ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року

м. Черкаси

Справа № 712/10048/19
Провадження № 22-ц/821/176/20
категорія: 311000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Василенко Л. І.

суддів: Карпенко О. В., Нерушак Л. В.

секретаря: Анкудінова О. І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: акціонерне товариство «Укрпошта» в особі Черкаської дирекції

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Черкаської дирекції про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у складі: головуючої судді Пересунька Я. В.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Черкаського дирекції АТ «Укрпошта» віл 26 червня 2019 року № 2952-к про звільнення його з посади контролера на контрольно-пропускному пункті дільниці супроводу, фізичного захисту та технічного обслуговування засобів сигналізації на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, поновити його на вказаній посаді та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтовано тим, що його було звільнено з роботи із порушенням чинного законодавства, оскільки не враховано переважне право на залишення на роботі та не було запропоновано іншу роботу на тому ж підприємстві.

Зокрема, 25 квітня 2019 року відповідачем, йому було повідомлено про зміни в організації праці та ознайомлено з наказом «Про попередження працівників» від 19 квітня 2019 року № 915 під підпис, але в цей день йому не було запропоновано іншу роботу на цьому ж підприємстві, яку він міг би виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду та стану здоров`я.

4 червня 2019 року після його численних вимог, йому було запропоновано іншу роботу, але більша частина із запропонованих посад були з місцем роботи поза межами м. Черкаси або не відповідали вищевказаним вимогам, у зв`язку з чим він був змушений відмовитись.

24 червня 2019 року відбулось засідання профспілкового комітету Черкаської дирекції АТ «Укрпошта», на якому присутніх було повідомлено про скорочення працівників з 1 липня 2019 року, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. На цьому ж засіданні позивачу було оголошено, що він відмовився 25 квітня 2019 року від запропонованих посад, у зв`язку з чим було складено відповідний акт, але насправді цього не було.

Наскільки позивачу стало відомо, після засідання 24 червня 2019 року профспілкового комітету було повторно складено акт про відмову від запропонованих посад, з якими його знову не ознайомили.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач тричі пропонував ОСОБА_1 вакантні на підприємстві посади, що свідчить про виконання вимог ст.49-2 КЗпП України, але від обрання будь-якої з них відповідач відмовився.

Аналіз судом запропонованих вакансій свідчить про те, що позивачу пропонувались посади, які він міг обійняти з огляду на рівень освіти, стаж і досвід роботи та стан здоров`я, в тому числі й у місті Черкаси (зокрема, посади оператора поштового зв`язку 1, 2, 3 класу, водія автотранспортних засобів тощо), тому суд відхилив його доводи в цій частині.

Посилання позивача на те, що 4 та 24 червня 2019 року йому з невідомих причин не пропонувалася вакансія інженера 1 категорії у відділі технології поштових послуг та логістики, яка була наявною в переліку вакансій від 25 квітня 2019 року, є безпідставними, оскільки було встановлено судом, що однією з кваліфікаційних вимог до цієї посади є наявність, зокрема, повної вищої освіти відповідного напрямку підготовки (спеціаліст) із стажем роботи за професією інженера 2 категорії не менше 2 років, але ОСОБА_1 не мав такого стажу роботи за відповідною професією.

Судом також вказано, що відповідачем були дотримані вимоги ст. 43 КЗпП України та ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 13 грудня 2019 року, ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2019 року та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивач вказує, що відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», згідно якої, у разі якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Відповідно до матеріалів справи, Черкаською дирекцією АТ «Укрпошта» повідомлено профспілку про зміни в організації виробництва і праці, які передбачають скорочення посад, листом від 11.06.2019 № 09-192, тобто лише за 21 день до намічуваних звільнень.

Однак судом першої інстанції не надано належної оцінки даним обставинам справи, і зроблено висновок, що відповідачем дотримано вимогу Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Позивач стверджує, що при звільненні його з займаної посади, відповідачем не було дотримано вимоги ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, зокрема, одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власником або уповноваженим ним органом не було запропоновано йому іншу роботу на тому ж підприємстві.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що позивачу підприємством тричі пропонувалися вакантні посади на підприємстві, що свідчить про виконання вимог ст. 49-2 КЗпП України, але від обрання будь-якої з них позивач відмовився, про що були складені відповідні акти щодо його відмови ставити підписи на пропозиціях вакантних посад.

Відповідач зазначає, що суд першої інстанції всебічно розглянув, дослідив матеріали, з`ясував всі обставини справи та прийняв обґрунтоване рішення.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 27 січня 2020 року розгляд апеляційної скарги призначено на 12 лютого 2020 року на 10:00 год. в загальному порядку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 наказом Українського ДП поштового зв`язку «Укрпошта» № 415-к від 29.01.2016 був прийнятий контролером на контрольно-пропускний пункт служби поштової безпеки. Українськое ДП ПЗ «Укрпошта» 01.03.2017 було перетворене в ПАТ «Укрпошта», в подальшому 21.12.2018 перейменовано в АТ «Укрпошта». У відповідності до наказу № 1449-к від 01.04.2019 по АТ «Укрпошта», у зв`язку зі зміною організаційної структури, ОСОБА_1 переведений контролером на контрольно-пропускному пункті дільниці супроводу фізичного захисту та технічного обслуговування засобів сигналізації (а.с.8-10).

Відповідно до наказу АТ «Укрпошта» № 251 від 5 березня 2019 року «Про закупівлю послуг суб`єктів охоронної діяльності», з метою підвищення ефективності діяльності Товариства та скорочення фінансових витрат на фізичну охорону майна, директорам філій АТ «Укрпошта» доручено інформувати працівників, задіяних в охороні об`єктів поштового зв`язку про зміни в організації виробництва та праці, а після укладення відповідного договору про надання послуг з охорони, здійснити вивільнення працівників, задіяних в охороні об`єктів поштового зв`язку (а.с. 34-35).

Згідно з наказом Черкаської дирекції АТ «Укрпошта» № 915 від 19 квітня 2019 року «Про попередження працівників», начальнику центру управління персоналом ОСОБА_2 доручено попередити контролерів на контрольно-пропускному пункті, сторожів дільниці супроводу, фізичного захисту та технічного обслуговування засобів сигналізації про зміну в організації виробництва та праці з 1 липня 2019 року (а.с. 36).

З даним наказом ОСОБА_1 ознайомлено 25 квітня 2019 року (а.с. 36 зворот).

25 квітня 2019 року ОСОБА_1 вручено письмове попередження про звільнення з посади у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці за п. 1 ст. 40 КЗпП України з 1 липня 2019 року, а саме працівників дільниці супроводу фізичного захисту та технічного обслуговування засобів сигналізації (а.с. 37).

Відповідно до акту від 25 квітня 2019 року, складеного начальником ВКА ОСОБА_3 , заступником начальника ВКА Кутир А. В. та начальником відділу підбору персоналу ОСОБА_4 ., дирекція запропонувала контролеру на КПП ОСОБА_1 вакантні посади, які були наявні на день попередження про вивільнення 25 квітня 2019 року. ОСОБА_1 особисто ознайомився з кожною запропонованою посадою, але від проставлення підпису на повідомленні з пропозиціями відмовився (а.с. 38, 39).

4 червня 2019 року ОСОБА_1 ознайомився із переліком вакантних посад по Черкаській дирекції АТ «Укрпошта», про що свідчить його особистий підпис під цим переліком, але не обрав жодну із запропонованих посад (а.с. 40).

Згідно з актом, складеним 4 червня 2019 року начальником ЦУП Попельською О. В., начальником ВКА Бабенко О. Б. та заступником начальника ВКА Кутир А. В., 4 червня 2019 року дирекція запропонувала ОСОБА_1 вакантні посади, які були наявні на цей день. ОСОБА_1 ознайомився з кожною запропонованою посадою, але від проставлення підпису на повідомленні з пропозиціями відмовився (а.с. 41).

Як вбачається із акту, складеного 24 червня 2019 року комісією в складі начальника ЦУП Попельською О. В., начальника юридичного відділу Лютенко І. Л., заступника начальника ВКА Кутир А. В., дирекція запропонувала ОСОБА_1 вакантні посади, наявні на 24 червня 2019 року, але від проставлення підпису на повідомленні він відмовився (а.с.43).

Відповідно до протоколу засідання Первинної профспілкової організації Черкаської дирекції АТ «Укрпошта» від 24 червня 2019 року, профспілковою організацією було надано згоду на звільнення контролера КПП дільниці супроводу фізичного захисту та технічного обслуговування засобів сигналізації ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати (а.с. 45-47).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності, судом в цілому вірно застосовано норми матеріального права, якими врегульовуються спірні правовідносини, та не допущено порушення норм процесуального права.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5 1 КЗпП України правовий захист, зокрема, від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Положеннями ч. 2 ст. 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника.

Як було уже встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 01 лютого 2016 року працював на посаді контролера на контрольно-пропускному пункті в Черкаській дирекції ДП ПЗ «Укрпошта».

Згідно до Положення про Черкаську дирекцію АТ «Укрпошта», дирекція є філією АТ «Укрпошта» без статусу юридичної особи. Водночас, директор філії має право приймати, переміщувати і звільняти з роботи працівників філії, застосовувати до них заходи заохочення, матеріального і дисциплінарного стягнення на підставі довіреності АТ «Укрпошта» та відповідно до встановленого порядку.

Відповідно до наказу АТ «Укрпошта» № 251 від 5 березня 2019 року «Про закупівлю послуг суб`єктів охоронної діяльності», з метою підвищення ефективності діяльності Товариства та скорочення фінансових витрат на фізичну охорону майна, директорам філій АТ «Укрпошта» доручено інформувати працівників, задіяних в охороні об`єктів поштового зв`язку про зміни в організації виробництва та праці, а після укладення відповідного договору про надання послуг з охорони здійснити вивільнення працівників, задіяних в охороні об`єктів поштового зв`язку.

Тобто, цей наказ фактично є підтвердженням того, що дійсно мало місце зміни в організації праці, пов`язані з оптимізацією витрат на охорону, забезпечення якої мало здійснюватися силами працівників залучених суб`єктів господарювання, які надають послуги з охорони об`єктів, про що вірно у своєму рішенні вказав суд першої інстанції.

На виконання наказу № 251 від 05.03.2019, Черкаська дирекція АТ «Укрпошта» в особі директора, видала наказ № 915 від 19 квітня 2019 року «Про попередження працівників», з метою підвищення ефективності діяльності АТ «Укрпошта» та скорочення фінансових витрат на фізичну охорону майна, на підставі службової записки начальника ДСФЗТОЗС Катренка В. В., яким доручила начальнику центру управління персоналом ОСОБА_2 . забезпечити попередження контролерів на контрольно-пропускному пункті, сторожів дільниці супроводу, фізичного захисту та технічного обслуговування засобів сигналізації про зміну в організації виробництва та праці з 01.07.2019 згідно законодавства України.

З наказом № 915 від 19.04.2019 був ознайомлений в тому числі і ОСОБА_1

25 квітня 2019 року ОСОБА_1 вручено письмове попередження про вивільнення з 1 липня 2019 року з посади контролера на КПП дільниці супроводу фізичного захисту та технічного обслуговування засобів сигналізації.

Відповідно до акту від 25 квітня 2019 року, дирекція запропонувала ОСОБА_1 вакантні посади, які були наявні на день попередження про вивільнення 25 квітня 2019 року. ОСОБА_1 особисто ознайомився з кожною запропонованою посадою, але від проставлення підпису на повідомленні з пропозиціями відмовився.

4 червня 2019 року ОСОБА_1 ознайомився із переліком вакантних посад по Черкаській дирекції АТ «Укрпошта», про що свідчить його особистий підпис під цим переліком, але не обрав жодну із запропонованих посад.

