ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9378/20 Справа № 205/4352/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу Новокадацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову Новокадацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про опис та арешт майна та дії державного виконавця, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на на постанову Новокадацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про опис та арешт майна та дії державного виконавця, мотивуючи її тим, що Ленінським районним судом м.Дніпропетровська, на підставі рішення суду про стягнення з неї на користь публічного акціонерного товариства Актабанк заборгованості у загальному розмірі 130 394,02 грн., було видано виконавчий лист.

Вказувала, що 17 лютого 2020 року державний виконавець Новокадацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Нор О.М. винесла постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою було накладено арешт на заставне майно, автомобіль FORD, марки FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_2 .

Зазначала, що державним виконавцем не було встановлено власника автомобіля та вона не мала жодного документа, який би надавав їй право вилучати заставне майно.

Посилаючись на те, що наразі державний виконавець не знає де знаходиться вилучений автомобіль, а тому просила суд визнати постанову державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Нор О.М. від 17 лютого 2020 року про опис та арешт майна (коштів) боржника за виконавчим провадженням №57878825 неправомірною та скасувати її; визнати дії державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Нор О.М. від 17 лютого 2020 року, пов`язані з вилученням 17 лютого 2020 року автомобіля FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску, неправомірними та злочинними; зобов`язати Новокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) повернути боржнику ОСОБА_1 автомобіль FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано постанову державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Нор О.М. від 17 лютого 2020 року про опис та арешт майна (коштів) боржника за виконавчим провадженням №57878825 неправомірною та скасовано її. Зобов`язано Новокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) повернути боржнику ОСОБА_1 автомобіль FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску. В задоволенні скарги в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі Новокадацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), зазначаючи, що ухвала суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дії державного виконавця направлені виключно на виконання рішення. На теперішній час та на час прийняття ухвали виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 у відділі не перебувають, а предмет спору у даній справі є фактично вичерпаним.

ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому вона, зазначаючи про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просила залишити її без змін, а апеляційну скаргу Новокадацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) без задоволення. Зазначала про те, що факти вказані в апеляційній скарзі, не мають відношення до справи №205/4352/16-ц та виконавчого провадження №57878825. Зазначала про те, що фактично державним виконавцем ОСОБА_3 вчинено злочин передбачений ст.366 КК України.

06 листопада 2020 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з наявністю епідемії COVID-19 та тим, що її приїзд у судове засідання несе ризик зараження інфекційним захворюванням.

Колегія суддів звертає увагу, що на виконання Закону України від 30 березня 2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та відповідно до пункту 10 частини 1 статті 152, частини 5 статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус судів", Державна судова адміністрація України наказом від 08 квітня 2020 року №169 затвердила Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, із наступними змінами внесеними наказом Державної судової адміністрації України від 23 квітня 2020 року №196.

Таким чином ОСОБА_1 не була позбавлені права прийняти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Враховуючи викладене та строки розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що правових підстав для відкладення розгляду справи немає.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За правилами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно частин 2,3 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Отже за змістом вказаних норм закону, обов`язковою умовою для задоволення скарги є встановлення факту порушення прав заявника.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 жовтня 2016 року у цивільній справі №205/4352/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АКТА БАНК» суму боргу у розмірі 130 394,02 грн., яка складається з: строкової заборгованості по кредиту - 27 004,76 грн.; простроченої заборгованості по кредиту - 38 999,46 грн.; строкова заборгованості по відсоткам - 0,07 грн.; прострочена заборгованість відсотками - 13,67 грн.; прострочена комісія за обслуговування кредиту - (476,06 грн.; штраф 1 900 грн. та судові витрати в розмірі 1955,91 грн.

На виконання вказаного рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 жовтня 2016 року у цивільній справі №205/4352/16-ц 16 лютого 2017 року видано виконавчий лист (т.1 а.с.42-43).

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2018 року замінено стягувача ПАТ «Актабанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у цивільній справі №205/4352/16-ц (2/205/2310/16) (т.1 а.с.44-46).

27 листопада 2018 року представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - Мотузенко І.О. звернувся до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 жовтня 2016 року у цивільній справі №205/4352/16-ц (т.1 а.с. 40-41).

07 грудня 2018 року постановою державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Нор О.М. відкрито виконавче провадження за №57878825 з виконання виконавчого листа №205/4352/16-ц, виданого 16 лютого 2017 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська (т.1 а.с.50).

07 грудня 2018 року постановою державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Нор О.М. накладено арешт на все рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_4 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 143 671,70 (т.1 а.с.54).

10 грудня 2018 року постановою державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Нор О.М. об`єднано виконавчі провадження №57871379,57878825 у зведене виконавче провадження №57888248 (а.с.63).

05 лютого 2019 року постановою державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Нор О.М. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх розрахункових рахунках, що належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 146 061,48 (т.1 а.с.73-74).

З відповіді Територіального сервісного центру №1249 РСЦ МВС в Дніпропетровській області від 11 жовтня 2019 вбачається, що за ОСОБА_1 , станом на 11 жовтня 2019 року, зареєстровано автомобіль FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску (а.с.102).

17 лютого 2020 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Нор О.М. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до зазначеної постанови описано та накладено арешт на автомобіль «FORD», марки «FUSIОN», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 . На автомобіль «FORD», марки «FUSIОN», реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладено арешт та встановлено заборону на відчуження, транспортний засіб передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2 . Відповідно до постанови державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Нор О.М. від 17 лютого 2020 року про опис та арешт майна (коштів) боржника виконавчі дії проведено у присутності понятих, яким роз`яснені їх права та обов`язки, відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження»: 1. ОСОБА_5 ; 2. ОСОБА_6 (т.1 а.с.105,106-107).

Згідно відповіді Територіального сервісного центру №1249 РСЦ МВС в Дніпропетровській області від 29 лютого 2020 року станом на 28 лютого 2020 року автомобіль FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску, зареєстровано за ОСОБА_1 (т.1 а.с.121).

11 березня 2020 року начальник Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Никитюк І.П. звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» з проханням повідомити суму заборгованості ОСОБА_1 за договором застави рухомого майна №29004/З від 21 вересня 2011 року на автомобіль «FORD», марки «FUSIОN», реєстраційний номер НОМЕР_2 , для можливої подальшої реалізації транспортного засобу та перерахування коштів на користь АТ «Дельта Банк» (а.с.123).

Згідно відповіді AT «Дельта Банк» від 15 червня 2020 року №4984/20, відповідно до якого AT «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №9004 від 21 вересня 2011 по ОСОБА_1 та AT «Дельта Банк» не надає дозвіл на реалізацію рухомого майна, а саме автомобіля FORD FUSION, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яке знаходиться в заставі банку на користь інших стягувачів (т.1 а.с.30).

Державним виконавцем, керуючись п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», 24 червня 2020 року винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувану №57878825 з примусового виконання виконавчого листа №205/4352/16, виданого 16 лютого 2017 Ленінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» боргу в розмірі 130 394,02 грн.

Частково задовольняючи скаргу ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що дії держаного виконавця відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та були направлені на виконання вимог щодо стягнення коштів за виконавчим документом, втім під час складання оскаржуваної постанови транспортний засіб «FORD», марки «FUSIОN», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не було здійснено огляд та опис за його місцезнаходженням, постанову про опис та арешт майна боржника від 17 лютого 2020 року в рамках виконавчого провадження №57878825 було підписано в кабінеті державного виконавця, тобто порушено вимоги законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 9 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема засад забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 26 Закону 1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 статті 52 ЗУ «Про виконавче провадження» визначений порядок звернення стягнення на кошти та майно боржника, а саме звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 2 статті 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ч.5 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення скарги оскільки її доводами не спростовано факт того, що під час арешту автомобіля не було здійснено огляд та опис за його місцезнаходженням. Постанова не містить підпису боржника та стягувача.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Висновки суду першої інстанцій відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а ухвала суду без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Новокадацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.