ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року

м. Харків

справа № 622/364/20

провадження № 22-ц/818/4290/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді - Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Золочівська селищна рада Золочівського району Харківської області,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 22 червня 2020 року, ухвалене у складі судді Чернової О.В. (повний текст рішення складений 24 червня 2020 року),

УСТАНОВИВ :

Сімнадцятого квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив поновити суд строки позовної давності для звернення до суду у разі необхідності, изнати за ним, як за колишнім акціонером відкритого акціонерного товариства (надалі ВАТ) «Промінь», право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності АТ "Промінь" (реформовано ВАТ "Промінь") розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів за рахунок нерозподілених земель, з числа невитребуваних часток (паїв), земель резерву або запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 15.05.1989 він був прийнятий на роботу трактористом в колгоспі ім. Кірова та рішенням правління колгоспу від 15.05.1989 - прийнятий в члени даного колективного господарства. 11.09.1992 колгосп ім. Кірова було реорганізований в АТ «Промінь». Вказані обставини підтверджуються відомостями із трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 від 03.07.1989. В процесі реорганізації, будучи працівником та учасником колгоспу, ОСОБА_1 став акціонером АТ «Промінь». Не зважаючи на звільнення з АТ «Промінь» на підставі особистої заяви 25.11.2014, на момент передачі державного акту на право колективної власності на землю ВАТ «Промінь» 11.05.1995 ОСОБА_1 залишався акціонером товариства, і з цього часу у позивача виникло право на земельну частку (пай) ВАТ «Промінь». ОСОБА_1 був включений до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) під №387, але на його ім`я не було виготовлено відповідний сертифікат з незалежних від позивача причин.

Строк позовної давності почав обраховуватися з 27.03.2020, коли ОСОБА_1 отримав лист відділу у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 12/363-20 від 27.03.2020 про те, що ОСОБА_1 , включений до списку осіб, які мали право на земельну частку (пай) ВАТ «Промінь» під № 387, сертифікат на право на земельну частку (пай) на його ім`я не виготовлявся.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 22 червня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 , хоча на час видачі ВАТ «Промінь» державного акту на право колективної власності на землю й був акціонером товариства, не був його членом, тому не має права на земельну частку (пай). Заява відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності судом не досліджувалася, оскільки позивач не довів існування у нього суб`єктивного права та факту його порушення з боку відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та не правильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про необхідність акціонеру бути ще й членом товариства для отримання права на визнання за ним права на земельну частку (пай) суперечить пункту другому указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995. З аналізу ст. 24 Закону України «Про господарські товариства» вбачається, що інших учасників в акціонерному товаристві, крім акціонерів, бути не може. Пунктом 8.3 Статуту ВАТ «Промінь» визначено, що земля розподіляється на паї серед акціонерів-засновників згідно з діючим законодавством України. Отже, позивач має право на визнання за собою права на земельну частку (пай), що відповідає й висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 19.12.2001. Роз`яснення Державного комітета України по земельним ресурсам, викладені в листі № 14-17-11/4388 від 09.11.2000, не є нормативним актом, тому не можуть використовуватися судом для відмови ОСОБА_1 у позові. Невитребувана позивачем земельна частка (пай) перебуває на час подачі позову у колективній власності ВАТ «Промінь», і таке не витребування до часу подачі позову не може бути підставою для відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, оскільки було свідомою волею та бажанням позивача. Належну ОСОБА_1 земельну частку (пай) він не витребував раніше, бо не мав фінансової можливості сплачувати за оформлення, а згодом і сплачувати земельний податок. На час подачі позову законодавець визначив кінцевий строк для витребування земельної ділянки в натурі (на місцевості) та оформлення права власності на земельну ділянку до 01.01.2025. І лише у випадку пропуску зазначеного строку можливо вважати, що пропущений строк позовної давності.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, що були предметом дослідження в суді першої інстанції, уважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, 15.05.1989 ОСОБА_1 був прийнятий в члени колгоспу імені Кірова Золочівського району Харківської області рішенням загальних зборів правління №2 від 17.07.1992. Того ж дня, 15.05.1989, а потім і 01.08.1990 після завершення навчання ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в колгосп імені Кірова трактористом. 11.09.1992 колгосп імені Кірова реорганізовано, на його базі створено АТ «Промінь». 25.11.1992 ОСОБА_1 прийнятий в АТ «Промінь» механізатором згідно з протоколом №16 від 04.12.1992. 25.11.1994 ОСОБА_1 звільнений з роботи в АТ «Промінь» за власним бажанням. Зазначене підтверджується копією трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 (а.с. 7-8).

Розпорядженням представника Президента України Золочівської районної державної адміністрації Харківської області від 11.09.1992 № 176 було зареєстроване акціонерне товариство «Промінь», створене на базі колгоспу імені Кірова (а.с. 10).

Згідно з Державним актом на право колективної власності на землю серії ХР 13-49-000262 від 11.05.1995, виданим Золочівською районною радою народних депутатів Золочівського району Харківської області, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1, відповідно до рішення Золочівської районної ради народних депутатів IV сесії ХХІІ скликання від 29 березня 1995 року сільськогосподарському акціонерному товариству «Промінь» Золочівського району Харківської області передано у колективну власність 4978,9 гектарів землі в межах згідно з планом для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с. 18-20).

У додатку 1 до вказаного державного акту, а саме списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства ОСОБА_1 значиться під №387 (а.с. 21-35).

Листом начальника відділу у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Трофімова В. від 27.03.2020 № 12/363-20 ОСОБА_2 повідомлено, що Додатком 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР № 13-49-000262 від 11.05.1995 ОСОБА_1 включений до списку громадян до зазначеного державного акту за №387; сертифікат на право на земельну частку (пай) ВАТ «Промінь» ОСОБА_1 не виготовлявся; вартість земельної частки (паю) ВАТ «Промінь» загальною площею 5,06 в умовних кадастрових гектарах станом на 01.01.2019 становить 164423,82 грн (а.с.17).

З довідки архівного відділу Золочівської районної державної адміністрації Харківської області (надалі РДА) №01-53/73 від 01.04.2020 вбачається, що відповідно до Установчого договору АТ відкритого типу «Промінь» під номером 253 значиться ОСОБА_1 як володілець акцій в кількості 17 шт. на 255 000 000 крб. ОСОБА_1 повідомлений, що відповідно до розпорядження Золочівської РДА «Про реєстрацію Статуту АТ «Промінь» від 11.09.1992 №176 АТ «Промінь» створене на базі колгоспу імені Кірова і є його правонаступником» (а.с.9).

Відповідно до п.5.1 ст.5 «Участь у товаристві» Статуту акціонерного товариства «Промінь», зареєстрованого розпорядженням представника Президента України в Золочівському районі №75 від 18.03.1994, акціонерне товариство складають: засновники товариства громадяни, що заснували товариство або отримали акції безкоштовно із колективної власності, учасники товариства громадяни, організації і підприємства, що купили акції товариства; робітники товариства особи, що працюють у ньому за наймом на підставі трудових договорів і контрактів, і не мають долі у власності товариства.

Згідно п.6.1, п. 6.4 статті 6, п. 8.3 статті 8 Статуту акціонерного товариства «Промінь», зареєстрованого розпорядженням представника Президента України в Золочівському районі №75 від 18.03.1994, акція - це цінний папір, який підтверджує, що його власнику (акціонеру) належить частина акціонерного капіталу АТ «Промінь». Володілець акцій має право: обирати та бути обраним в органи управління товариства; приймати участь в роботі загальних зборів акціонерів, голосувати за принципом «одна акція один голос»; на отримання дивідендів пропорційних розміру акцій; отримувати інформацію про діяльність товариства, також знайомитися з даними бухгалтерського обліку та звітності та іншої статистичної документації; на участь особистим трудом та виробничою діяльністю АТ; на створення уставного фонду шляхом внесення вступного внеску як грошового та і не грошового; засновникам отримувати право на отримання продукції (послуг). Земля розподіляється на паї серед акціонерів-засновників згідно діючого законодавства України.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України від 05 червня 2003 року № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22, 23 ЗК України (у редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства (надалі КСП) на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акту.

Умовою отримання права на земельну частку (пай) із земель колективної власності є членство особи у відповідному сільськогосподарському підприємстві на момент передачі землі в колективну власність, яке є підставою для включення особи до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Питання набуття та припинення членства в колективному сільськогосподарському підприємстві регулюється статутом підприємства.

Список громадян, які мають право на земельну частку (пай), як додаток до державного акту формується самим підприємством відповідно до статуту, розглядається і затверджується загальними зборами (зборами уповноважених) членів підприємства, підписується головою сільськогосподарського підприємства та головою місцевої ради.

У спірних правовідносинах основою набуття статусу члена й виникнення відповідних права, пов`язаних з членством у колективному підприємстві, є юридичний склад, що включає в себе прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про прийняття заявника до складу членів колективного сільськогосподарського підприємства та його трудова участь у діяльності цієї організації.

Зазначений висновок міститься у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №611/912/17 (провадження №61-41827св18).

Колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки ОСОБА_3 на час передачі АТ «Промінь» земельної ділянки у колективну власність не перебував з товариством у трудових відносинах, він не був його членом.

Пунктами 4.1 та 4.2 Статуту акціонерного товариства «Промінь», зареєстрованого розпорядженням представника Президента України в Золочівському районі №75 від 18.03.1994, визначено, що засновниками товариства є власники майнових, земельного паю, який вони отримали при реорганізації колишнього колгоспу імені Кірова. Працівники товариства, які отримали безоплатно акції з колективної власності, разом з акціями набувають прав засновників товариства.

Оскільки ОСОБА_3 на час отримання АТ «Промінь» земельної ділянки у колективну власність мав у власності акції товариства, був включений самим товариством до списку громадян членів КСП, сільськогосподарського кооперативу чи товариства, він був членом товариства, який має право на земельну частку (пай).

Апеляційна скарга ОСОБА_3 в цій частині є обґрунтованою, тому рішення суду першої інстанції від 22.06.2020 належить скасувати з ухваленням нового судового рішення.

Листом № 02-20/1234 від 20.03.2020 Золочівська селища рада Золочівського району Харківської області повідомила ОСОБА_3 про те, що на території Золочівської селищної ради наявні не розподілені (не витребувані) земельні ділянки ВАТ «Промінь», але у раді відсутні протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) ВАТ «Промінь» та список осіб, які взяли участь у їх розподілі (а.с. 37).

Із зазначеного можна зробити висновок, що оформити своє право на земельну частку (пай) в позасудовому порядку ОСОБА_3 не може.

Разом з тим, у відзиві на позовну заяву від 20.05.2020 Золочівська селищна рада Золочівського району Харківської області послалася на пропуск ОСОБА_1 строку позовної давності для звернення до суду з дійсним позовом (а.с. 93-95).

На час видачі АТ «Промінь» державного акту на право колективної власності на землю 01.05.1995 діяв Цивільний кодекс Української РСР 1963 року (надалі ЦК УРСР).

Відповідно до положень статті 76 ЦК УК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа довідалася або повинна була довідатися про порушення свого права.

За змістом пункту 6 «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України 2004 року правила цього Кодексу щодо позовної давності стосуються тільки тих позовів, строк пред`явлення яких, встановлений попереднім законодавством, не сплив до 01 січня 2004 року. Якщо ж строк позовної давності закінчився до зазначеної дати, то до відповідних відносин застосовуються правила про позовну давність, передбачені ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до статей 71, 75 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється тривалістю в три роки і позовна давність застосовується судами незалежно від заяви сторін.

Статтею 80 ЦК УРСР встановлено, що закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Колегія суддів уважає, що ОСОБА_1 як член товариства повинен був знати про порушення своїх прав з початку розпаювання земель колишніх колгоспів, що є загальновідомим фактом, тобто з часу видачі АТ «Промінь» (1995 рік) акту на право колективної власності на землю.

Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 330/2463/17 (провадження № 61-79св19).

З пояснень ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вбачається, що він не реалізував свої право на оформлення права власності на земельну частку (пай) внаслідок відсутності фінансової можливості сплатити за таке оформлення й оплачувати в подальшому земельний податок, а не внаслідок не знання до 2020 року про наявність у нього такого права. Колегія суддів уважає, що зазначені обставини не можуть бути визнані поважними для поновлення ОСОБА_1 строку для звернення до суду з дійсним позовом. Тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити з підстав пропуску позивачем позовної давності.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 383, 389 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 22 червня 2020 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області про визнання права земельну частку (пай) відмовити з підстав пропуску строку позовної давності.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 16 листопада 2020 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук