Ухвала

12 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 750/146/19

провадження № 61-12290св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - комунальне підприємство «Чернігівводоканал», розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_1 та комунального підприємства «Чернігівводоканал» на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 лютого 2019 року у складі судді Логвіної Т. В. та постанову Чернігівського апеляційного суду від 20 травня 2019 року у складі колегії суддів: Бечка Є. М., Євстафіїва О. К., Лакізи Г. П.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунального підприємства «Чернігівводоканал» (далі - КП «Чернігівводоканал») в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування їй боргу в сумі 2 711,07 грн за послуги водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача зняти з ОСОБА_1 неправомірно нараховану заборгованість в розмірі 2 711,07 грн за послуги водопостачання та водовідведення за вказаною адресою; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 6 664,04 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що позивач є особою з інвалідністю 1 групи, з 2008 року отримувала субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, яка призначалась Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради. Однак, з травня 2017 року Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради позивачу було відмовлено у призначенні субсидії з посиланням на наявність у неї заборгованості перед КП «Деснянське» та КП «Чернігівводоканал», при цьому вона вчасно здійснювала оплату обов`язкових платежів за житлово-комунальні послуги. Рішеннями судів дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові та Чернігівської міської ради були визнані незаконними та зобов`язано Чернігівську міську раду компенсувати за рахунок місцевого бюджету ОСОБА_1 додаткові витрати на оплату ЖКП, які нараховані КП «Чернігівводоканал». Оскільки дані дії здійснені не були і виникла заборгованість, КП «Чернігівводоканал» на ім`я позивача надсилав квитанції та листи з погрозами про відключення від водопостачання та водовідведення та реалізацію її майна з торгів, що негативно вплинуло на стан її здоров`я, вона вимушена була постійно проходити курси лікування стаціонарно, відповідно, купувати ліки та підтримувати свій організм, понесла витрати на загальну суму 6 664,04 грн. Заподіяну моральну (немайнову) шкоду позивач оцінює в 10 000 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 20 травня 2019 року, позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради щодо нарахування ОСОБА_1 боргу в сумі 2711,07 грн за послуги водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 .

Зобов`язано КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради зняти з ОСОБА_1 неправомірно нараховану заборгованість в розмірі 2711,07 грн за послуги водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради 768,40 грн судового збору в дохід держави.

У липні 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 лютого 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 20 травня 2019 року в частині відмови у задоволенні відшкодування матеріальної та моральної шкоди та прийняти нове рішення, яким задовольнити всі позовні вимоги.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд не розглядав питання щодо матеріальної шкоди, оскільки заявник не обґрунтовував таку шкоду. Проте, суд ураховує той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації судом факту порушення. Тобто, сам лише факт правопорушення є наслідком такого спричинення, так і визначення поняття , умов і критеріїв компенсації.

У липні 2019 року КП «Чернігівводоканал» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, скасувати рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 лютого 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 20 травня 2019 року та закрити провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами різних інстанцій питання компенсації різниці між нормами споживання, що встановлюються органами місцевого самоврядування та нормативами встановленими Постановою Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 409 розглядаються в порядку як адміністративної так і цивільної юрисдикції до того ж ще й з порушенням суб`єктної юрисдикції. Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 20 квітня 2017 року № 181 затверджено норми витрат води, які перевищують нормативи, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року ; 409, що потягло за собою додаткове нарахування позивачу платежів за водопостачання та водовідведення у КП «Чернігівводоканал». Вказані витрати не покривала надана позивачу субсидія на оплату житлово-комунальних послуг саме внаслідок затвердження вказаними рішеннями виконавчого комітету Чернігівської міської ради норм витрат води, перевищують нормативи , встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 409. Пунктом 3-1 Постанови Кабінету міністрів України № 409 установлено, що в разі затвердження органами місцевого самоврядування норм споживання житлово-комунальних послуг, що перевищують соціальні нормативи, визначені підпунктами 2-4 пункту 3 цієї постанови, компенсація додаткових витрат громадянам, яким відповідно до законодавства призначено субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, у разі відсутності квартирних приладів обліку холодної та гарячої води здійснюється за рахунок місцевих бюджетів. Цей пункт не застосовується до громадян, які відмовилися від встановлення приладів обліку за рахунок місцевих бюджетів або підприємств - виробників/виконавців послуг, що підтверджено документально. Передбачені пільги на законодавчому рівні мають бути компенсовані або за рахунок міського бюджету або за рахунок державного бюджету, однак в жодному разі не шляхом проведення списання та зобов`язання вчинення таких дій підприємством, що надає такі послуги. Отже, в даній справі відповідачем має бути орган місцевого самоврядування (в даному випадку Чернігівська міська рада») та наявний публічно-правовий спір.

Відзив від інших учасників справи до Верховного Суду не надходив.

Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2019 року поновлено строк КП «Чернігівводоканал» на касаційне оскарження , відкрито касаційне провадження у даній справі, витребувано цивільна справа із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

У листопаді 2019 року матеріали цивільної справи № 750/146/19надійшли до Верховного Суду.

08 листопада 2019 року матеріали цивільної справи передані судді-доповідачу Дундар І. О.

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

На підставі частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної чи суб`єктної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки представник КП «Чернігівводоканал» Белавцева О. М. оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної та суб`єктної юрисдикції, виключних випадків, за яких справа не підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, передбачених частиною шостою статті 403 ЦПК України, не встановлено.

Керуючись статтями 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Чернігівводоканал» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційними скаргами комунального підприємства «Чернігівводоканал» та ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 лютого 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 20 травня 2019 року, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

В. І. Журавель

М. М. Русинчук