борисполя на підставі договору про пайову участь.

Пунктами 4.1, 4.2, 4.4 ч.4 Порядку передбачено, що пайова участь сплачується на підставі Договору, укладеного між замовником та виконавчим комітетом міської ради в особі міського голови.

Обов`язок укладення договорів про пайову участь з юридичними особами та фізичними особами-підприємцями покладається на відділ економічної та інвестиційної політики виконавчого комітету міської ради, з фізичними особами-на управління містобудування та архітектури.

Договір укладається після звернення замовника та передує оформленню дозвільних документів на будівництво(реконструкцію).

Згідно п.5.2 ч.5 Порядку, розмір пайової участі на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста становить :

-10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта-для нежитлових будівель і споруд;

-5 відсотків загальної кошторисної вартості реконструкції об`єкта;

-4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.

У п.п.6.1,6.2 ч.6 Порядку зазначено, пайова участь сплачується на підставі Договору у грошовій формі в повному обсязі єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається Договором, але не пізніше кінцевого терміну дії Договору:

-для об`єктів, що вводяться в експлуатацію до 1 січня 2013 року, кошти пайової участі повинні бути сплачені не пізніше одного місяця після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, але до прийняття рішення про оформлення майнових прав;

-для об`єктів, що будуть введені в експлуатацію з 1 січня 2013 року, кошти пайової участі повинні бути сплачені до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації документу, що підтверджує готовність об`єкта до експлуатації.

Пунктами 8.1, 8.4 Порядку визначено, що замовникам без наявності укладеного Договору забороняється здійснювати роботи на будівельному майданчику.

При відсутності довідки про повне виконання умов Договору забороняється реєстрація майнових прав на об`єкти нерухомості.

Як вбачається з п.9.1, цей порядок набирає чинності з дня опублікування рішення про його затвердження.

21 грудня 2011 року рішення міської ради від 20 грудня 2011 року № 1562-10-ІУ «Про внесення змін та доповнень до рішення міської ради від 03.03.2009 № 5493-48-У «Про затвердження порядку пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Борисполя» було опубліковано на офіційному веб- сайті Бориспільської міської ради(а.с.74,75).

Судом також встановлено, що 23.04.2015 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації за № КС 16, якою прийнято в експлуатацію житловий будинок та господарчі споруди по АДРЕСА_1 , загальною площею 346,7 кв.м., замовником будівництва якого є відповідач ОСОБА_2 ( а.с.9-14).

Відповідно до даних декларації про готовність об`єкта до експлуатації, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією складає 1 866 034,00 грн.(а.с.9-14).

Як стверджує позивач, відповідач відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку був зобов`язаний сплатити в місцевий бюджет в якості пайової участі у створенні інфраструктури грошові кошти у сумі 93302,00 грн. (1 866 034,00 грн. (кошторисна вартість)* 5 % (розмір пайової участі)).

У цьому зв`язку, суд зазначає, що відповідно до ч.ч.2,3ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин (на 23.04.2015) замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

При цьому за змістом чинної на той час ч. 6 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.

При цьому за змістом ч.5 цієї статті величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування, який є підставою для сплати пайового внеску у визначеному в ньому розмірі та строки.

Та, як було передбачено у ч.8 чинної на той час ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками.

Так, згідно з ч.9 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у чинній станом на 2015 рік редакції, договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Таким чином, єдиною підставою для сплати величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту є договір, що також визначено вищевказаним Порядком, що був затверджений позивачем.

Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі замовника у створені інфраструктури м. Борисполя.

Натомість, між Бориспільською міською радою та відповідачем договір про пайову участь не укладався, і позивач з вимогою про спонукання відповідача укласти такий договір до суду не зверталась.

Посилання позивача на положення ст.ст.22, 1166 ЦК України, суд вважає необгрунтованими та безпідставними.

Так, згідно ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправна поведінка, тобто дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки), наявність та розмір понесених збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Терміном "збитки" позначаються наслідки правопорушення, які виражаються у зменшенні майнової сфери потерпілого у результаті порушення належного йому права або блага. Протиправною поведінкою (дією або бездіяльністю) є будь-яка поведінка, яка суперечить правовим нормам. Причинний зв`язок - це відповідний об`єктивно існуючий зв`язок між явищами, при якому одне явище, яке передує, при відповідних умовах породжує, викликає інше явище - наступне. Відповідальність за заподіяні протиправною поведінкою збитки виникає при наявності вини особи, що заподіяла збитки.

Таким чином, наведені норми законодавства пов`язують відшкодування збитків з порушенням учасником господарських (цивільних) відносин відповідного зобов`язання, що потягло негативні наслідки для іншого учасника таких правовідносин.

Як зазначено у позовній заяві, відповідач ОСОБА_2 порушила визначені ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»зобов`язання, що полягає в не укладенні договору пайової участі, що потягло за собою несплату відповідачем коштів пайової участі, від так і недоотримання відповідних коштів місцевим бюджетом.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 208 Цивільного кодексу України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 Цивільного кодексу України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642, 643 Цивільного кодексу України.

Частина перша статті 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як було зазначено вище, с. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містить вказівку на необхідність укладення між сторонами договору пайової участі до прийняття об`єкту в експлуатацію, а також визначає істотні умови договору, серед яких - розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі. Відсутність цих, визначених сторонами істотних умов договору, не дає можливості визначити розмір зобов`язань відповідача та відповідність цим умовам наведеного позивачем розрахунку сум, що підлягають стягненню.

Суд, також звертає увагу, що положення ст.1166 ЦК України на спірні правовідносини не поширюються, оскільки відсутній факт заподіяння позивача майнової шкоди.

Крім того, представником відповідача заявлено про порушення позивачем строків позовної давності, про застосування якого заявив у заяві (а.с. 63,64).

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У відповідності до ч.1 ст.257, п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені);

Відповідно до вимог ч.3 та 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як встановлено з позовної заяви, про порушення свого права позивач вказує на дату реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а саме -23 квітня 2015 року.

Враховуючи вищенаведені вимоги цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що строк позовної давності за вимогою щодо стягнення упущеної вигоди по сплаті коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста та штрафних санкції за порушення грошового зобов`язання сплинув - 23 квітня 2018 року, проте позивач звернувся до суду з даним позовом - 09 квітня 2019 року( а.с. 1-8).

Обставин, які б свідчили про поважність причини пропущення позовної давності, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю, відсутністю підстав для стягнення коштів.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,223,258,259,263-265,266,273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області до ОСОБА_2 про стягнення упущеної вигоди по сплаті коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста та штрафних санкції за порушення грошового зобов`язання - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27 січня 2020 року.

Суддя І.В.Муранова-Лесів