Провадження № 6/742/125/20
Єдиний унікальний № 742/2961/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Коваленко А.В., за участі секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", стягувач Публічне аціонерне товариство "Дельта Банк", відповідач ОСОБА_1 про заміну стягувача,-

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2020 року ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду із заявою про заміну стягувача , в обґрунтування якої заявник посилається на те, що рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області у справі № 2-362/09 позовні вимоги акціонерного комерційного інноваційного банку « УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1 від 01 вересня 2006 року задоволено.

Між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ "Дельта Банк" укладено Договір купівлі продажу вимог, в тому числі і права вимоги за кредитним договором № 1 від 01 вересня 2006 року.

24.07.2020 року між ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та ПАТ Дельта Банк» укладено договір № 2295/К про відступлення прав вимоги за кредитним договорами, за яким ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги відносно боржників ПАТ "Дельта Банк" у тому числі і за кредитним договором № 1 від 01 вересня 2006 року.

У зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 55 ЦПК України, заявник просив суд замінити стягувача Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області у справі № 2-362/09, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (, місцезнаходження юридичної особи за адресою: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30), провести розгляд справи за відсутності його представника та ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду заяви направити на його адресу.

Сторони у судове засідання не з`явились, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому на підставі ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд заяви за їх відсутності.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, суд дійшов до таких висновків.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області у справі № 2-362/09 позовні вимоги акціонерного комерційного інноваційного банку « УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1 від 01 вересня 2006 року задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь акціонерного комерційного інноваційного банку « УкрСиббанк» суму боргу за кредитним договором у розмірі 32882,55 гривень, 328,83 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 33241,38 гривень.

24.07.2020 року між ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та ПАТ Дельта Банк» укладено договір № 2295/К про відступлення прав вимоги за кредитним договорами, за яким ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги відносно боржників ПАТ "Дельта Банк" у тому числі і за кредитним договором № 1 від 01 вересня 2006 року.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, ч.5 ст.442 ЦПК України передбачено, що положення ст. 442 ЦК України (заміна сторони виконавчого провадження) застосуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тобто, вказана норма закону має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України "Про виконавче провадження".

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачаєься, що стягувачем за рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 12.03.2009 року є акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк».

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" в своїй заяві посилається, що між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ "Дельта Банк» укладено Договір купівлі продажу прав вимог у тому числі і за кредитним договором № 1 від 01 вересня 2006 року, але жодних доказів на підтвердження наявності даного договору до суду не надано.

Також суд констатує, що звертаючись до суду з вимогою про заміну стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за виконавчим листом виданим на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду у справі № 2-362/09 заявником не надано суду доказів, того, що ПАТ «Дельта Банк» після укладення договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором № 1 від 01 вересня 2006 року звертався до суду з заявою про заміну стягувача і рішенням суду в порядку вимог ст.. 442 ЦПК України було замінено первинного стягувача акціонерного комерційного інноваційного банку « УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта банк».

В уточненій заяві представник заявника зазначає, що у разі необхідності, просить суд звернутися із запитом до АТ «Дельта Банк» з метою отримання підтверджуючих документів укладення договору купівлі-продажу прав вимоги між АТ «Дельта Банк» та ПАТ « УкрСиббанк» від 08.12.2011 року.

Слід зазначити, що відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 84 ЦПК України встановлено, що учасники справи, у разі неможливості надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів. У клопотанні повинно бути зазначено, який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

В поданій до суду уточненій заяві ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не дотримано вимоги ст.84 ЦПК України, оскільки заява взагалі не містить обґрунтування необхідності витребування доказів , які вжитті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, не надано докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійно отримання цього доказу.

Крім того, вимога про витребування доказів в разі «необхідності» є не коректною і порушує принцип змагальності сторін, а саме заявник покладає на суд обов`язок надати оцінку наявним доказам та вразі їх недостатності самостійно вирішувати питання про доцільність їх витребування.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що договори купівлі та відступлення права вимоги без заміни стягувача в порядку вимог ст..442 ЦПК України не надають правонаступникам статусу стягувача.

Враховуючи викладене суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про витребування доказів.

За таких обставин, суд вважає, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не надано доказів того, що ПАТ «Дельта Банк» є стягувачем за рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 12 березня 2009 року у справі № 2-362/09 за позовом акціонерного комерційного інноваційного банку « УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1 від 01 вересня 2006 року , а отже заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 442 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", стягувач Публічне аціонерне товариство "Дельта Банк", відповідач ОСОБА_1 про заміну стягувача відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Суддя А.В.Коваленко