ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2391/20 Справа № 212/5609/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Кривий Ріг

справа № 212/5609/14-ц

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Дизельний завод», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2019 року, яке ухвалено суддею Пустовітом О.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дизельний завод», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків.

В обґрунтування вимог зазначено, що відповідач Публічне акціонерне товариство «Дизельний завод» у 1995 року невірно визначив середній заробіток для розрахунку відшкодування шкоди, завданої здоров`ю під час виконання трудових обов`язків та в подальшому Фондом соціального страхування виплачувалася занижена сума страхових виплат.

Позивач просив визнати протиправними дії підприємства «Криворізький завод з ремонту дизельних автомобілів», з 01.07.1996 року - ВАТ «Дизельний завод», з 19.05.2011 року - ПАТ «Дизельний завод», щодо не проведення в період з травня 1995 року по жовтень 2001 року, передбаченого законодавством України, перерахунку розмірів належних йому страхових виплат щомісячного відшкодування, у зв`язку із безстроковою втратою позивачем професійної працездатності на 5%, визнати протиправними дії ВАТ «Дизельний завод» щодо передачі 22.10.2001 року до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Кривому Розі, не відповідаючих вимогам законодавства України, документів та розрахунків, згідно до яких: розмір середньої заробітної плати ОСОБА_1 не відповідав дійсності, був занижений та становив 72,60 грн.; не відповідав дійсності, був занижений та становив 3,63 грн. - розмір належних ОСОБА_1 страхових виплат щомісячного відшкодування, у зв`язку із безстроковою втратою останнім професійної працездатності на 5%; зобов`язати ПАТ «Дизельний завод», в установленому порядку надати відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Кривому Розі, нові документи, згідно до яких станом на жовтень 2001 року: розмір середньої заробітної плати ОСОБА_1 , становить 213,93 грн.; відповідно з 01.11.2001 року - розмір страхових виплат щомісячного відшкодування, у зв`язку із безстроковою втратою останнім професійної працездатності на 5%, становить 10,70 грн.; визнати протиправними дії відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Кривому Розі щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку розмірів належних останньому, щомісячних страхових виплат, у зв`язку із безстроковою втратою ним професійної працездатності на 5 %, за період з 01.11.2001 року по грудень 2013 року; визнати протиправними дії відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Кривому Розі щодо несплати ОСОБА_1 в повному об`ємі в період з 01.11.2001 року по 01.05.2014 року, визначених законодавством України, страхових виплат щомісячного відшкодування, у зв`язку із безстроковою втратою професійної працездатності на 5 %; зобов`язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Кривому Розі, прийняти від ПАТ «Дизельний завод» нові документи про середню заробітну плату ОСОБА_1 в розмірі: 213,93 грн., станом на 22.10.2001 року та відповідно - про розмір щомісячних страхових виплат з 01.11.2001 року: 10,70 грн., у зв`язку із безстроковою втратою останнім професійної працездатності на 5 %; встановити з 01.03.2013 року розмір щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 : 86,19 грн., з урахуванням виплачених сум, з подальшим перерахунком згідно до діючого законодавства України; стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Кривому Розі, на користь ОСОБА_1 , заборгованість зі сплати щомісячних страхових виплат за період з 01.05.2011 року до 01.05.2014 року в розмірі 1866,96 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року, у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2017 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року та ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по задоволення позовних вимог посилаючись на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини своєї неявки суду не повідомили.

Суддями колегії суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду Зубаковою В.П. та Бондар Я.М. заявлено самовідвід по вказаній справі з тих підстав, що під час розгляду даної справи в порядку апеляційного провадження 13 жовтня 2015 року колегією суддів у складі головуючого судді - Бондар Я.М., суддів - Зубакової В.П. та Соколан Н.О. було прийнято ухвалу, якою залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишено без змін заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року, яким було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дизельний завод», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 січня 2015 року та ухвала 13 жовтня 2015 року Апеляційного суду Дніпропетровської області були скасовані Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2017 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заяви про самовідвід підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно ч. 3 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

У рекомендаціях Комітету міністрів Ради Європи «Незалежність, дієвість та роль суддів» від 13.10.94 №(94)12 зазначено, що судді зобов`язані утримуватись від винесення вироку у справі чи відмовитись від розгляду справи, коли на те існують достатні причини і лише в цьому випадку. Такі причини мають бути встановлені законом і можуть стосуватись, зокрема, особистої зацікавленості у справі. Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини постановив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду даної справи в порядку апеляційного провадження 13 жовтня 2015 року колегією суддів у складі головуючого судді - Бондар Я.М., суддів - Зубакової В.П. та Соколан Н.О. було прийнято ухвалу, якою залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишено без змін заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року, яким було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дизельний завод», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 січня 2015 року та ухвала 13 жовтня 2015 року Апеляційного суду Дніпропетровської області були скасовані Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2017 року.

З огляду на те, що судді Бондар Я.М. та Зубакова В.П. приймали участь у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дизельний завод», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків, та постановлена колегією суддів у складі головуючого судді - судді - Бондар Я.М., суддів - Зубакової В.П. та Соколан Н.О. ухвала про залишення без змін заочного рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року, яким було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дизельний завод», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків, була скасована Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2017 року, останні підлягають самовідводу.

Керуючись ст.ст. 36,39 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяви судді Бондар Яни Миколаївни та судді Зубакової Вікторії Петрівни про самовідвід.

Цивільну справу № 212/5609/14-ц, апеляційне провадження № 22-ц/803/2391/2020, передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для формування повного складу колегії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: