Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 395/867/19
Провадження № 2/483/165/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2020 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Шевиріної Т.Д.,

за участю секретаря Данилової А.Г.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

13 листопада 2019 року з Новомиргородського районного суду Кіровоградської області в порядку передачі за підсудністю надійшла справа за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 , в якому позивач просив стягнути з останнього 8 949 гривень 03 коп. в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № б/н.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 жовтня 2010 року сторони уклали кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_2 отримав від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у розмірі 15 200 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 17 квітня 2014 року позичальник помер, однак станом на дату смерті зобов`язання за вказаним договором не виконані, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість в сумі 8 949 грн 03 коп. Оскільки спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є відповідач ОСОБА_1 , який ухиляється від добровільного погашення боргу, банк змушений звернутися з позовом до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 53).

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Надав відзив на позовну заяву, зазначивши, що позивачем пропущено встановлений у статті 1281 ЦК України строк пред`явлення вимоги до спадкоємця, оскільки про прийняття спадщини банку стало відомо 01 грудня 2017 року (з відповіді Новомиргородської районної державної нотаріальної контори), а лист-претензію відповідачу направлено лише 11 квітня 2019 року.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2010 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з одного боку, та ОСОБА_2 , з другого боку, був укладений кредитний договір, що складається з анкети-заяви позичальника (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер (а.с. 78).

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2017 року закрито провадження у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, оскільки під час розгляду справи встановлено, що позов пред`явлено до померлої особи (а.с. 34).

Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2017 року за місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 банком направлено претензію кредитора до Новомиргородської районної державної нотаріальної контори з вимогами: повідомити ПАТ КБ «ПриватБанк» про заведення спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 ; включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до спадкової маси, про що зробити відповідний запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком (а.с. 38).

Листом від 01 грудня 2017 за вих. №1060/01-16 Новомиргородська районна державна нотаріальна контора повідомила Банк про те, що спадкоємцем майна після померлого ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину та 19 травня 2015 року отримав свідоцтво про право на спадщину (а.с. 39).

З матеріалів спадкової справи слідує, що 19 травня 2015 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2, 7094 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 87).

11 квітня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» надіслав ОСОБА_1 лист-претензію, в якому повідомив останнього про те, що зобов`язання позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором від 14 жовтня 2010 року виконані не в повному обсязі, у зв`язку з чим наявна заборгованість у розмірі 8 949 грн 03 коп., яка підлягає сплаті спадкоємцем позичальника (а.с. 40).

З наданої банком виписки по картковому рахунку ОСОБА_2 вбачається, що 24 травня 2012 року ОСОБА_2 було встановлено кредитний ліміт в сумі 15 200 грн. Станом на дату смерті, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_3 2014 ІНФОРМАЦІЯ_2 , сума заборгованості склала 10 059 грн 74 коп. За період з 16 квітня 2014 року, тобто після смерті ОСОБА_2 , останньому нараховувалися відсотки за користування кредитом та штрафи за прострочення по кредиту, які погашались з іншого рахунку (а.с. 172-174).

В судовому засіданні відповідач пояснив, що ОСОБА_2 мав дві картки, одна з яких була кредитною, а інша зарплатною. Саме із зарплатної картки, на якій на момент смерті ОСОБА_2 залишалися кошти, здійснювалося погашення заборгованості за кредитом.

З виписки по картковому рахунку також слідує, що 14 вересня 2017 року відбулось поповнення вказаного рахунку на суму 63 200 грн 76 коп. Вказана операція деталізована у Виписці як «закриття заборгованості з поповненням карти, поповнення карти». Згідно з Випискою, після внесення зазначених коштів сума заборгованості склала 8 949 грн 03 коп. (а.с. 174).

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Оскільки зобов`язання щодо повернення кредиту входять до складу спадщини, доведенню під час судового розгляду підлягає і розмір заборгованості, що виникла перед кредитором на момент смерті боржника.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2010 року ОСОБА_2 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 9).

Згідно із заявою, позичальнику видано платіжну картку Кредитка Універсальна. Розмір відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, а також штрафи сторонами не погоджені у заяві, підписаній позичальником, не відображені.

До позовної заяви також долучено Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника (а.с. 10-33).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В той же час, суд звертає увагу, що Умови та Правила надання банківських послуг позичальником не підписані.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів позичальник, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання ОСОБА_2 кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати комісії і штрафів та саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядку нарахування.

За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг та за відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, пені та штрафів, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Аналогічну позицію висловила Велика палата Верховного суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, зазначивши, що надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання до запропонованого договору.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивач свого процесуального обов`язку доказування правомірності нарахування відсотків та штрафів за кредитним договором від 14 жовтня 2010 року не виконав не надав до суду підтвердження того, що сторони дійсно домовились про кредитування на умовах сплати відсотків в такому розмірі, а також про підстави нарахування штрафів та їх розмір, суд дійшов висновку про неправомірність нарахування зазначених сум як за життя боржника, так і після його смерті, неправомірність списання коштів в рахунок погашення заборгованості, яка виникла внаслідок такого безпідставного нарахування відсотків та штрафів.

В той же час суд звертає увагу на те, що розмір заборгованості на час смерті позичальника (17 квітня 2014 року) становив 10 059 грн 74 коп., а 14 вересня 2017 року відбулось поповнення вказаного рахунку на суму 63 200 грн 76 коп., однак вказані кошти були спрямовані на погашення штрафів та процентів, нарахованих неправомірно після смерті позичальника, а не на погашення суми боргу, яка вникла на момент смерті.

З урахуванням викладеного, та з огляду на те, що банком не доведено належними та допустимими доказами правомірність позовних вимог, суд дійшов висновку про їх необґрунтованість та відсутність підстав для задоволення позову.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, та у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, не стягує ці витрати з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: