Ухвала

18 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 308/4085/17

провадження № 61-47291 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 308/4085/17,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року на розгляд до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - заявникунеобхідно зазначити в чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права та надіслати до Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з копіями скарги та доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи (пункт 1 частини четвертої статі 392 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги).

Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2019 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 27 листопада 2018 року, до 15 квітня 2019 року,

але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У квітні 2019 року заявник надіслав до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з копіями скарги

та доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 не навів жодної підстави оскарження рішення у касаційному порядку.

Мотивувальна частина касаційної скарги містить лише формальні посилання на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що заявник не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судового рішення, така скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта