Справа № 604/274/20
Провадження № 2/604/273/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

у складі : головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участі секретаря судового засідання Гамана В.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиськ в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, встановленого рішенням Підволочиського районного суду від 07 листопада 2016 року на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 2000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування свої позовних вимог позивач зазначила, що згідно рішення Підволочиського районного суду від 07 листопада 2016 року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 800 грн щомісячно. З часу ухвалення рішення через інфляцію ціни значно зросли. Крім того у відповідності до ст. 184 СК України мінімальний розмір аліментів не можу бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того надала доповнення до позовної заяви, зазначивши, що необхідність збільшення розміру аліментів викликана тим, що дочка потребує продукти харчування, одягу, відвідує дитячий садок, танцювальний гурток, аеробіку, що потребує матеріальних коштів, а відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в більшому розмірі.

Відповідач відзив на позов на надав, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, причини його неявки суду не відомі, а тому у відповідності до ст.281 ЦПК України, слід ухвалити заочне рішення по справі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247,179 ЦПК України, виходячи з наступного:

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 23 січня 2017 року № 2/604/23 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в с. Березине Тарутинського району Одеської області, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 800 (вісімсот) гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 07 листопада 2016 року, і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Згідно рішення Підволочиського районного суду № 604/442/20 від 08 вересня 2020 рокурозірвано шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 28 листопада 2018 року у Підволочиському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 59, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище - « ОСОБА_1 ».

Як убачається з довідки, вданої виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради № 12-48 від 01 квітня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 . Має на утриманні двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Діти постійно знаходяться при матері.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до роз`яснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 01 грудня 2020 року ? 1859 грн. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками.

Згідно з роз`ясненнями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням матеріального становища сторін і їх неповнолітньої дитини, тієї обставини, що обов`язок утримувати дітей лежить на обох батьках, вважає, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів підлягають до часткового задоволення. При цьому суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання неповнолітньої дитини, встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно.

На основі викладеного суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, суд приходить до висновку також, що згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 840,80 грн судового збору.

На підставі ст.ст.183,184, ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 83, 200,247,258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в с. Березине Тарутинського району Одеської області, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 23 січня 2017 року по цивільній справі № 2/604/23/17 та стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в с. Березине Тарутинського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в дохід держави 840,80 гривень судового збору.

Виконавчий лист по справі № 2/604/23/17 про стягнення аліментів на утримання дочки з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - повернути в Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддя - підпис

з оригіналом згідно:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків