Справа № 191/1998/19
Провадження № 2/191/510/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Якимчук-Полянички Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_2 про визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

27.05.2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_2 про визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів, вимоги у якій уточнив представник ОСОБА_3 10.02.2020 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2004 року видано виконавчий лист №2-906/2004 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 квітня 2004 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачем відкрито виконавче провадження №48916736. За даними державного виконавця, заборгованість зі сплати аліментів за вказаним виконавчим листом, за період з 28 квітня 2004 року по 05 жовтня 2018 року, склала 44072 грн. 77 коп. Позивач вважає вказаний розмір заборгованості таким, що не відповідає дійсності, оскільки державний виконавець, діючи в порушення вимог ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 195 СК України, обчислював розмір заборгованості за аліментами в період з 11 червня 2015 року по 05 жовтня 2018 року, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, хоча весь цей час позивач ОСОБА_1 , згідно записів трудової книжки, був офіційно працевлаштованим на підприємстві, і про це повідомляв державного виконавця, а саме: з 13 червня 2014 року по 09 червня 2015 року - на посаді охоронця в ТОВ «АТБ-Маркет», з 08 липня 2016 року по 31 січня 2017 року - монтажником та підсобним робітником у ТОВ «Українсько-Чеське спільне підприємство Ніколь-Індастрі», з 02 квітня 2018 року до теперішнього часу - бетонярем в ФОП ОСОБА_5 . В зв`язку із викладеним, позивач ОСОБА_1 просить суд визначити розмір заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №2-906/2004, виданий 15 травня 2004 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 квітня 2004 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у загальній сумі 20504 грн. 87 коп. станом на 01 січня 2020 року, з яких: - станом на 10 червня 2015 року - у сумі 11832 грн. 97 коп.; - станом на 05 жовтня 2018 року - у сумі 26665 грн. 91 коп.

У судовому засіданні представник позивача Мельніков М. уточнені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Посилався на те, що державним виконавцем не взято до уваги періоди офіційного працевлаштування ОСОБА_1 , а також докази добровільної сплати боржником аліментів, про що останній частково надав підтвердження, оскільки деякі платіжні доручення до теперішнього часу є втраченими. Крім того, вказав на те, що державний виконавець не може надати обґрунтування розрахунку наявної заборгованості ОСОБА_1 .

Представник відповідача Синельниківського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Семякіна К.О. у судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог. Підтримала відзив на позов, а також зазначила про те, що нарахована сума заборгованості за аліментними зобов`язаннями позивача визначена відповідно до закону, а згодом була зменшеною державним виконавцем, так як ОСОБА_1 надано докази добровільної сплати аліментів.

Представник третьої особи ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову за його необґрунтованістю.

Суд, заслухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, надані докази та оцінивши їх у сукупності прийшов до наступного.

15 червня 2004 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист у цивільній справі №2-906/2004 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на дитину, щомісячно, і до досягнення повноліття (а.с.12-14).

Згідно довідки Синельниківського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 27.01.2020 року, заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини, станом на 01.01.2020 року становить 31769 грн. 28 коп. (а.с.15-106).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст.ст. 194-197 Сімейного кодексу України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Приписами ч.4 ст. 194 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. При цьому, досягнення дитиною повноліття не припиняє стягнення заборгованості за аліментами.

Відповідно до ч.4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 2 п.26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.

У разі незгоди платника аліментів з розміром заборгованості за аліментами, обчисленої держаним виконавцем у розрахунку станом на 01.01.2020 року, ОСОБА_1 мав право оскаржити дії державного виконавця в суді у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, або звернутись з позовом в суд про визначення розміру заборгованості за аліментами у позовному провадженні.

Аналіз наведених норм свідчить, що сторонами у справі можуть бути стягувач та боржник, але ніяк не відділ ДВС.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця та повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права та свободи.

Отже, виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами.

Враховуючи, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту та невірно визначено суб`єктний склад сторін, позовні вимоги про визначення заборгованості зі сплати аліментів не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 194, 195 Сімейного кодексу України, ст. 16 ЦК України, ст. ст. 2-5, 7, 10-13, 76-82, 89, 95, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_2 про визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.02.2020 року.

Суддя:А. В. Твердохліб