Справа № 587/22/19
РІШЕННЯ
14 січня 2020 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Токаревій В.М, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Мрія СК» про визнання додаткової угоди недійсною,
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у письмовому відзиві на позов зазначив, що позовні вимоги не визнає, між ФГ «Мрія-СК» та ОСОБА_1 ніяка додаткова угода до договору оренди земельної ділянки, власником якої є позивач, не укладалася, просив закрити провадження у справі, слухати справу без участі їх представника.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,078 га на території Токарівської сільської ради Сумського району Сумської області.
Право власності позивача на вказану земельну ділянку підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 (арк.с.8).
У 2006-2007 році між ОСОБА_2 та відповідачем був укладений договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_2 надала, а ФГ «Мрія-СК» прийняло в строкове платне користування вказану земельну ділянку строком на 10 років.
Строк дії даного договору закінчився у 2016-2017 році, тому позивач ОСОБА_1 у 2018 році мала намір самостійно обробляти належну йому земельну ділянку.
При зверненні до реєстратора речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, позивачу стало відомо, що право оренди земельної ділянки площею 1,078 га поновлено з ФГ «Мрія-СК» ще 10 років згідно Додаткової угоди № б/н від 01.08.2017 року про поновлення договору оренди землі, що вбачається з Відомостей про земельну ділянку (а.с.10) та копією договору оренди землі (а.с.64,65).
Як вбачається з Додаткової угоди № б/н від 01.08.2017 року про поновлення договору оренди землі, вона була укладена між ОСОБА_1 та ФГ «Мрія-СК» (а.с.64,65).
Разом з тим, як було з`ясовано ОСОБА_1 оспорюваний договір не підписував, що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи, проведеної експертами Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса (а.с.98-102).
Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Враховуючи відсутність підпису позивача в оскаржуваній додатковій угоді, можна зробити висновок про недосягнення сторонами при укладенні додаткової угоди № б/н згоди щодо всіх істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», які є обов`язковими для цього виду договорів.
Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За загальним правилом, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (ч. 2 ст. 207 ЦК України).
Згідно з частинами 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Ст. 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є:
-об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);
-строк дії договору оренди;
-орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 17, 19 Закону України «Про оренду землі» є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону.
Таким чином, додаткова угода № б/н від 01.08.2017 року про поновлення договору оренди землі, укладена особою, що не мала відповідних повноважень на його підписання та має бути визнана судом недійсною.
У відповідності з ст. ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд вважає, що додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, укладену між ОСОБА_1 та ФГ «Мрія-СК» слід визнати недійсною з тих підстав, що оспорювана додаткова угода про поновлення договору оренди землі не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки жодних додаткових угод позивач з ФГ «Мрія-СК не укладав та не підписував.
Таким чином, укладенням додаткової угоди про поновлення договору оренди землі між ОСОБА_1 .. та ФГ «Мрія-СК» були суттєво порушені права ОСОБА_1 , які підлягають судовому захисту шляхом визнання недійсною додаткової угоди про поновлення договору оренди, укладеного між ФГ «Мрія-СК» та ОСОБА_1 ..
Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 203, 215 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко