КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/2163/2020
справа №357/6256/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Саліхова В.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, постановлену під головуванням судді Кошель Л.М. 27 листопада 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

встановив:

В червні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, у якому просить поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме автомобіль Mercedes-Benz, модель Е250, 2014 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 ); стягнути з відповідача компенсацію вартості 1/2 частини цього автомобіля в розмірі 322712,57 грн.

Не погодившись із первісним позовом, ОСОБА_1 пред`явлено зустрічний позов, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 84585 грн., що становить 1/2 вартості іншого транспортного засобу, що був відчужений ОСОБА_2 , а також стягнути 5750 грн. за оплачене навчання їхньої спільної дитини.

Щодо автомобіля Mercedes-Benz зазначив, що він був відчужений за ціною 48000 грн., відтак частка ОСОБА_2 становить 24000 грн.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2019 року задоволено клопотання представника ОСОБА_2 , призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру для надання висновку: яка ринкова вартість легкового автомобіля марки Mercedes-Benz, модель Е250, 2014 року випуску (ідентифікаційний номер ( VIN ) НОМЕР_1 ) на дату проведення експертного дослідження. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу про призначення експертизи.

В апеляційній скарзі посилається на те, що автомобіль відчужений, а поставлене перед експертами питання щодо визначення ринкової вартості автомобіля не буде враховувати недоліків та пошкоджень, які мав автомобіль та які знижують його вартість, тобто не буде визначено його дійсної вартості.

Зазначає, що просив про допит як свідка особи, якому відчужено автомобіль Mercedes-Benz, та можливості надання ним автомобіля для дослідження.

Також вказує, що на підтвердження дійсної вартості автомобіля ним надано договір, за яким відчужено автомобіль.

Посилається на те, що проведення експертизи доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, що діє в структурі МВС України. При цьому чоловік представника позивача є працівником МВС України, у зв`язку із чим уважає про можливість впливу на експерта. У зв`язку із чим вказує про можливість призначення експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні відповідач та його представник адвокат Бердичевський О.В. доводи апеляційної скарги підтримали.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності позивача, яка не з`явилась в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та його представника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза) ( частина 3 цієї статті).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом (частина 4 цієї статті).

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (частина 5 цієї статті).

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги в частині поставленого на вирішення експертизи питання щодо ринкової вартості автомобіля, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 372 ЦК України:

1. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

2. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

3. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

4. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та статті 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно із поняттями, що вживаються у Національному стандарті №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №14406:

- вартість - еквівалент цінності об`єкта оцінки, виражений у ймовірній сумі грошей;

- поточна вартість - вартість, приведена у відповідність із цінами на дату оцінки шляхом дисконтування або використання фактичних цін на дату оцінки;

- ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу;

- дійсна вартість майна для цілей страхування - вартість відтворення (вартість заміщення) або ринкова вартість майна, визначені відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до положень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 визначено, що різновидом товарознавчої експертизи є автомобільно-товарознавча експертиза (автотоварознавча та транспортно-товарознавча експертиза), об`єктами якої є колісні транспортні засоби і їх комплектуючі. До числа основних завдань автотоварознавчої та транспортно-товарознавчої експертизи належить визначення ринкової вартості колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), їх складових, а також розміру вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику або володільцю колісних транспортних засобів, їх складових унаслідок пошкодження останнього. До переліку орієнтовних питань цієї експертизи віднесено питання визначення ринкова вартість КТЗ (зазначаються його марка, модель і державний реєстраційний номер) на дату оцінки (зазначається дата, на яку визначається його вартість).

Узагальнюючи наведене можливо дійти висновку, що поняття "дійсна" та "ринкова" є тотожними, відображають однакову ймовірну вартість речі з урахуванням її фізичного стану і за яку можливо відчужити на ринку подібне майна.

Визначення ринкової вартості відповідає порядку призначення експертиз та надає відповідь на питання розміру реальної вартості частки у майні.

Визначення вартості майна відбувається під час його огляду (п.2.3 розділу IV зазначеної Інструкції), у зв`язку із чим відповідач не позбавлений права забезпечити огляд автомобіля експертами.

Окрім того, згідно із статтею 107 ЦПК України учасник справи через суд та з урахуванням думки інших учасників має можливість надати експерту необхідні докази для проведення експертизи, які мають бути враховані при складанні об`єктивного висновку.

В частині доводів апеляційної скарги щодо договору, згідно із яким продаж автомобіля здійснено за ціною 48000 грн., то такий доказ буде оцінюватися судом під час ухвалення рішення у справі нарівні з іншими доказами, що будуть зібрані у справі.

В частині доводів апеляційної скарги щодо призначення експертизи в Державному науково-дослідному експертно-криміналістичного центрі, що діє в структурі МВС України, з посиланням на те, що працівником МВС є чоловік представника позивача, колегія суддів зазначає, що ці доводи ґрунтуються виключно на припущеннях без посилань на будь-які докази. При цьому, учасники справи не позбавлені можливості заявити експерту відвід за наявності підстав, визначених статтею 38 ЦПК України.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування ухвали суду, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381- 384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді В.В. Саліхов

В.В. Соколова