Постанова

Іменем України

12 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 176/1664/18

провадження № 61-5545св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Козацька Слава 20-22»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, у складі судді Волчек Н. Ю., від 11 жовтня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Макарова М. О., Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., від 05 лютого 2019 року.

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» (далі - ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз»), товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (далі - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Козацька Слава 20-22» (далі - ОСББ «Козацька Слава 20-22»), про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що є квартиронаймачем кв. АДРЕСА_1 . З 2016 року балансоутримувачем його будинку є ОСББ «Козацька Слава 20-22». 30 вересня 2015 року між ним та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» було укладено типовий договір № 2500 постачання природного газу споживачам. До січня 2017 року йому та іншим споживачам будинку АДРЕСА_1 , які не мають індивідуального лічильника газу, нарахування за спожитий природний газ здійснювалось згідно норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203. Згодом з`ясувалося що ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» було встановлено будинковий газовий лічильник на будинок АДРЕСА_1 , в якому він мешкає, і нарахування плати за газ стало здійснюватися за показаннями будинкового лічильника, за обсягом, поділеним на зареєстрованих в будинку споживачів. Внаслідок цього плата за газ зросла у 6-7 разів. Він разом із іншими співвласниками будинку АДРЕСА_1 Води не погоджували встановлення будинкового лічильника газу та нарахування плати за газ на підставі даних цього лічильника.

Позивач також зазначив, що він звертався до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз»із письмовою заявою про встановлення йому індивідуального лічильника газу та нарахування плати за спожитий газ, але відповіді не отримував. Також, він відвідував Жовтоводське ВР ТОВ «Дніпропетровськгаззбут» проте отримав відповідь, що має за свої кошти встановити індивідуальний лічильник газу, якщо його не влаштовує загальнобудинковий.

16 травня 2018 року ОСББ «Козацька Слава 20-22» зверталось до ПАТ «Дніпропетровськгаз» із заявою про те, що співвласники будинків на зборах прийняли рішення про демонтаж будинкового лічильника газу та про ненадання згоди на здійснення обліку спожитого газу за будинковим лічильником газу. Також було висунуто вимогу про встановлення у всіх квартирах ОСББ «Козацька Слава 20-22» індивідуальних лічильників газу, а до моменту встановлення квартирних лічильників газу плату за спожитий газ нараховувати згідно норм споживання. Листом від 16 травня 2018 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз»відповіло відмовою на заяву ОСББ «Козацька Слава 20-22». Позивач вважає дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз»із встановлення будинкового лічильника газу без відповідного схвалення співвласників будинку протиправними. Також вважає протиправними дії відповідача із нарахування плати за спожитий газ споживачам, не забезпеченим індивідуальними (квартирними) лічильниками газу, за даними будинкового лічильника газу, а не за середніми нормами споживання. Вважає, що оскільки укладання договорів та встановлення будинкового лічильника газу відбулося із порушенням встановленої законом процедури, без погодження цих дій із співвласниками будинку, його права на оплату саме за особисто спожитий газ у квартирі, а не усім будинком, є порушеними.

Із урахуванням зазначеного, позивач просив позов задовольнити, визнати недійсним договір № 11-м від 31 січня 2018 року про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) ВОГ за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ПАТ «Дніпропетровськгаз» та ОСББ «Козацька Слава 20-22». Визнати недійсним договір № 65-ЗП від 31 січня 2017 року про зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів в частині умов, що регламентують зняття показань будинкових (загальнобудинкових) вузлів обліку. Зобов`язати ПАТ «Дніпропетровськаз» здійснити демонтаж загальнобудинкових лічильників газу за адресою АДРЕСА_1 , 22 . Зобов`язати ТОВ «Дніпропетровсьгаз збут» здійснити йому перерахунок обсягів спожитого газу та нарахувань по оплаті за спожитий газ за особовим рахунком № НОМЕР_1 за норами споживання згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 з розрахунку 5,4 куб. метрів на одну особу відповідно до кількості зареєстрованих осіб, починаючи з березня 2017 року і до дати, коли в належній йому квартирі АДРЕСА_1 Води буде встановлений індивідуальний (квартирний) лічильник газу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з боку ПАТ «Дніпропетровськгаз» не допущено порушень діючого законодавства, а також прав споживача, що підтверджується об`єктивно встановленими обставинами справи. Суд першої інстанції дійшов висновку про законність дій ПАТ «Дніпропетровськгаз» з монтажу будинкового вузлу обліку природного газу на будинку АДРЕСА_1 Води та недоведеність порушення прав позивача при цьому. Крім того, ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_1 , а тому не може оспорювати діяльність ОСББ. Власником квартири є територіальна громада м. Жовті Води.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що районний суд обґрунтовано виходив з того, що з боку ПАТ «Дніпропетровськгаз» не допущено порушень діючого законодавства, а також прав споживача, що підтверджується встановленими обставинами справи. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про законність дій ПАТ «Дніпропетровськгаз» з монтажу будинкового вузлу обліку природного газу в будинку АДРЕСА_1 та не доведеність порушення прав позивача при цьому, а тому не знайшов підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що співвласники багатоквартирних будинків не погоджували встановлення загальнобудинкового лічильника газу, не прийнято судом до уваги, оскільки ПАТ «Дніпропетровськгаз», встановлюючи будинковий вузол обліку газу, виконувало положення, визначені планом розвитку газорозподільної системи ПАТ «Дніпропетровськгаз» на 2016-2025 роки, які затверджені постановою НКРЕКП від 24 березня 2016 року № 391 і є обов`язковими для виконання ПАТ «Дніпропетровськгаз». Позивач не позбавлений права оскаржити постанови НКРЕКП щодо встановлення будинкового ВОГ в його будинку у передбаченому законом порядку. Крім того, ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_1 . Власником вказаної квартири є територіальна громада м. Жовті Води.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що при вирішенні спору районним судом помилково віднесено справу до категорії малозначних, не враховано положення статті 274 ЦПК України. Внаслідок неправильного застосування норм матеріального права суди зробили хибний висновок про те, що позивач не вправі заявляти позовні вимоги про визнання недійсними укладених ОСББ договорів про встановлення загальнобудинкового лічильника газу. Позивачем внесено пайовий внесок у будівництво кооперативного будинку у період дії ЦК Української РСР, Закону України «Про власність», судами безпідставно не взято до уваги наданий позивачем ордер на квартиру від 14 березня 1983 року № 221 та довідку ЖБК «Восход» від 02 вересня 2002 року № 32 про повну сплату пайових внесків у розмірі вартості квартири.

Заявник вказує, що загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», однак такої згоди співвласники будинку не надавали. Судами не досліджувалося питання, чи є ОСББ «Козацька Слава 20-22» балансоутримувачем будинку, в якому газопостачальною організацією встановлено загальнобудинковий газовий лічильник. Також районним судом неправильно встановлено, що відповідно до статуту ОСББ «Козацька Слава 20-22» голова правління наділений повноваженнями на укладення правочинів щодо розпорядження спільним майном без попереднього схвального рішення вищого органу управління.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСББ «Козацька Слава 20-22», про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, призначено до судового розгляду колегією п`яти судді.

Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу

У поданому відзиві на касаційну скаргу ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» посилається на те, що законодавством не передбачено погодження зі споживачем встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу. На виконання інвестиційної програми, ухваленої постановою НКРЕКП № 391 від 24 березня 2016 року, газорозподільним підприємством та за його рахунок за адресою позивача 30 квітня 2017 року встановлено загальнобудинковий вузол обліку природного газу. При вирішенні спору судами правильно застосовано норми матеріального права.

У поданому відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» посилається на те, що у ході розгляду справи суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, повно та всебічно з`ясував обставини справи, які мали значення для її правильного вирішення, а доводи касаційної скарги не спростовують правильних по суті судових рішень.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1 , яка є комунальною власністю. Разом з ним у вказаній квартирі зареєстрована та проживає ОСОБА_2 .

Доказів укладення договору з надання послуг по газопостачання між ним та відповідачами ОСОБА_1 не надав.

Відповідно до акта обстеження житла ОСОБА_1 від 13 липня 2018 року комісією у складі депутата Жовтоводської міської ради Симбірського С. В. та члена ОСББ «Козацька Слава 20-22» ОСОБА_3 на предмет наявності приладів газоспоживання було встановлено, що в квартирі споживання природного газу здійснюється газовою варочною поверхнею. Духова шафа електрична. Підігрів води для побутових потреб здійснюється побутовим електричним водонагрівачем.

Постановою НКРЕКП від 24 березня 2016 року № 391 із змінами, внесеними постановою № 2344 від 22 грудня 2016 року, затверджено план розвитку на 2016-2025 роки газорозподільної системи ПАТ «Дніпропетровськгаз».

Згідно пояснень позивача балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 є ОСББ «Козацька Слава 20-22», але доказів цього суду не надано.

31 січня 2017 року між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» в особі Камянського відділення ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» та ОСББ «Козацька Слава 20-22» було укладено договір № 11-М про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) ВОГ у будинках АДРЕСА_1 .

Пунктом 3.6 спірного договору встановлено, що у разі незгоди власника квартири (співвласника будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

Актом № 1 розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між оператором ГРМ та управителем (балансоутримувачем) від 31 січня 2017 року визначені межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін по об`єктах, зазначених у додатку 1 до договору 11-М (а. с. 26).

31 січня 2017 року між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» в особі Камянського відділення ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» та ОСББ «Козацька Слава 20-22» було укладено договір № 65-ЗП щодо зняття показань будинкового (загально будинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів. Вказаним договором оператор ГРМ бере на себе зобов`язання, а управитель зобов`язується сприяти оператору ГРМ у знятті, фіксації показань будинкових (загальнобудинкових) вузлів обліку газу за адресою: АДРЕСА_1 . Показання лічильників газу, які встановлені у квартирах, знімає та фіксує оператор ГРМ, або споживач у встановленому законом порядку.

У зв`язку з укладанням спірних договорів позивач ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «Дніпропетровськзаз» із заявами на встановлення індивідуального лічильника газу та із заявою про зняття загальнобудинкового лічильника газу, але відповідей на ці заяви матеріали справи не містять.

Натомість матеріали справи містять відповідь ПАТ «Дніпропетровськгаз» голові правління ОСББ «Козацька Слава 20-22» на колективне звернення від 16 травня 2018 року щодо встановлення індивідуальних лічильників газу за адресами АДРЕСА_1 , в якому повідомлено, що оскільки споживачі будинків вже забезпечені комерційним обліком за рахунок оператора ГРМ, підстави для встановлення за його рахунок, індивідуальних лічильників газу відсутні. Також вказаним листом роз`яснено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення може здійснюватися за рахунок коштів відповідного бюджету, крім коштів місцевих бюджетів та інших джерел, заборонених законодавством.

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і надалі по тексту у редакції чинній на момент подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої та другої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанції у повній мірі не відповідає.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

У частині першій статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (далі - Закон № 3533-VI) фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється, зокрема, за рахунок коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території.

Положенням частини першої статті 6 Закон № 3533-VI у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи судами, суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року (з урахуванням подальших змін - до 01 січня 2021 року).

Пунктом 5.4 глави 5 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем (в редакції, чинній на момент виникнення спору) визначено, що за ініціативи балансоутримувача (управителя) або оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.

Балансоутримувач (управитель) не може відмовити оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок оператора ГРМ.

У разі наявності вузлу обліку газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення об`єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об`єктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620.

Відповідно до пункту 5.5 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620 (в редакції чинній на момент виникнення спору), встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку.

Власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов`язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі не врегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства.

У той же час постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 та від 27 лютого 2019 року № 143 визначені норми споживання природного газу побутовими споживачами при відсутності лічильників газу.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухвалюючи постанову про залишення рішення районного суду без змін, апеляційним судом, не надано належної оцінки доводами апеляційної скарги, зокрема тим обставинам, що ОСОБА_1 звертався до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «Дніпропетровськгаз» із заявами про встановлення індивідуального лічильника газу. При цьому загальнобудинковий лічильник газу було встановлено на підставі договору № 11-М від 31 січня 2017 року, який укладено між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» в особі Камянського відділення ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» і ОСББ «Козацька Слава 20-22». Вказаний договір укладено без згоди позивача, який є споживачем послуг газопостачання.

Зміст статті 6 Закону № 3533-VI свідчить про наявність безумовного обов`язку відповідних суб`єктів господарювання - газорозподільних організацій забезпечити встановлення лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення, у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. При цьому таких споживачів не зобов`язано відшукувати джерела фінансування приладів та робіт, які підлягають встановленню, або забезпечувати цими приладами відповідних суб`єктів господарювання.

Стаття 6 Закону № 3533-VI визначає обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку.

Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові № 14-347цс18 від 07 листопада 2018 року (справа № 214/2435/17).

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Переглядаючи рішення районного суду в частині вирішення позовних вимог про зобов`язання здійснити перерахунок обсягів спожитого природного газу та нарахувань сплати за споживання газу, суд апеляційної інстанції на зазначені положення закону достатньої уваги не звернув, не врахував обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку, залишив поза увагою, що невиконання цього обов`язку призводить до нарахування власникам (користувачам) квартир, необладнаних квартирними лічильниками, сум за споживання газу в обсязі, який фактично не використовувався споживачем, а встановлення загальнобудинкового лічильника із позивачем не погоджувалось.

Апеляційним судом не надано оцінки тим обставинам, що на вимогу споживача ПАТ «Дніпропетровськгаз» і ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у відповідності до вимог статті 6 Закону № 3533-VI не забезпечили встановлення індивідуального лічильнику газу, встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу без погодження із позивачем та нарахування вартості спожитого газу на підставі показників загальнобудинкового вузла обліку газу безпосередньо порушують права позивача, оскільки в процесі обліку спожитого газу не відображається фактичне споживання газу кожним окремо споживачем багатоквартирного будинку, у квартирі якого відсутній лічильник, що призводить до нарахування вартості споживання газу, який насправді не використовувався споживачем, ставить споживачів газу у одному будинку у нерівне становище.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12 грудня 2018 року у справі 676/3059/17 (провадження № 61-37783св18).

Враховуючи вищезазначені норми матеріального права, правові висновки, висловлені Верховним Судом у подібних правовідносинах, постанова апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про зобов`язання здійснити перерахунок обсягів та оплати за спожитий газ не може вважатись обґрунтованою.

В іншій частині судові рішення є законним та обґрунтованими, доводи касаційної скарги у цій частині висновків суду не спростовують.

У відповідності до частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Частиною першою статті 400 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З урахуванням встановлених обставин, постанова апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно об`єктивно дослідити вказані у цій постанові докази в сукупності з іншими доказами у справі, надати оцінку як доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 рокуу частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про зобов`язання здійснити перерахунок обсягів та оплати за спожитий газ скасувати та направити справу у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара
С. Ф. Хопта
В. В. Шипович