Справа № 510/1221/19
Провадження 2/510/217/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05.02.20 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.,

за участю секретаря Черня В.Ф.,

розглянувши у відкритому відкритому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 , будучи неодноразово сповіщений належним чином в порядку ч.4 ст. 129 ЦПК України, у призначені судові засідання не явився, про причини неявки суд не сповістив, відзив на позов, клопотання про розгляд справи без його участі від нього до суду не надходило.

Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, просив розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У зв`язку із цими обставинами та керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту громадянина України ОСОБА_1 та і/н; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД ХХ № 06845; копія довідки Новосільської сільської ради від 11.11.2016р.; копія заяви ОСОБА_2 про відмову від спадщини; копія сертифікату на право на земельну частку (пай)серії НОМЕР_1 № 0140974; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.02.2016р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач є сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя йому належало: майновий пай в СВК «Новосільське», на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД ХХ № 06845 та право на земельну частку (пай) в КСП «Новосільське», на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай)серії НОМЕР_1 0140974.

На випадок смерті ОСОБА_3 не розпорядився належним йому майном, тому спадкоємство здійснюється за законом. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Єдиними спадкоємцями першої черги після його смерті є його сини позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 . Так, у встановлений законодавством строк, сторони не звернулися до нотаріусу із заявами про прийняття спадщини, проте на момент відкриття спадщини, позивач проживав разом зі спадкодавцем, тобто, фактично вступив у володіння та управління спадковим майном. Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963р. Відповідач на спадщину не претендував, більш того відмовився від спадщини на користь брата позивача ОСОБА_1 . Пізніше, позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, але йому в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що 05.02.2016р. нотаріусом було винесено відповідну постанову.

Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, що залишилася після померлого батька і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ч. 1 п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки ОСОБА_4 помер у 2003 р. (тобто до набрання чинності ЦК України 2003р.), а позивач фактично прийняв спадщину після його смерті, данні цивільні відносини регулюються положеннями ЦК Української РСР 1963р.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Згідно вимог ст. 548 ЦК Української РСР 1963р. для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За п. 1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 . Він у передбачений законом строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, але він фактично прийняв спадщину, оскільки мешкав разом із ним, отже вважається таким, що прийняв спадщину. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963р., однак, він не мав змоги оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів, у зв`язку із чим в даний час позивач вимушений звернутися до суду із позовом, а не до нотаріальної контори.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963р.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 280,354, 355 ЦПК України, ст. ст. 524, 529, 531, 548, 549 ЦК Української РСР 1963р., ст. ст. 15, 328, п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003р., суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на:

майновий пай члена СВК «Новосільське» в с. Новосільське Ренійського району, на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД ХХ № 06845;

право на земельну частку (пай) члена КСП «Новосільське» в с. Новосільське Ренійського району, розміром 2,92 в умовних кадастрових гектарах, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай)серії НОМЕР_1 0140974.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.Д. Бошков