Постанова

Іменем України

22 січня 2020 року

м. Київ

справа № 646/7646/16-ц

провадження № 61-2011св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, Харківська міська рада, ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Коваленко І. П., Овсяннікової А. І., Сащенко І. С.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, Харківської міської ради, ОСОБА_3 про визнання самочинним будівництва.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 самочинно без згоди інших співвласників будинку та необхідних дозвільних документів здійснив прибудову - одноповерхову споруду з мансардою до індивідуального житлового будинку літ «А», що розташований на АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку технічного обстеження встановлено, що зведена самочинна споруда призвела до пошкодження будинку, заборони його експлуатації та є небезпечною для життя, що порушує права її права як співвласника будинку.

Також позивач вважає, що незаконні дії відповідача щодо здійснення самочинного будівництва, спричинили їй душевні страждання пов`язані із страхом втратити житло, бути покаліченою обломками будинку, постійними зверненнями до фахівців за консультаціями у сфері будівництва та права.

Враховуючи викладене, неодноразово уточнюючи позовні вимоги, позивач просила суд:

визнати самочинно прибудовану надбудовану ОСОБА_2 до індівідуального житлового будинку літ « А-1» одноповерхову споруду з мансардою, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 - самочинним будівництвом;

зобов`язати ОСОБА_2 за його рахунок:

- знести самочинно прибудовано-набудовану до індивідуального житлового будинку літ « А-1» одноповерхову споруду з мансардою, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- замовити, оплатити та отримати містобудівну документацію - робочий проект на проведення реконструкції житлового будинку літ « А-1» та прибудови літ «а-4» розташованих у АДРЕСА_1 , ушкоджених у результаті самочинного будівництва прибудованої надбудови до індивідуального житлового будинку літ « А-1» одноповерхової споруди з мансардою;

- відповідно до робочого проекту, який він цим судовим рішенням зобов`язаний отримати, здійснити реконструкцію житлового будинку літ « А-1» та прибудови літ «а-4», розташованих у АДРЕСА_1 , ушкоджених у результаті самочинного будівництва прибудовано-надбудованої до індивідуального житлового будинку літ « А-1» одноповерхової споруди з мансардою;

стягнути з ОСОБА_2 на її користь відшкодування моральної шкоди у сумі 300 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2015 року заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2015 року скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено факту створення їй перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном; відповідач здійснює заходи щодо проведення відповідної перебудови; знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством способи захисту прав; вимога щодо відшкодування моральної шкоди не необґрунтована та недоведена позивачем.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 за його рахунок знести самочинно прибудовану надбудову до індивідуального житлового будинку літ « А-1» одноповерхову споруду з мансардою, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

У решті позову відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд апеляційної інстанції виходив з того, що прибудована надбудова до індивідуального житлового будинку літ. «А-1» одноповерхова споруда з мансардою, розташована за адресою: АДРЕСА_1 здійснена без належного дозволу та затвердженого проекту здійснення будівельних робіт з істотними порушеннями будівельних норм, що підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи та висновком звіту про проведення технічного обстеження стану будівельних конструкцій індивідуального житлового будинку літ. «А» ; власник порушеного права може скористатися способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регулює конкретні цивільні правовідносини.

Позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження решти позовних вимог.

Короткий зміст касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у січні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_2 ,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки апеляційного суду не відповідають обставинам справи, судом не враховано звіт ТОВ «НТК Енерго - Тайм» про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта, відповідно до якого самовільно виконана споруда відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації; позивачем не доведено факту створення їй перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном при неможливості їх усунення цих перешкод в інший спосіб; ним не порушено права та інтереси позивача, оскільки нею надано згоду на будівництво до індивідуального житлового будинку літ « А-1» за адресою: АДРЕСА_1 .

У березні 2019 року до суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому ОСОБА_1 зазначила, що у матеріалах справи є її заява щодо надання дозволу на побудову одноповерхового сарайчику на першому поверсі до встановлення порядку користування житловим будинком, а не згода на будівництво до індивідуального житлового будинку, як зазначає відповідач; постанова суду апеляційної інстанції є законною, висновки суду апеляційної інстанції є обґрунтованими та відповідають матеріалам справи, а тому підстав для її скасування немає.

Просила касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Червонозаводської районної в місті Харкові ради, яке видано на підставі рішення виконкому Червонозаводської райради міста Харкова від 19 червня 1956 року № 39.

Відповідно до свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданого Червонозаводською районною в місті Харкові радою від 20 серпня 2008 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві приватної власності належить по 32/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 22, 24).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок на земельній ділянці знаходиться: житловий будинок літ. «А1», «Х-1» житловий будинок, «Х-1» -самовільна побудова, літ «Ц-1»житлова прибудова, літ «А-1» веранда літ «а», прибудов літ «а2», «а3», «а4», «а6», ганок літ. «а5», «х» - гапон, «д» - льох, 1 - вимощення, 4 - огорожа, вимощення 1.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 20 липня 2015 року визначено порядок користування житловим будинком з надвірними будівлями на АДРЕСА_1 та виділено ОСОБА_2 у користування: у житловому будинку літ "А-1", загальною площею 46,8 кв. м., житловою площею 27,8 кв. м. - коридор 1-1, площею 8,9 кв. м., житлову кімнату 1-2, площею 9,2 кв. м., житлову кімнату 1-3, площею 18,6 кв .м., санвузол 1-4, площею 4,6 кв. м., кухню 1-5, площею 5,5 кв. м.; житловий будинок літ "Ц-1", загальною площею 86,8 кв. м., житловою площею 71,9 кв. м., який складається з: санвузла 5-1, площею 5,5 кв. м., коридору 5-2, площею 9,4 кв. м., житлової кімнати 5-3, площею 10,6 кв. м., житлової кімнати 5-4, площею 20,7 кв. м., мансарди "Цм" 5-5, площею 40,6 кв. м.

Визначено порядок користування земельною ділянкою на АДРЕСА_1 та виділено ОСОБА_2 у користування 36/100 частин земельної ділянки, що становить 127,4 кв. м.

Відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 розмір частки власності ОСОБА_2 становить 36/100.

У технічному паспорті житлового будинку АДРЕСА_1 вбачається печатка з позначкою « літ. Х-1, а3, а4, а6, ц-1 самовільно побудована».

Протягом 2012 -2014 років ОСОБА_2 намагався належним чином оформити самовільні споруди зазначені вище. Для цього він звертався до Харківської міськради, інспекції ДАБК, КП «БТІ», ТОВ «НТК Енерго-Тайм», ФОП ОСОБА_4 , Харківміськгаз, Харківводоканал, департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міськради.

Згідно листа департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міськради від 08 квітня 2013 року на звернення відповідача про можливість зберегти самовільно виконані споруди було зазначено, що для цього необхідно надати перелік документів.

До 2014 року відповідач підготував необхідні документи, крім тих, які він може отримати тільки за згодою співвласників.

У листі інспекції ДАБК від 20 травня 2013 року у відповідь на звернення відповідача про належне оформлення самовільних будівель повідомлено про те, що позивачу необхідно звернутися до Харківської міськради, а також надати документи на земельну ділянку.

Згідно листа департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міськради від 08 квітня 2013 року на звернення відповідача про можливість зберегти самовільно виконані споруди зазначено, що оформлення права на земельну ділянку можливо тільки при оформленні на території домоволодіння одночасно всіх самовільно збудованих об`єктів.

У 2013 році ФОП ОСОБА_4. підготувала технічний звіт з інженерно-технічних вишукувань, а також виконавчу зйомку самовільно побудованого житлового дому з надвірними будівлями.

Згідно звіту ТОВ «НТК Енерго-Тайм» від 2012 року про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта, встановлено, що самовільно виконані споруди відповідають вимогам надійності і безпечної експлуатації.

Відповідно до заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вони надають дозвіл на будівництво до індивідуального житлового будинку літ « А-1» та літ А за адресою: АДРЕСА_1 .

Із відповіді Інспекції ДАБК у Харківській області від 01 жовтня 2014 року за № 7/20-А-315 на звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (том 1 а. с. 6) вбачається, що інформація про наявність права на виконання будівельних робіт та прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 в інспекції відсутня.

Департамент ДАБІ у Харківській області 06 січня 2015 року за № 1020-02-43/46- 15 на звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , повідомив, що інформація про наявність права на виконання будівельних робіт та прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку об`єктів будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , у департаменті відсутня.

Із відповіді виконкому Червонозаводської районної в місті Харкові ради від 26 серпня 2008 року за № 3-1483 (том 1, а. с. 17) вбачається, що з виходом на місце фахівця УЖКГ встановлено, що до частини житлового будинку проводиться будівництво прибудови. Рішення про дозвіл на зазначене будівництво виконкомом районної ради не приймалося.

Відповідно до даних технічного паспорту, складеного КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», станом на 21 квітня 2011 року, житловий будинок складався з житлового будинку літ. «А-1» 1929 року побудови, житлової прибудови літ. «А'-1», яку зведено у 1956 році, веранди літ. «а» 1929 року побудови, прибудови літ. «а2» 1962 року побудови, прибудови літ. «а3» 1969 року побудови, прибудови літ. «а4» 1978 року побудови, прибудови літ. «а6» 1969 року побудови. У склад домоволодіння входив житловий будинок літ. «Х-1» зведений у 2008 році. Згідно зі штампом встановленого зразка, який міститься на плані будинку «Х-1», житловий будинок літ. «Х-1» побудовано самовільно. Згідно зі штампом встановленого зразка, який міститься на плані будинку, приміщення 2-8 площею 12,3 кв. м самовільно переобладнано з сараю в котельню, приміщення 1-4. 1-5, 2-5. 2-6. 2-7 самовільно побудовані.

Згідно з таблицею «Характеристика будинку, господарських будівель та споруд», яка міститься в технічному паспорті, конструктивні елементи наступні: житловий будинок літ. А-1: фундаменти - цегляні, товщиною в 2 цегли; стіни - дерев`яні, обкладені цеглою; перекриття - дерев`яні балки з підшивкою, дах - дерев`яні наслоні крокви з обрешетуванням; покрівля - двосхила із азбестоцементних аркушів; прибудова літ. «а4»: фундаменти - бетонні; стіни - цегляні;- перекриття - дерев`яні балки з підшивкою,- покрівля - металева.

Висновком звіту про проведення технічного обстеження стану існуючих будівельних конструкцій індивідуального житлового будинку літ. «А-1» з самовільно прибудовано-надбудованою до нього спорудою на АДРЕСА_1 та можливості його подальшої експлуатації» (том 1, а. с. 36-50), який виконаний ТОВ «Інвент Харків» у 2015 році на замовлення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 встановлено, що загальний технічний стан будівельних конструкцій приміщень прибудовано-надбудованого жилого будинку літ. «А-1» на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 - незадовільний. Експлуатація даного будинку заборонена до усунення виявлених порушень і реконструкції будівельних конструкцій, які мали руйнування і втратили несучу здатність.

Існуючий стан житлового будинку з самовільно прибудовано-надбудованою прибудовою за адресою: АДРЕСА_1 не відповідає чинним будівельним нормам, визначеним у ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» і суперечить санітарним і протипожежним нормам.

Будівельні конструкції житлового будинку літ. «А-1» та прибудови літ. «а4» на момент обстеження втратили необхідну несучу здатність.

Будівельні конструкції самовільно прибудовано-надбудованої прибудови не мають необхідного опирання. Тому вони несуть загрозу обвалення.

Для забезпечення подальшої експлуатації житлового будинку літ. «А-1» прибудови літ. «а4» та надбудованої прибудови необхідно виконати наступні заходи: знести самовільно прибудовано-надбудовану прибудову або реконструювати її опирання; виконати реконструкцію існуючих конструкцій будівлі літ. «А-1», які втратили свою несучу здатність через опирання на них самовільної прибудови; виконати посилення фундаментів існуючих конструкцій; виконати гідроізоляцію фундаментів та низу стін та виконати заходи по водозниженню на території домоволодіння; забезпечити при подальшому обслуговуванні та експлуатації внутрішніх та зовнішніх інженерних мереж сувору відповідність їх матеріалів та вузлів вимогам нормативних документів з метою максимального недопущення протікань, здатних викликати нерівномірне просідання житлової будівлі.

Не виконавши зазначені рекомендації експлуатація самовільно прибудовано-надбудованого житлового будинку літ. «А-1» та прибудови на АДРЕСА_1 заборонена.

З метою усунення суперечностей у наданих сторонами технічних висновках, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 березня 2016 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 31 липня 2017 року № 1698 встановлено:

Приміщення 1-2, 1-3. 1-4. 1-5, на огороджуючи конструкції яких спираються несучі конструкції житлового будинку літ. «Ц-1» домоволодіння АДРЕСА_1 , знаходяться у користуванні співвласника ОСОБА_2 ;

Стіна , на яку спираються несучі конструкції жилого будинку літ. «Ц-1», не являється огороджуючою конструкцією приміщень 2-4, 3-1, які знаходяться у користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

Балками перекриття житлового будинку літ. «А-1» слугують колоди діаметром 16-18 см, укладені з кроком біля 1,0 метра. Колоди спираються на поперечні зовнішні стіни житлового будинку, які огороджують приміщення 1-2 і 1-3 та 3-2 і 2-4;

Технічний стан конструктивних елементів приміщень 1-2 та 1-3 оцінюється як задовільний, при якому «Елементи будівлі в цілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту, який найдоцільніший на цій стадії»;

Технічний стан конструктивних елементів приміщень 3-1 та 2-4 оцінюється як незадовільний, при якому «Експлуатація елементів будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту». В дослідницькій частині висновку вказано, які ремонтні роботи і в якому обсязі були проведені у приміщеннях 1-2. 1-3, 2-4, 3-1 житлового будинку літ. «А-1»;

За наданими документами ремонтні роботи у приміщеннях 1-2, 1-3 проводились на протязі 2008 -2012 років. Встановити час проведення ремонтних робіт у приміщенні 2-4 не надається можливим.

Розрахунково визначити несучу спроможність стіни житлового будинку літ. «А-1» та стіни прибудови літ. «а4», на які спираються несучі конструкції житлового будинку літ. «Ц-1», не надається можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку. За результатами обстеження встановлено, що в місцях спирання конструкцій житлового будинку «Ц-1» дефектів та пошкоджень, які б свідчили про недостатню несучу здатність стін житлового будинку літ. «А-1» та прибудови літ. «а4», не спостерігається. Несуча спроможність стіни житлового будинку літ. «А-1» та стіни прибудови літ. «а4» на які спираються несучі конструкції жилого будинку літ. «Ц-1», достатня.

Розрахунково визначити несучу спроможність фундаментів під стінами, на які спираються несучі конструкції житлового будинку літ. «Ц-1», не надається можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку. За результатами обстеження встановлено, що в місцях спирання конструкцій житлового будинку « Ц-1» дефектом та пошкоджень, які б свідчили про недостатню несучу здатність фундаментів житлового будинку літ « А-1» та прибудови літ « а4», не спостерігається. Несуча спроможність фундаментів житлового будинку літ. « А-1» та прибудови літ « а4», на які спираються несучі конструкції житлового будинку літ « Ц-1» достатня.

Будівництво житлового будинку літ. «Ц-1», в основному, не вплинуло на технічний стан житлового будинку літ. «А-1». Докладніше в дослідницькій частині висновку.

Безпечна експлуатація житлового будинку літ. «А-1» зі збереженням житлового будинку літ. «Ц-1» можлива за умови виконання заходів, що приведені у дослідницькій частині висновку.

Збудований житловий будинок літ. «Ц-1» з балконом літ. «ц» та сходами літ. «ц1» у домоволодінні АДРЕСА_1 по своєму об`ємно-планувальному і конструктивному рішенню відповідає вимогам будівельних норм та правил при виконані рекомендацій, зазначених у дослідницькій частині висновку.

Технічний стан конструктивних елементів приміщень 1-2 та 1-3 житлового будинку літ. «А-1» оцінюється як задовільний, при якому «Елементи будівлі в цілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту, який найдоцільніший на цій стадії».

Технічний стан конструктивних елементів приміщень 3-1 та 2-4 оцінюється як незадовільний, при якому «Експлуатація елементів будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту».

Загальний фізичний знос житлового будинку літ. «А-1» складає з округленням 47%, при якому технічний стан житлового будинку літ. «А-1» оцінюється як незадовільний, при якому «Експлуатація елементів будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту».

Технічний стан прибудови літ. «а4» оцінюється як задовільний, при якому «Елементи будівлі в цілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту, який найдоцільніший на цій стадії».

Безпечна експлуатація житлового будинку літ. «А-1» зі збереженням житлового будинку літ. «Ц-1» можлива при виконані заходів, вказаних у дослідницькій частині висновку:

Будівництво та експлуатація самовільної прибудови літ. «Ц-1» та житлового будинку літ. «А-1», зважаючи на присутність ґрунтових вод під побудовою літ. «А-1» можлива при умові виконання заходів, вказаних у дослідницькій частині висновку.

Відповідно до договору на проектні роботи від 09 січня 2018 року укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ « ІНСТИТУТ ГРАДПРОЕКТ», останній зобов`язувався виконати робочий проект: «Посилення конструкцій балкону літ « ц» та улаштування опори під перекриттям другого поверху у житловому будинку літ «ц-1» на АДРЕСА_1 .

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин другої, третьої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

За змістом статті 24 Закону України «Про планування і забудову територій» чинного на час виникнення спірних правовідносин, право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, встановлених згідно з вимогами цього Закону.

Отже, до початку реалізації права на забудову конкретної земельної ділянки особа зобов`язана у встановленому законом порядку набути право власності або користування на цю земельну ділянку.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво об`єкта на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, не може набути право власності на нього в порядку статті 331 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудовано з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Розглядаючи справу суди правильно встановили, що ОСОБА_2 здійснив будівництво об`єкту нерухомості без належного дозволу та затвердженого проекту, а томуприбудована надбудова до індівідуального житлового будинку літ « А-1» одноповерхова споруда «Ц-1» з мансардою, розташована за адресою: АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом.

Крім того, даний факт самочинного будівництва установлено рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 20 липня 2015 року та не заперечується самим відповідачем.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на статтю 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з частиною першою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до частин першої та другої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Задовольняючи вимогу щодо зобов`язання ОСОБА_2 за його рахунок знести самочинну надбудову, суд апеляційної інстанції свій висновок мотивував тим, порушено права позивача, як співвласника майна, нею обрано належний спосіб захисту своїх прав, при цьому врахував, що загальний фізичний знос житлового будинку літ. «А-1» становить 47%, його технічний стан є незадовільний, існуючий стан житлового будинку з самовільно прибудовано-надбудованою прибудовою не відповідає чинним будівельним нормам, будівельні конструкції самочинної побудови не мають необхідного опирання та несуть загрозу обвалення.

Однак такий висновок суду апеляційної інстанції є передчасним враховуючи таке.

Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України, а саме: якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; якщо така забудова порушує права інших осіб; якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.

Розглядаючи позови про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та положень частини сьомої статті 376 ЦК України, мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкта та чи відмовляється ця особа від такої перебудови.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення місцевого суду про відмову у позові та задовольняючи вимогу щодо знесення самочинної побудови за рахунок відповідача не дослідив: питання щодо можливості здійснення перебудови нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами; питання щодо наявності чи відсутності згоди відповідача щодо здійснення такої перебудови; порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 20 липня 2015 року, чи розташована спірна будівля на частині, яка виділена у користування позивачці; висновок експертизи з питань чи вплинуло самочинне будівництво на стан будівлі , що належить позивачу та чи можливо знести самочинну побудову без шкоди для будинку позивача.

Крім того, встановлюючи порушення прав позивача, як співвласника майна, апеляційний суд не надав оцінку заявам ОСОБА_3 від 01 серпня 2008 року та ОСОБА_1 від 19 серпня 2011 року (т. 1 а. с. 117, зворот а. с. 117) щодо надання ними дозволу ОСОБА_2 на будівництво за адресою: АДРЕСА_1 , а також не вказав, які саме права позивача порушив відповідач.

Установлення фактичних обставин у справі, дослідження доказів і надання їм правової оцінки не належить до компетенції касаційного суду, тому постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, оскільки суд дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про скасування рішення суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Сімоненко
Судді: А. А. Калараш
С. Ю. Мартєв Є. В. Петров С. П. Штелик