Справа № 2-1531/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - Малюк В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , особа, яка бере участь: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», третя особа: приватний виконавець Пивоваров Ю.Г., про забезпечення позову, шляхом зупинення виконавчого провадження №62426396,-

В С Т А Н О В И В :

06.11.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про забезпечення позову, шляхом зупинення виконавчого провадження №62426396.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2020 року, головуючим суддею визначено Малюк В.М. Дана заява передана судді Малюк В.М. 17.11.2020 року.

Дослідивши зміст поданої ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову та додані до неї додатки, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, як слідує з поданої ОСОБА_1 заяви, до такої додано квитанцію №0.0..1 яка датована 10.10.2019 року про сплату судового збору в розмірі 384,20 грн.

Однак, суддя звертає увагу заявника на те, що відповідно до п. п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 439,40 грн.

Таким чином заявником не в повній мірі сплачено судовий збір по справі, що суперечить вимогам ч.5 ст. 151 ЦПК України.

Крім цього, в порушення п.3 ч.1 ст.151 ЦПК України, заявником ОСОБА_1 , у заяві про забезпечення позову не зазначено предмету позову, тобто з заяви не вбачається, з якими конкретно вимогами він має намір звернутися в подальшому до суду, заява не містить : конкретно визначеного предмету позову, змісту позовних вимог, не вказано спосіб (способи) захисту прав або інтересів, який позивач буде просити суд визначити у рішенні. Не зазначення у заяві про забезпечення позову до подачі позовної заяви обсягу позовних вимог з якими заявник має намір звернутися до суду унеможливлює встановлення зв`язку між заходом забезпечення позову (який просить застосувати заявник) і предметом позову, щодо відповідності та співмірності заходу забезпечення позову предмету позову.

У поданій ОСОБА_1 заяві відсутнє також належне обґрунтування необхідності забезпечення позову та якого саме позову, що суперечить положенням п.3 ч.1 ст. 151 ЦПК України.

Положеннями п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Окрім цього, як слідує з поданої ОСОБА_1 заяви, в такій заявник не вказує відповідачів про справі.

Як слідує із заяви про забезпечення позову, заявник просить суд зупинити виконавче провадження ВП 62426396, скасувати ухвалу рішення Ужгородського міськрайонного суду, про видачу дубліката виконавчого листа, у цивільній справі №2-1531/10 та поновленню строку, щодо стягнення боргу на користь ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступники ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Глобал Спліт), повернути суму сплаченого судового збору та коштів, які було знято приватним виконавцем з доходів заявника.

Тобто, фактично однією з вимог, заявником ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції, яке не може бути самостійно скасовано самим же судом першої інстанції, в той же час, як на таке рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Беручи до уваги наведене та зважаючи на те, що подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не відповідає вимогам передбаченим в ст. 151 ЦПК України, приходжу до висновку, що вказану заяву слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 352-354 Цивільного-процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , особа, яка бере участь: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», третя особа: приватний виконавець Пивоваров Ю.Г., про забезпечення позову, шляхом зупинення виконавчого провадження №62426396 повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою, якщо перестануть існувати обставини, які стали причиною для повернення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М.Малюк