Справа № 450/1794/18 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/2989/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 - Блонського М.А. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткових витрати на утримання батька,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2018 року адвокат Блонський М.А. звернувся в інтересах ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання батька у розмірі 3257, 44 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання батька у розмірі 3257, 44 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що ОСОБА_2 перебував на лікуванні в хірургічному відділенні Трускавецької міської лікарні з приводу хвороби - правобічна коса пахова грижа з 15.01.2018 р. по 23.01.2018 р. Ним було оплачено витрати на лікування в розмірі 3385,00 грн. за перебування в хірургічному відділенні з 15.01 по 23.01.2018 р. та витрати на придбання ліків в загальній сумі 2558,26 грн

Крім цього, у зв`язку з наявністю у позивача серцево-судинних захворювань, останній проходив курс лікування в Львівському обласному державному клінічному лікувально-діагностичному кардіологічному центрі, м. Львів, вул. Кульпарківська, 35. Сума витрат на придбання ліків становила 571,63 грн.

Таким чином, позивачем у зв`язку з його тяжкою хворобою було витрачено на лікування 6514,89 грн. Відповідачі добровільно допомоги позивачеві у понесених ним витратах на лікування не надали, а тому така повинна бути стягнута в судовому порядку.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 липня 2019 року Позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання батька у розмірі 3257, 44 (три тисячі двісті п`ятдесят сім гривень 44 коп.) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання батька у розмірі 3257, 44 (три тисячі двісті п`ятдесят сім гривень 44 коп.) грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 352, 40 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352, 40 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

В апеляційних скаргах покликаються на те, що , обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної не є абсолютним, а сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Вказують, що позивач хоча і є непрацездатною особою, вважатись особою, що потребує матеріальної допомоги не може, оскільки його місячний дохід є не меншим прожиткового мінімуму встановленого законом.

Крім цього зазначають, що підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами, до яких суд не відносить «витратну накладну» (ВС/КЦС, справа № 362/2159/15-ц, 10.10.18). Тому вважають доводи позивача, що видаткова накладна № 180112-214 від 12.01.2018 року на придбання проленової сітки вартістю 1550, 00 грн. не є належним та допустимим доказом понесених додаткових витрат позивачем та не заслуговує на увагу суду.

Просять рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення. Яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на підтримання апеляційних скарг, пояснення представника ОСОБА_2 - Блонського М.А. на їх заперечення, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є інвалідом другої групи по зору з дитинства, довічно, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_1.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 28.092.2018 року, ОСОБА_2 , перебував на амбулаторному лікуванні в Львівському обласному державному клінічному лікувально-діагностичному, кардіологічному центрі з діагнозом постінфарктний (по ЕКГ, ЕХОКГ) та кардіосклероз. Дилатація висхідного відділу аорти. Гіпертонічна хвороба ІІІ ступінь 1. Ризик ІІІІ (дуже високий), СН ІІ А зі зниженою систолічною функцією лівого шлуночка, було призначено ліки.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 242 ОСОБА_2 , перебував на стаціонарному лікуванні в Трускавецькій міській лікарні з діагнозом правобічна правобічна коса пахова грижа з 15.01.2018 року по 23.01.2018 року та йому призначені ліки.

Наявність вищезазначених захворювань у ОСОБА_2 , проходження ним в останні роки неодноразових лікувань потягнуло за собою понесення ОСОБА_2 додаткових витрати для придбання проленової сітки вартість 1550, 00 грн., що стверджується видатковою накладеною № 180112-214 від 12.01.2018 року; 3385, 00 грн. оплата за медичні послуги в Трускавецькій міській лікарні, а саме лікування в хірургії з 15.01.2018 року по 23.01.2018 року, що стверджується квитанцією № 205 від 22.01.2018 року та придбання ліків в сумі 1629, 88 грн., що стверджується квитанціями.

Розмір отриманої соціальної допомоги ОСОБА_2 по інвалідності становить : за грудень 2017 року - 11452, 00 грн.; січень 2018 року - 1452, 00 грн.; лютий 2018 року - 1452, 00 грн.; березень 2018 року - 1452, 00 грн.; квітень 2018 року - 1452, 00 грн.; травень 2018 року - 1452, 00 грн., що стверджується довідкою від 10.04.2017 року № 1976/0408 від 07.06.2018 року 1671 виданою Управлінням соціального захисту населення Турківської РДА Львівської області.

З відповідача ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_2 стягуються аліменти в твердій грошовій сумі по 200 грн., щомісячно починаючи з 03.03.2014 року до змін у матеріальному, соціальному становищі, або стану здоров`я.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 працює в ФОП « ОСОБА_4 на посаді слюсара-ремонтника та отримує заробітну плату, його дохід за період з квітня по вересень 2018 року становить 22 590, 00 грн.

ОСОБА_1 сплачує аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі по 700, 00 грн. на кожного.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_7 , останній запис в такій здійснений 01.09.2015 року про те, що такий звільнений за власним бажанням.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Правовідносини, пов`язані з обов`язком повнолітніх дочки, сина утримувати батьків врегульовані Главою 17 Розділу ІІІ СК України (статті 202, 203 СК України).

Згідно із частиною першою статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатним, в розумінні ч. 3 ст. 75 СК України, вважається той з батьків, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Статтею 203 СК України визначено, що дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

У виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними (стаття 206 СК України).

Згідно із статтею 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України).

Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

При встановленні того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у цивільній справі № 212/1055/18-ц (касаційне провадження № 61-2386сво19).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність (в розрахунку на одну особу на місяць): з 1 січня 2018 року 1 373 гривні, з 1 липня 1 435 гривень, з 1 грудня 1 497 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2246-VIII установлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2019 році зокрема осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1 564 гривні, з 1 грудня 1 638 гривень.

ОСОБА_2 є особою непрацездатною, інвалідом 2 групи по зору. Розмір його доходу практично дорівнює прожитковому мінімуму для особи непрацездатного віку. Відповідно весь свій дохід він витрачає виключно на прожиття і немає можливості нести інші додаткові витрати, зокрема щодо лікування.

При цьому, посилання скаржників на те, що позивач отримує пенсію у розмірі, що перевищує прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому не потребує матеріальної допомоги, є безпідставними, оскільки положення статей 202, 203 СК України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають врахування лише прожиткового мінімуму, встановленого законом, як обов`язкової умови для стягнення чи відмови у стягненні аліментів із дітей на утримання непрацездатних батьків.

В свою чергу, апеляційним судом не встановлено підстав, передбачених положеннями статті 204 СК України для звільнення відповідача від обов`язку утримувати свого непрацездатного батька, а саме фактів позбавлення позивача батьківських прав, ухилення від виконання материнських обов`язків щодо своїх синів відповідачів у справі.

Понесені позивачем витрати на лікування є документально підтвердженими, надані всі чеки на придбання ліків та виписки з медичної документації щодо призначення відповідних ліків для їх використання.

Доводи апелянтів щодо фіктивного придбання проленової сітки на суму 1550,00 грн. є необґрунтованими, оскільки видаткова накладна є документом, що підтверджує придбання товару і ціну за яку він придбавається. Так накладна є первинним документом, що підтверджує здійснення операції (Закон України від 16.07.1999 №996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні). Необхідність придбання відповідного медичного препарату була прописана у виписці з історії хвороби, а тому посилання відповідачів, що такі витрати не були позивачем понесені є безпідставним.

Інші доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 17 лютого 2020 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.