Номер провадження: 22-ц/813/1262/20
Номер справи місцевого суду: 523/4029/19
Головуючий у першій інстанції Шепітко І. Г.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Дрішлюка А.І., Черевка П.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі ліквідатора - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 25 березня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі ліквідатора - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Калініченко Ольга Василівна про визнання недійсним іпотечного договору,

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2019 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, які вжиті ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 березня 2019 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що будь-яке забезпечення позову шляхом заборони Банку вчиняти дії обмежує їх права та забезпечення позову не є співмірними з заявленими вимогами.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 березня 2019 року у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, АТ "Дельта Банк" в особі ліквідатора - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова В.В. звернулось до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, задовольнити клопотання про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на порушення норм процесуального права

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а питання переданню на новий розгляд до того ж суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до припису п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у скасуванні заходів забезпечення позову, суд першої інстанції послався на те, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 березня 2019 року, в порядку забезпечення позову, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , і належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, та заборонено вчиняти реєстраційні дії у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо вказаної нерухомості, а також заборонено Акціонерному товариству «Дельта Банк» в особі ліквідатора - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича вчиняти будь-які дії щодо відступлення прав вимоги за кредитним договором № 395-013/ФКВІП-08 від 18.06.2008р., забезпеченим іпотекою, - до розгляду справи по суті та набрання рішенням законної сили, за заявою позивача у справі. Позивачем заявлені вимоги про визнання недійсним іпотечного договору в цілому. Суд першої вважав, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами, тому скасування заходів забезпечення позову є передчасним та у випадку задоволення позовних вимог позивача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак колегія суддів повністю погодитись із такими висновками суду першої інстанції не може з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 7, 8 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Суд може скасувати забезпечення позову у зв`язку зі зміною умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову.

Скасування заходів забезпечення позову належить відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує. Якщо забезпеченням було завдано збитки, то до особи, яка ініціювала забезпечення, може бути пред`явлено позов про їх відшкодування.

Натомість, скасування ухвали про забезпечення позову здійснюється за наслідками її апеляційного оскарження. В цьому випадку ухвалу скасовує апеляційний суд, якщо під час її постановлення було порушено вимоги закону. Важливо, що в такому разі особа, з ініціативи якої було застосовано заходи забезпечення позову, відповідальності за завдані цим збитки не несе.

Отже, заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Як вбачається із копій матеріалів справи, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 березня 2019 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , і належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, та заборонити вчиняти реєстраційні дії у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо вказаної нерухомості. Заборонено Акціонерному товариству «Дельта Банк» в особі ліквідатора - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича вчиняти будь-які дії щодо відступлення прав вимоги за кредитним договором № 395-013/ФКВІП-08 від 18.06.2008р., забезпеченим іпотекою до розгляду справи по суті та набрання рішенням законної сили.

Однак АТ «Дельта Банк», починаючи з 03 жовтня 2015 року, знаходить в процесі ліквідації, а тому АТ «Дельта Банк» здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який визначається як спеціальний в умовах проведення процедури виведення з ринку та ліквідації неплатоспроможності банку.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на приписи ч. 4 ст. 150 ЦПК України, відповідно до яких не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, не перевіривши доводи заявника.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: а) дати і місця її постановлення; б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в) імен (найменувань) учасників справи; 2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновків суду; б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Оскаржувана ухвала не містить жодного мотиву, з якого суд першої інстанції виходив при відмові у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Більш того, згідно з ст. 158 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову розглядається у судовому засіданні. Копії матеріалів справи не містять жодного доказу сповіщення сторін у справі про судове засідання, на якому було вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову та про проведення такого судового засідання.

На підставі зазначеного судова колегія приходить до висновку, що ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, а питання необхідно передати на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі ліквідатора - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 25 березня 2019 року скасувати, питання передати на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 17 лютого 2020 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: А.І. Дрішлюк

П.М. Черевко