Провадження № 2/225/145/2020
Справа № 225/7664/19
18 лютого 2020 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі :
судді Мигалевича В.В.
секретаря - Голубової О.О.
У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який 28 квітня 2009 року розірвано. Під час перебування у шлюбі у сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - син ОСОБА_3 , батьком якого в свідоцтві про народження зазначено відповідача по справі. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 .
Позивач вказує, що за рішенням суду з відповідача у справі стягнено аліменти на утримання сина, однак не дивлячись на це, ОСОБА_2 , ухиляється від сплати аліментів. Таким чином всі витрати пов`язані з утриманням дитини несе лише позивач у справі. Батько дитини не приймає ніякої участі у вихованні дитини, не займається її розвитком, не цікавиться навчанням, станом здоров`я, матеріально не забезпечує, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, усунувшись тим самими від виконання своїх батьківських обов`язків, що в значній мірі шкодить інтересам дитини.
Позивач повністю самостійно піклується про сина, займається його вихованням, створює всі необхідні умови для матеріального забезпечення, належного навчання, розвитку та формування як особистості, забезпечує гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення.
Таким чином, у зв`язку із вище зазначеними обставинами, позивач змушена звернутися до суду з вимогами про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4 , оскільки вважає, що факти, викладені нею в позові суперечать інтересам дитини.
Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 29 листопада 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк, про позбавлення батьківських прав, було відкрито та призначене підготовче засідання у справі (а.с. 36-37).
Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 29 січня 2020 року підготовче провадження у дійсній справі було закрито, та призначено судовий розгляд справи по суті (а.с.56-57).
В судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутністю, наполягала на задоволенні позовних вимог.
Відповідач не з`явився в судове засідання з невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно.
Представник заінтересованої особи - служби у справах дітей військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області, в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу розглядати без його участі, підтримав позовні вимоги.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об`єктивності, справедливості та розумності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого:
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками неповнолітньог ОСОБА_4 згідно свідоцтва про народження є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 7,8).
На теперішній час шлюб між сторонами по справі розірвано, та неповнолітній ОСОБА_4 після розірвання шлюбу проживає разом з матір`ю та перебуває повністю на її утриманні та вихованні.
У судовому засіданні також встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 жодних з покладених законом на батьків обов`язків щодо своєї дитини не виконує, не цікавиться станом здоров`я та життям сина, взагалі не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні.
Як убачається з листа директора ЗЗСО І-ІІІ ступенів №3 «СШ», ОСОБА_3 навчається в закладі ЗЗСО І-ІІІ ступенів №3 «Спаціалізованій школі з поглибленим вивченням англійської мови» ВЦА м.Торецьк Донецької області з 01.09.2011 року. За період його навчання у вказаному навчальному закладі, батько до школи жодного разу не приходив, успіхами дитини не цікавиться, участі у вихованні сина не приймає. Вихованням дитини займається мати - ОСОБА_1 . (а.с.30).
Як убачається з Характеристики з місця проживання ОСОБА_2 (а.с.28) та з Акту обстеження матеріально-побутових умов (а.с.29), ОСОБА_2 проживав разом з матір`ю за адресою АДРЕСА_3 , однак на теперішній час виїхав за межі України до РФ, та останній раз приїжджав до матері у 2012 році. Разом з сином ОСОБА_4 жодного разу за адресою проживання не з`являвся.
Судом не встановлено обставин того, що таке ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків зумовлено поважними причинами.
Позивач ОСОБА_1 повністю піклується про сина, займається його вихованням, створює всі необхідні умови для належного навчання, розвитку та формування як особистості, забезпечує гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення, повністю матеріально утримує дитину.
Відповідно до громадської характеристики ОСОБА_1 працює, шкідливих звичок не має, з лютого 2006 року самостійно виховує сина ОСОБА_4 , в родині панують доброзичливі стосунки (а.с.22).
У відповідності до Акту обстеження житлових умов, позивач ОСОБА_1 разом з дитиною та чоловіком ОСОБА_9 проживають за адресою: АДРЕСА_4 . Вказана квартира облаштована, у дитини є кімната з усіма необхідними для навчання та розвитку речами (а.с.23)
Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилається на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини.
Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини.
Згідно висновку комісії з питань захисту прав дітей військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є доцільним.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
У зв`язку з викладеним, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, а позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн. (а.с.2), суд вважає необхідним у виконання вимог п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 768,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 50, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 161, 164,165 Сімейного Кодексу України, ст. 60 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3, суд -
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте Дзержинським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача , яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Суддя: