Справа № 669/976/19
Провадження № 2/669/41/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючої - судді Бараболі Н.С.,

за участю секретаря Бульбах Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, ОСОБА_8 , орган опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області,

В С Т А Н О В И В :

05.09.2019 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач 1), ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (надалі відповідач 2), ОСОБА_7 (надалі відповідач 3), ОСОБА_7 (надалі відповідач 4) про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю, а саме житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , шляхом виселення останніх із належного йому на праві власності даного житлового будинку, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, ОСОБА_8 , орган опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області.

В обґрунтування позову вказав, що йому на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстрований він та його мати ОСОБА_8 , третя особа по справі. Відмітив, що фактично із сім`єю проживав в с.Ставищани Білогірського району Хмельницької області, а в будинку проживала мати. В свою чергу, відповідачі були зареєстровані та проживали в с.Клубівка Ізяславського району Хмельницької області.

Зазначив, що в червня 2017 року, в той час коли ОСОБА_8 перебувала в Хмельницькій обласній лікарні на лікуванні, в належний йому житловий будинок без його згоди вселилися відповідачі. Після повернення матері з лікарні відповідачі проявили відносно неї агресію, виганяли її та вчиняли стосовно неї домашнє насильство, через що вона була змушена залишити будинок і проживати деінде. На його неодноразові звернення виселитися з будинку відповідачі не реагують, разом з цим нищать майно, яке знаходиться в будинку, самостійно не сплачують комунальні послуги, що призвело до відключення подачі природного газу до житлового будинку, створили заборгованість зі сплати послуг з постачання електроенергії, не проводять поточного ремонту. В зв`язку із вказаним він з матір`ю позбавлений можливості проживати в житловому будинку та користуватися належними їм речами.

Крім того, вказав, що при перших намаганнях вселитися в будинок, відповідачі вчиняли сварки, застосовували фізичну силу та не допускали їх до будинку, в зв`язку із чим ОСОБА_8 неодноразово зверталася в органи поліції із відповідними заявами, проте відповідачі не зважають на виклики, залишаються проживати в належному йому будинку.

Відмітив, що вищевказані факти свідчать про систематичне порушення відповідачами правил співжиття, яке виражається у вчиненні фізичного та психологічного насильства в сім`ї щодо позивача та його матері, що є підставою для виселення відповідачів із належного позивачу на праві власності житлового будинку.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивач згоди на вселення до житлового будинку відповідачів не давав, договору оренди приміщення з ними не укладав, відповідачі не є членами його сім`ї в розумінні ст.64 ЖК України, вважає що користування відповідачами житловим будинком порушує права та інтереси власника будинку, який позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися цим будинком. В зв`язку із вказаним позивач просить захистити його право власності на житловий будинок усунувши перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм житловим будинком шляхом виселення відповідачів із нього.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві. В судове засідання 21 жовтня 2020 року не з`явився. В поданій до суду заяві представник позивача ОСОБА_9 позовні вимоги підтримала, просив розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивача. Не заперечила проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_7 в ході розгляду справи позов не визнали. Будучи належним чином і своєчасно повідомленими про дату розгляду справи, в судове засідання 21 жовтня 2020 року не з`явилися, у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 15 жовтня 2019 року строк, відзив на позовну заяву не подали.

Третя особа ОСОБА_8 , належним чином і своєчасно повідомлена про дату розгляду справи, в судове засідання 21 жовтня 2020 року не з`явилася. В ході розгляду справи позов ОСОБА_1 підтримала.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області служби Загоруйко О.С. в судове засідання 21 жовтня 2020 року не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення поклалася на розсуд суду.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16 липня 2015 року державним нотаріусом Білогірської державної нотаріальної контори Разумей Л.О., реєстровий №498. Вказані обставини підтверджуються даними вказаного Свідоцтва про право на спадщину за законом, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності№40726514, сформованого 16 липня 2015 року державним нотаріусом Білогірської державної нотаріальної контори Разумей Л.О., та даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №229047836, сформованої 21.10.2020 року суддею Білогірського районного суду Хмельницької області Бараболею Н.С.

З довідки №2594, виданої 30 липня 2019 року Білогірською селищною радою Хмельницької області, вбачається, що до складу сім`ї, яка проживає по АДРЕСА_1 , входить ОСОБА_1 (голова домогосподарства), позивач по справі, та ОСОБА_8 (мати), третя особа по справі.

Згідно акту про встановлення факту проживання від 30 серпня 2019 року, складених депутатом Білогірської селищної ради Хмельницької області Ніколайчук О.М. в присутності двох свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 встановлено, що в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_1 проживають без реєстрації ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . Зареєстрованим місцем проживання останніх є АДРЕСА_2 , що вбачається із відомостей про реєстрацію місця проживання, наданих відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Хмельницькій області 08.10.2020 року, на запит суду щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів за вих. №№.6801.5-9649/6801.5.1-19, 6801.5-9650/6801.5.1-19, 6801.5-9651/6801.5.1-19, 6801.5-9649/6801.5.1-19. Крім того, ОСОБА_2 , відповідачу по справі, на праві власності належить домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу ВЕО №505634, посвідченого 11.05.2007 року приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Дацишиним О.М., що підтверджується даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №229049434, сформованої 21.10.2020 року суддею Білогірського районного суду Хмельницької області Бараболею Н.С.

Крім того, встановлено, і що сторонами не заперечувалося, що відповідачі членами сім`ї позивача не являються, оскільки не пов`язані спільним проживанням, побутом, взаємними правами та обов`язками, ніколи разом не проживали, однак вселилися у 2017 році без згоди власника житлового будинку.

З часу вселення до згаданого житлового будинку відповідачі проживають у ньому, використовуючи для проживання усі його приміщення. Вимога позивача про надання йому вільного доступу до житлового будинку залишились без відповідного реагування з боку відповідачів, які на час розгляду даної справи продовжують проживати у житловому будинку по АДРЕСА_1 та використовувати його для власного проживання без згоди власника, а також не допускають ОСОБА_1 до житлового будинку. Вказані обставини визнаються сторонами.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Принцип непорушності права власності закріплено і статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини, які за змістом ч.4 ст.10 ЦПК України є джерелом права в Україні і підлягають застосуванню судами.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.1, ч.2 ст.319 ЦК України).

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Так, відповідачі не набули самостійного права на житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем чи на підставі ордера тощо - ст. 810 ЦК України, ст. ст. 61, 64 ЖК Української РСР), самовільно використовують належний ОСОБА_1 житловий будинок, проживають у ньому без згоди останнього, не пов`язані із ним спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, а тому проживання їх в будинку по АДРЕСА_1 порушує права позивача та є підставою для їх захисту. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне захистити порушене право власності позивача, усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом виселення відповідачів із належного йому житлового будинку без надання їм іншого жилого приміщення в силу вимог ст.115 ЖК Української РСР, як осіб, які самовільно зайняли жиле приміщення.

Судові витрати по справі становлять 768,40 грн., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідачів на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.317,319,321, ЦК України, ст.ст.61,64,115 ЖК Української РСР, ст.ст. Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 352 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні і розпорядженні належного йому на праві власності житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , шляхом виселення з нього ОСОБА_2 , ОСОБА_5 і їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2020 року.

Суддя Н. С. Бараболя