КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1372/2020 Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Заришняк Г.М., Кулікової С.В.

При секретарі: Гаврюшенко К.О.

розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року

в справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Філії комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» м. Києва Петришина Василя Михайловича про скасування державної реєстрації права власності

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Філії комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» м. Києва Петришина Василя Михайловича про скасування державної реєстрації права власності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року та винести постанову про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, пов`язані із відчуженням та відчужувати ј частини квартири АДРЕСА_1 , посилаючись, на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подала до Печерського районного суду м. Києва позов до ОСОБА_2 , державного реєстратора Філії комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» м. Києва Петришина Василя Михайловича в якому просила захистити її право власності на квартиру, шляхом скасування державної реєстрації права власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення державного реєстратора філії комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва Петришина В.М. від 19.04.2017 року за ОСОБА_2 .

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову (а/с 35-36) по цивільній справі, та просила вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, пов`язані із відчуженням та відчужувати ј частину квартири АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи заяву ОСОБА_1 посилалася на те, що ОСОБА_2 через свого представника вчиняє дії щодо продажу ј частини квартири АДРЕСА_1 , а тому вважає, що повернення їй спірного майна у зв`язку із його продажем буде істотно ускладнено.

Також зазначала, що 24.07.2019 року від представника ОСОБА_2 вона отримала письмову пропозицію від 18.07.2019 року щодо купівлі ј частини квартири з попередженням про продаж цієї частки у разі, якщо вона не скористається своїм правом співвласниці купити частку у спірній квартирі.

Такі ж доводи ОСОБА_1 виклала в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України уд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Постановлюючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову суд зазначав, що заявником не обґрунтована належним чином заява про забезпечення позову в частині того, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду або зробити неможливим його виконання у випадку його задоволення.

Проте, із такими висновками суду погодитися не можна, оскільки, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На підтвердження доводів заяви ОСОБА_1 надала копію пропозиції від 18.07.2019 року з даданими до неї документами (а/с 35, 36, 45-57).

Згідност.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Доводи апеляційної скарги є слушними, оскільки, суд не перевірив і не з`ясував яким чином можуть бути порушені права позивача, чи дійсно відповідачем та його представником вчиняються дії спрямовані на продаж спірної частки та чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Між тим, суд не звернув уваги на зазначені вимоги закону, належним чином їх не виконав, висновок суду був зроблений без належних досліджень всіх обставин справи, а тому, дійшов необгрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви.

За таких обставин ухвалу не можна вважати законною і обґрунтованою, тому, вона підлягає скасуванню з постановленням нової про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року - скасувати і постановити нову, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити, заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, пов`язані із відчуженням та відчужувати ј частину квартири АДРЕСА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 19 лютого 2020 року.

Головуючий:

Судді: