ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/534/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Долі М.А., Остапчук М.М.

позивача ( по первісному)

відповідача (по зустрічному) ОСОБА_1 ,

представників позивача (по первісному позову)

відповідача (по зустрічному) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідачів (по первісному позову)

позивачів (по зустрічному) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

відповідача (по первісному позову) ОСОБА_6

представників відповідачів (по первісному позову)

позивачів (по зустрічному позову) ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування, усунення перешкод у здійсненні права власності, за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років та зміну черговості одержання права на спадкування,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідачів.

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, усунення перешкод у користуванні власністю та виселення. Вказані вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_10 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_10 заповіт не складав. У встановлений строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Камінської В.П. із заявою про прийняття спадщини. Окрім неї із заявами до нотаріуса також звернулися ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду м. Києва, усунуто від права на спадкування ОСОБА_11 , у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання зі спадкодавцем ОСОБА_10 однією сім`єю понад п`ять років, усунення ОСОБА_1 від права на спадкування за законом, відмовлено. Після набрання вказаним рішенням законної сили, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 . Свідоцтва про право власності на квартиру у позивача не має і місце його знаходження їй невідоме. Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 добровільно звільняти квартиру відмовляються і до теперішнього часу самовільно проживають у ній, не сплачуючи комунальні послуги. Відповідачі ж ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , хоч і зареєстровані у вказаній квартирі, однак у ній не проживають тривалий час, що підтверджується відповідною довідкою з ЖЕД . Таким чином, позивач вважає за необхідне визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 , на квартиру АДРЕСА_1 та усунути перешкоди у здійсненні нею права власності на вказану квартиру шляхом виселення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та визнання такими, що втратили право користування вказаною квартирою ОСОБА_6 та ОСОБА_9

23.01.2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту їхнього спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років та зміну черговості отримання права на спадкування. Свої вимоги мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_10 , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Позивачі проживали все своє життя разом із померлим, оскільки батько спадкодавця був вітчимом позивача ОСОБА_4 . Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження між ОСОБА_13 (батьком спадкодавця) та ОСОБА_14 (матір`ю ОСОБА_4 і бабусею ОСОБА_5 ). З 1968 року по 1982 рік позивачі з померлим проживали однією сім`єю в м. Каневі, Черкаської області. Після смерті ОСОБА_10 позивачі звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, так як являються спадкоємцями четвертої черги, та їм стало відомо, що окрім них на спірне майно також претендує ОСОБА_1 , яка є сестрою покійного і спадкоємцем другої черги. Нотаріусом було повідомлено позивачів, що без рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю, останні не можуть вважатися спадкоємцями четвертої черги. У 2012 році покійний ОСОБА_10 переніс інфаркт міокарду, в результаті чого отримав другу групу інвалідності довічно та постійно потребував сторонньої допомоги. Так, позивачі, проживаючи разом з покійним, купували їжу, вели господарство, несли витрати на лікування. Відповідачка жодного разу не приїздила до хворого, не цікавилася його здоров`ям, не допомагала по господарству, не купувала ліки. Вся турбота за покійним лягла на плечі позивачів. Похованням займався ОСОБА_5 . Враховуючи зазначене позивачі просили задовольнити заявлені позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представники заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років та зміну черговості одержання права на спадкування заперечували, вказані вимоги є безпідставними так як ними не надано суду доказів їх спільного проживання із померлим однією сім`єю понад п`ять років. Крім того, вказані обставини вже досліджувалися судом при розгляді іншої справи за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем, в задоволенні якої їм було відмовлено. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не довели факти здійснення ними опіки над ОСОБА_10 , матеріального його забезпечення, тривалого часу здійснення цих дій, безпорадного стану спадкодавця з урахуванням того, що він працював до останнього дня свого життя. Оскільки суду не доведено право відповідачів на спадкування за померлим ОСОБА_10 , тому вони і не мають права на зміну черговості спадкування.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх представники в судовому засіданні заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, наполягали на задоволенні своїх позовних вимог щодо встановлення факту їх спільного проживання з померлим ОСОБА_10 однією сім`єю понад п`ять років, так як вони проживали разом, піклувалися про нього, здійснювали за ним догляд, забезпечували його, а також просили визнати за ними право на спадкування разом із ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні також підтвердила, що вона проживала з померлим у його квартирі, сплачувала разом із братом комунальні послуги за квартиру, купували продукти, доглядали за ОСОБА_10 оскільки він після інфаркту перебував у тяжкому стані. Вважає, що ОСОБА_1 не має права одноосібно успадковувати майно померлого.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання також не прибув, в матеріалах справи міститься повідомлення про розгляд справи у його відсутність. В матеріалах справи містяться письмові пояснення в яких розгляд даної справи залишено на розсуд суду з урахуванням обставин справи та відповідно до діючого законодавства.

ІІ. Заяви та клопотання.

18.12.2017 в судовому засіданні ОСОБА_5 заявив клопотання про зупинення провадження у справі.

28.02.2018 представником відповідачів адвокатом Барицьким П.В. подане до суду клопотання про об`єднання в одне провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, усунення перешкод у користуванні власністю та виселення та цивільної справи № 753/1267/18 за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту їхнього спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років та зміну черговості отримання права на спадкування.

04.04.2018 до суду надійшли пояснення Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в яких третя особа просила розглянути справу у відсутність їхнього представника з урахуванням фактичних обставин справи та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

11.05.2018 представником відповідачів ОСОБА_7 заявлено клопотання про зупинення провадження у справі.

22.07.2019 до суду надійшли пояснення Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в яких третя особа просила розглянути справу у відсутність їхнього представника за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства.

21.10.2019 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання про приєднання до справи постанови Верховного суду від 02.10.2019 року, яке було задоволено протокольною ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.10.2019 року.

21.10.2019 ОСОБА_1 подала до суду клопотання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа -Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років та зміну черговості одержання права на спадкування.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

10.11.2017 ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Трусової Т.О. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, усунення перешкод у користуванні власністю та виселення.

18.12.2017 протокольною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

11.01.2018 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

27.02.2018 ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту їхнього спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років та зміну черговості отримання права на спадкування. Призначено підготовче судове засідання.

26.03.2018 протокольною ухвалою Дарницького районного суду м. Києва об`єднано в одне провадження цивільну справу позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, усунення перешкод у користуванні власністю та виселення та цивільну справу № 753/1267/18 за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту їхнього спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років та зміну черговості отримання права на спадкування.

03.04.2018 ухвалою суду закінчено підготовче засідання у вказаних справах.

11.05.2018 протокольною ухвалою суду залишено без розгляду заяву про поновлення строку для подання відзиву, заяву про поновлення строку для подання заперечень на відзив та про приєднання до справи доказів.

11.05.2018 ухвалою суду у задоволенні заяви представника відповідачів ОСОБА_7 про зупинення провадження у справі відмовлено.

11.05.2018 ухвалою суду закрито провадження у справі в частині вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років.

Постановою Київського апеляційного суду від 20.11.2018 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_7 , скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03.04.2018 , справу направлено до Дарницького районного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19.02.2019 виправлено описку у постанові від 20.11.2018 та зазначено про скасування ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 11.05.2018.

Після повернення справи до Дарницького районного суду м. Києва відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано для розгляду судді Заставенко М.О., яка ухвалою від 24.06.2019 призначила справу до розгляду по суті в судове засідання.

21.10.2019 ухвалою Дарницького районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років та зміну черговості одержання права на спадкування.

ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_15 , ОСОБА_10 (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житла Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації 30.10.2006, розпорядження №43896. Дана квартира є однокімнатною, ізольованою, житловою площею 21,8 кв.м, загальною площею 51,2 кв.м. про що свідчить технічний паспорт на квартиру (т.1 а.с.7, т.2 а.с. 105, 159).

Єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_15 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її чоловік - ОСОБА_10 , 1949 року народження, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав на нерухоме майно. Вказана обставина підтверджується листом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 219/02-14 (т.4 а.с. 146).

Після смерті ОСОБА_15 в спірній квартирі були зареєстровані ОСОБА_9 з 21.06.2013 та ОСОБА_6 з 25.07.2014 (т.1 а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 66 років помер ОСОБА_10 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть.(т.1 а. с. 64).

Після смерті ОСОБА_10 відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копією спадкової справи, відкритої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Камінською В.П., після смерті ОСОБА_10 у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини звернулися спадкоємець другої черги рідна сестра ОСОБА_1 11.06.2015, а також ОСОБА_4 23.10.2015, ОСОБА_5 09.11.2015, ОСОБА_11 02.11.2015, ОСОБА_16 02.11.2015, ОСОБА_17 02.11.2015, ОСОБА_18 02.11.2015 як спадкоємці четвертої черги. 11.11.2015 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 відкликали заяви про прийняття спадщини. 19.09.2017 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Камінська В.П. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно, яке спадкується. Свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцям не видавалось (т.1 а.с.62-125)

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 07.06.2017 по справі за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , 3-тя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років, усунення від права на спадкування за законом, залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду м. Києва та Постановою Верховного Суду від 02.10.2019, позов задоволено частково, усунуто ОСОБА_11 від права на спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 , в задоволенні позову ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , 3-тя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років, усунення від права на спадкування за законом на спадщину ОСОБА_1 , яка відкрилась на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 відмовлено (т.1 а.с.8-11, т. 4 а.с. 105-113).

Наведеним рішенням встановлено, факт відсутні проживання позивачів в квартирі АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_10 і ведення з ним спільного господарства в період з 2010 року по 31.05.2015, тому в задоволенні частини позовних вимог про встановлення факту проживання позивачів зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років було відмовлено. Також судом встановлено, що ОСОБА_10 за життя не перебував у безпорадному стані, зумовленому його тяжкою хворобою, коли він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування.

V. Норми права, застосовані судом, та мотивація прийнятого рішення.

За приписом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України).

Стаття 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї, вважається таким, що прийняв спадщину.

За положеннями частини 2 статті 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За приписом частини 1 статті 1268 цього Кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з положеннями статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже після смерті ОСОБА_15 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яку прийняв ОСОБА_10 , оскільки скористався правом на прийняття спадщини та у встановлений законом строк подав нотаріусу відповідну заяву.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_10 не залишив, а відтак право на спадкування одержали спадкоємці за законом.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Статтями 1261-1264 ЦК України визначені черги спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Щодо вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років та зміну черговості одержання права на спадкування суд дійшов наступного висновку.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України підлягає встановленню два юридичних факти: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Згідно з частиною другою статті 3 СК України смію складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Тлумачення частини 2 статті 3 СК України та зміст пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» дає підстави дійти висновку про те, що для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Свідчення допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які стверджували, що ОСОБА_1 не допомагала своєму брату, а відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 навпаки дбали про нього після смерті його дружини, проживали з ним разом, суд не приймає до уваги, оскільки вказані обставини вже досліджувалися і є рішення суду, що набрало законної сили.

Таким чином, враховуючи положення зазначених статей та обставини, встановлені як рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07.06.2017 року у справі № 753/21559/15-ц, так і Постановою Верховного суду від 02.10.2019, у справі за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , третя особа Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років, усунення від права на спадкуванння, встановлено, що померлий ОСОБА_10 не перебував у безпорадному стані, не потребував постійного стороннього догляду, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не доведено їхнє проживання однією сім`є з померлим протягом останніх п`яти років, тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 дотівни, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років не підлягають задоволенню.

Оскільки позовні вимоги щодо зміни черговості спадкування є похідними від наявності права на спадкування за законом, у визнанні чого судом відмовлено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тому вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню.

ОСОБА_1 скористалася правом на прийняття спадщини та у встановлений законом строк подала нотаріусу відповідну заяву.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з визначених законом підстав набуття права власності є спадкування.

Перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців посвідчується свідоцтвом про право на спадщину (стаття 1296 ЦК України), отримання якого є правом спадкоємця, водночас норма частини 1 статті 1297 ЦК України зобов`язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Покладаючи на спадкоємців обов`язок отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, законодавець тим самим забезпечує їх можливістю реалізовувати набуте право власності щодо успадкованого нерухомого майна.

Одним з основних конституційних прав людини є право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю (стаття 41 Конституції України), яке знайшло своє закріплення у ЦК України.

Згідно з частиною 1 статті 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 ЦК України).

Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. (стаття 392 ЦК України).

Як встановив суд, єдиним спадкоємцем ОСОБА_10 за законом є рідна сестра - позивач ОСОБА_1 , яка одержала право на спадкування у другу чергу, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно, яке спадкується.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, враховуючи зазначене, суд вважає правомірними вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 .

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають у квартирі АДРЕСА_1 , право власності на яку визнано судом за ОСОБА_1 , без реєстрації у вказаній квартирі, не являються членами її сім`ї, та були вселені у вказану квартиру лише зі згоди попереднього власника квартири, тому суд вважає за можливе усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права власності на квартиру шляхом виселення їх із вказаної квартири. Також підлягають задоволенню позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_9 та ОСОБА_6 такими що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , оскільки вони хоч і були зареєстровані у вказаній квартирі, однак не є членами сім`ї нового власника.

Судові витрати розподілити між сторонами у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 11, 12, 79-82, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 319, 321, 386, 391, 1216, 1220, 1222, 1223, 1258, 1262, 1267, 1297 ЦК України, ст. 109, ч. 3 ст. 116 Житлового кодексу України, ст. 41 Конституції України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 на квартиру, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності шляхом виселення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 ,

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності на квартиру шляхом визнання ОСОБА_9 та ОСОБА_6 такими що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_5 , ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 по на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 320 грн. 00 коп. з кожного.

Позивач (відповідач по зустрічному позову) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач (позивач по зустрічному позову) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач (позивач по зустрічному позову) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, ІПН: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач (по первісному позову) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянка України, ІПН: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач (по первісному позову) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадка України, адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа за зустрічним позовом Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, , місцезнаходження: м. Київ, провул. Музейний,буд. 2-Д.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: М.О. Заставенко

Повний текст рішення виготовлено 14 лютого 2020 року.