Справа № 361/7717/19
Провадження № 2/361/1150/20
У Х В А Л А

18 лютого 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Мельниченко Я., за участі позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника органу опіки Сундук Л.І., розглянувши у підготовчому засіданні у місті Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області , про визначення місця проживання дитини,

встановив:

Позивач в позовній заяві просить визначити місце проживання спільної дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним - з батьком.

В підготовчому засіданні сторони дійшли мирової угоди і визначились з місцем проживання дитини з відповідачкою - з матір,ю. Позивач просив затвердити мирову угоду і закрити провадження у справі. З позивачем з`ясовано його дійсну волю і розуміння положень закону про залишення позову без розгляду та про закриття провадження у справі разом з затвердженням мирової угоди .

Відповідачка у справі зустрічного позову не подала, з такими умовами мирової угоди і з визначенням місця проживання дитини з нею погодилась.

Третя особа Орган опіки та піклування підтримав таку мирову угоду і вважає, що визначення місця проживання дитини з матір,ю відповідає інтересам сторін і дитини.

При вирішенні питання щодо затвердження мирової угоди, суд виходить з наступного:

Згідно ч.1 ст.207 ЦПК мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, і може стосуватись лише прав та обов`язків сторін та предмета позову. Згідно ч.2 ст.207 ЦПК сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву .

Сторони подали суду текст мирової угоди, в якій містяться домовленості сторін, в тому числі і такі, що виходять за межі розглядуваної справи і за межі позовних вимог, що є предметом розгляду в даній справі, зокрема такі, що стосуються матеріального забезпечення та утримання дитини і участі у додаткових витратах, спілкування дитини з іншими родичами, виїздів дитини за кордон, визначення підсудності справ у разі виникнення спорів. Такі умови суд не може затвердити, бо це було б порушенням вимог ст.207 ЦПК України і принципу диспозитивності та виходом за межі розгляду даної справи. Сторони не позбавлені права і можливості визначатись з приводу всіх питань, пов`язаних з вихованням дитини за взаємною домовленістю, в тому числі шляхом укладення відповідного договору або звернення до суду у разі спору з позовом.

Аналізуючи зміст наданої на затвердження мирової угоди, вислухавши аргументи сторін, суд дійшов висновку про можливість затвердження мирової угоди в частині досягнутих домовленостей, а саме тих домовленостей, що стосуються визначення місця проживання дитини (предмет спору) і розподілу судових витрат у даній справі.

З затвердженням мирової угоди на таких умовах сторони погодились.

У справі є наявними документи на підтвердження батьківства сторін по відношенню до вказаної дитини, і тому сторони наділені правом визначатись між собою з приводу місця проживання їхньої спільної дитини. Тому мирова угода є такою, що відповідає вимогам закону.

Дитина на даний час проживає з відповідачкою, тому визначення її подальшого місця проживання з матір,ю відповідає її інтересам.

Затвердження мирової угоди на таких умовах (тобто в частині домовленостей сторін, викладених у складеній ними мировій угоді) не суперечить інтересам сторін, відповідає інтересам дитини, не буде виходом за межі розгляду даної справи і не змінює змісту волевиявлення сторін та змісту самої мирової угоди, що укладається у конкретній цивільній справі.

Сторонам роз`яснено наслідки затвердження судом мирової угоди, і з такими наслідками сторони згодні і правильно їх розуміють. Суд переконався у правильному розумінні сторонами укладеної мирової угоди, у добровільності волевиявлення сторін.

Згідно ч.4 ст.207 ЦПК укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, і цією ухвалою суд одночасно закриває провадження у справі.

Згідно п.5 ч.1 ст. 255 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду, і вона затверджена судом.

Таким чином, укладена сторонами мирова угода може бути затверджена судом на зазначених у ній умовах, які стосуються предмету позову і меж розгляду в даній цивільній справі, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.207, п.5 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд

ухвалив:

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у справі про визначення місця проживання дитини на таких умовах:

1.Сторони визначили місце проживання спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - з матір,ю ОСОБА_2 .

2.У разі зміни матеріального, сімейного стану, погіршення здоров,я будь-кого з батьків - до даної мирової угоди за згодою обох сторін можуть бути внесені зміни.

3.Судові витрати, в тому числі по сплаті судового збору, понесені сторонами у даній справі, ними один одному не відшкодовуються, і сторони не мають з приводу таких витрат претензій один до одного.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини закрити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її оголошення.. Скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або через Броварський міськрайонний суд Київської області згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України..

Ухвала складена і оголошена в судовому засіданні у присутності сторін 18.02.2020р.

Суддя Т.В. Селезньова