Справа №431/3646/20
Провадження №2-к/431/1/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Старобільськ

Старобільський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Пелиха О.О.,

за участю секретаря с/з Чесалової О.Є..

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в приміщенні суду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення Житковичського району Гомельської області від 10.12.2019 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

До Старобільського районного суду Луганської області надійшло клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення Житковичського району Гомельської області від 10.12.2019 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання дітей синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 посилалась на те, що судом Житковичського району Гомельської області Республіки Білорусь 10 грудня 2019 року було видано судовий наказ, яким з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх синів. У зв`язку з чим просила визнати і дозволити примусове виконання на території України ухвали про судовий наказ.

У судове засідання боржник ОСОБА_2 не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, надав письмову заяву, в якій просив клопотання розглянути без його участі, зазначив, що про стягнуті аліменти йому відомо, просив прийняти рішення згідно закону.

Згідно положень ч.5 ст.467 ЦПК України неявка будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності боржника.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою про судовий наказ Житковичського району Гомельської області Республіки Білорусь 10 грудня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вказане судове рішення набрало законної сили 23.12.2019.

Законом України від 10.11.1994 року № 240/94-ВР Україна ратифікувала Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписану 22 січня 1993 року у місті Мінську та взяла на себе зобов`язання визнавати і виконувати рішення, винесених на територіях держав-учасниць Конвенції, передбачені пунктом «а» статті 51 Конвенції, за винятком нотаріальних актів щодо грошових зобов`язань. Республіка Білорусь є однією з Договірних Сторін у вказаній Конвенції.

Відповідно до ст.51 Конвенції кожна із Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань; рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку.

Статтею 54 Конвенції встановлено, що клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Подані клопотання та документи відповідають вимогам Конвенції, обов`язок виконання якої взяла на себе Україна, та ст.466 ЦПК України.

Передбачених ст.466 ЦПК України підстав для відмови у задоволенні клопотання у судовому засіданні не встановлено.

У зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.

Оскільки, сума стягнення в судовому рішенні від 10.12.2019 грошових коштів зазначена в іноземній валюті у розмірі 252 руб. 38 коп., то суд відповідно до ч.8 ст.467 ЦПК України визначає суму стягнення в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали (0,0901), та виходячи з розрахунків вважає за необхідне визначити суму стягнення судових витрат у сумі 252 х 0,0901 =2 798,20 грн .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 466, 467 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення Житковичського району Гомельської області від 10.12.2019 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Житковичського району Гомельської області від 10.12.2019 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (вид на проживання серії С1№0118668 виданий 20.06.2017 Житковичським РВВС Гомельської області, персональний № НОМЕР_1 ), уродженця с. Підгорівка Старобільського району Луганської області, Україна, жителя АДРЕСА_1 , аліменти в розмірі 33% заробітку і (або) іншого доходу батька, але не менше 75 % бюджету прожиткового мінімуму у середньому на душу населення на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (вид на проживання серії НОМЕР_2 виданий 20.06.2017 Житковичським РВВС Гомельської області, персональний № НОМЕР_1 ), уродженця с. Підгорівка Старобільського району Луганської області, Україна, жителя АДРЕСА_1 держмито на користь держави у розмірі 2 798,20 грн.

Після набрання ухвалою законної сили видати виконавчі листи.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя О.О.Пелих