Справа № 497/1186/2020
Провадження № 2/497/625/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

розглянувши у загальному позовному провадженні, у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Табаківської сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_4 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2020 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з цим позовом та просять постановити судове рішення, яким визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 в наступних частках:

- за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину, як на спільне майно подружжя, тобто майно її та померлого ОСОБА_5 ;

- за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частину, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 є колишньою дружиною ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між ними був зареєстрований 07 липня 1982 року та в 2012 році шлюб було розірвано рішенням Болградського районного суду. Від цього шлюбу у них народилися три дочки. Ще у 1993 року виконкомом Табаківської сільської ради було винесене рішення від 16 липня 1993 року, щодо надання ОСОБА_5 земельної ділянки під будування житлового будинку. Приблизно за два роки вони побудували з колишнім чоловіком будинок, у якому вона проживає до даного моменту з двома дочками. Документи на вказаний будинок чоловіком не оформлялися, технічних паспорт не виготовлявся як на більшість інших будинків у сільській місцевості. Так як позивачка ОСОБА_1 на час будування будинку була з чоловіком у зареєстрованому шлюбі, це дає їй право вимагати за собою право власності на 1/2 частину будинку, відповідно до ст.60 СК України. Інші позивачі є спадкоємцями за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5 , та звернулися до нотаріальної контори з ціллю оформлення права власності на спадкове майно, але нотаріусом було вказано на необхідність звернення до суду у цілях визнання права власності на частину домоволодіння. При цьому нотаріус роз`яснив, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа у спадкодавця. Одна зі спадкоємців ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті батька, але відмовилась від своєї частки на користь своєї сестри ОСОБА_3 . Окрім дочок спадщину прийняла дружина померлого чоловіка, відповідачка по справі ОСОБА_4 , отже кожен спадкоємець успадкував по 1/4 частині в спадковій масі, або по 1/8 частки від житлового будинку, тому саме в цих частках вони просять визнати за ними право власності.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, в позовній заяві просять розглядати справу за їх відсутності.

Відповідач - в особі голови Табаківської сільської ради Болградського району Одеської області - Терзі В.В. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.86).

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Табаківської сільської ради народних депутатів Болградського району Одеської області № 38 від 16 липня 1993 року ОСОБА_5 була виділена земельна ділянка площею 0,10 га, розташована в АДРЕСА_1 , для будування житлового будинку (а.с.24), про що також свідчить план забудівлі (а.с.26).

Рішенням виконавчого комітету Табаківської сільської ради Болградського району Одеської області № 35 від 27.06.2014 року домоволодінню, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , змінено поштову адресу на АДРЕСА_1 (а.с.27).

Житловий будинок було побудовано та введено в експлуатацію. Працівниками Комунального підприємства «Болградське БТІ» 01.07.2014 року на домоволодіння, розташоване за вищевказаною адресою виготовлено технічний паспорт (а.с.34-38).

Тобто судом встановлено, що ОСОБА_5 на праві власності належить житловий будинок, розташований за вищезазначеною адресою.

Також судом встановлено, що з 07 липня 1982 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 знаходилися в зареєстрованому шлюбі, але 10.07.2012 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується рішенням Болградського районного суду Одеської області (справа № 1507/1497/12).

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно зі ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1 та 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

В наведеного вище, суд дійшов висновку, що спірний житловий будинок був набутий сторонами на час перебування в шлюбі, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим, підлягає поділу між колишнім подружжям, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні.

Так, судом було встановлено, належність ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності подружжя житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , якому в подальшому змінено поштову адресу на АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.02.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, а/з №11, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є його дочки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та дружина ОСОБА_4 відповідачка по справі, що підтверджується наступними доказами:

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 12.07.1990 року, Табаківської сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису № 37, з якого вбачається, що батьком ОСОБА_7 є ОСОБА_5 (а.с.11);

- свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 02.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису № 62, з якого вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 уклали шлюб та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.12);

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого 25.06.1985 року, Табаківської сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису № 59, з якого вбачається, що батьком ОСОБА_10 є ОСОБА_5 (а.с.15);

- свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого 29.10.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису № 117, з якого вбачається, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 уклали шлюб та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_12 » (а.с.16);

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданого 01.04.1983 року, Табаківської сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису № 32, з якого вбачається, що батьком ОСОБА_13 є ОСОБА_5 (а.с.17);

- свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 , виданого 08.11.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису № 131, з якого вбачається, що ОСОБА_14 та ОСОБА_13 одружилися та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_15 » (а.с.18);

- свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_8 , виданим 28.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису № 151, з якого вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали шлюб 28.11.2012 року (а.с.80),

тобто відповідно до ст. 1261 ЦК вони є спадкоємцями за законом першої черги та спадщина розподілилася між ними в рівних частках, тобто кожен спадкоємець отримав по 1/8 частині в житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_1 .

Спадкоємці прийняли спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини відповідно до ст. 1269 ч.1 ЦК України, що підтверджується їх заявами (а.с.62, 74, 79), і тільки спадкоємець ОСОБА_6 відмовилася від прийняття спадщини на користь спадкоємця ОСОБА_3 , тому її частка збільшилася та склала 1/4.

Вищезазначене також підтверджується матеріалами спадкової справи № 179/2014, заведеною державним нотаріусом Болградської районної нотаріальної контори Одеської області (а.с.60-84).

Оформити свої спадкові права позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не можуть через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вони підтверджені відповідними доказами. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст.60, 61, 70, 372, 1222, 1261,1269,1270, 1274 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Табаківської сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_4 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1 , який є спільним майном подружжя.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_11 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 06.01.2021 року.

Суддя В.А. Раца