Згідно з актом, складеним 4 червня 2019 року дирекція запропонувала ОСОБА_1 вакантні посади, які були наявні на цей день, ОСОБА_1 ознайомився з кожною запропонованою посадою, але від проставлення підпису на повідомленні з пропозиціями відмовився.

Як вбачається із акту, складеного 24 червня 2019 року, дирекція в черговий раз запропонувала ОСОБА_1 вакантні посади, наявні на 24 червня 2019року, але від проставлення підпису на повідомленні він також відмовився.

За викладеного посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що при його звільненні з посади відповідачем не було дотримано вимог ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, оскільки йому не пропонувалися інші посади на тому ж підприємстві, не знаходять свого підтвердження, адже відповідач тричі пропонував позивачу вакантні на цьому ж підприємстві посади.

При цьому, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, що із запропонованих вакансій позивачу дійсно пропонувались посади, які він міг обійняти з огляду на рівень освіти, стаж і досвід роботи та стан здоров`я, в тому числі й у місті Черкаси (зокрема, посади оператора поштового зв`язку 1, 2, 3 класу, водія автотранспортних засобів тощо).

Доводи скаржника про те, що акти про його відмову від вибору вакансій складено заінтересованими співробітниками Черкаської дирекції АТ «Укрпошта», а відтак такі акти не є допустимими доказами, апеляційний суд оцінює критично, оскільки жодних доказів на спростування вказаних актів позивачем не надано.

Посилання скаржника на те, що він не був ознайомлений з наведеними актами, також не заслуговують на увагу, оскільки чинне законодавство не передбачає такої процедури як ознайомлення зі складеними актами щодо факту відмови від вчинення якоїсь конкретної дії (зокрема, підпису, ознайомлення тощо).

Щодо доводів скаржника в частині дотримання вимог Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» під час звільнення ОСОБА_1 , апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», порядок надання згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця відбувається у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником.

Подання роботодавця має розглядатися у присутності працівника, щодо якого воно подано. Розгляд подання за відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. У разі нез`явлення працівника або його представника на засідання розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах терміну, визначеного частиною першою цієї статті. При повторному нез`явленні працівника без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Як вбачається з подання № 09-192 від 11.06.2019, адресованого голові первинної профспілкової організації ЧД ПАТ «Укрпошта» Лонській Ю. В., посилаючись на наказ Черкаської дирекції АТ «Укрпошта» від 19.04.2019 № 915, адміністрація підприємства просила розглянути дане подання в установленому порядку на засіданні профспілкового комітету та дати згоду на звільнення ОСОБА_1 у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Відповідно до протоколу засідання Первинної профспілкової організації Черкаської дирекції АТ «Укрпошта» від 24 червня 2019 року профспілковою організацією було надано згоду на звільнення контролера КПП дільниці супроводу фізичного захисту та технічного обслуговування засобів сигналізації ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати.

Враховуючи такий порядок звільнення, колегія суддів також погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем дотримано вимоги ст. 43 КЗпП України та ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п. 19 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Судам слід мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування).

В усіх випадках звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП провадиться з наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених КЗпП України.

Порядок вивільнення працівників, закріплений КЗпП України, включає наступні вимоги, які повинні бути дотримано роботодавцем: строк попередження про наступне вивільнення (не пізніше ніж за два місяці до вивільнення) (ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України); врахування переважного права на залишення на роботі, передбаченого законодавством (ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України); пропонування працівникові іншої роботи на тому ж підприємстві, в установі, організації одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України); отримання згоди профспілкового комітету, членом якого є працівник (ст. 43); у разі, якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення». Власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників (ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України).

Отже, з перерахованих вище вимог слідує, що ОСОБА_1 був звільнений з посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з дотриманням усіх процедур при звільненні.

З урахуванням того, що інші доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам позовної заяви, яким суд надав належну оцінку, висновок суду першої інстанцій є достатньо аргументованим, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника, при цьому апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 17 лютого 2020 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Л. В. Нерушак