Провадження №2/523/718/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судових засідань - Правди Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області про зняття арешту з майна

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд скасувати арешт на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 02.03.2007 року за №458362.

Позов мотивується тим, що в Другому ВДВС Одеського МУЮ перебувало виконавче провадження ВП №3513866 з примусового виконання виконавчого листа №2-3592 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Боржник не сплачував аліменти тому 01.03.2007 року за №4575309 та 02.03.2007 року за №4578362 було накладено арешт на майно боржника - Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Його діти - ОСОБА_4 1995 року народження, та ОСОБА_5 1993 року народження, мають набути право спадщини на майно свого батька проте на квартиру накладено арешт.

Позивач посилається на положення ст.ст. 16, 317, 319, 321, 391ЦК України.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, відзиву на позов, заяв та клопотань не надали.

Судом встановлено:

ОСОБА_2 та позивач - ОСОБА_1 розірвали шлюб 13.10.2004 року (а.с.9).

Від шлюбу у ОСОБА_2 є діти - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5,6).

Відповідно до договору міни від 17.05.2005 року ОСОБА_2 набув у власність Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 (а.с.12).

Постановою №В-2/388 від 12.02.2007 року Другому ВДВС Одеського МУЮ, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-3592 виданого Суворовським районним судом м.Одеси, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання дітей, накладено арешт на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить боржнику (а.с.11).

Позивач є стягувачем у виконавчому провадженні ВП №3513866.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Листом від 20.09.2019 року Управлінням державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області повідомлено позивача про неможливість надати інформацію, щодо заходів примусового виконання за виконавчим провадженням ВП №3513866 через його знищення за закінченням строку зберігання (а.с.7).

Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі визначено номер справи №21/2017 та спадкодавця - ОСОБА_2 , доказів наявності спадкоємців не надано, що унеможливило залучення їх до участі у справі.

Згідно зі статтями 316, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження нерухомого майна полягає у встановленій законом забороні розпоряджатися та/або користуватися цим майном, яка виникає на підстав актів уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або на підставі договору.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» оголошення заборони на відчуження та арешт нерухомого майна підлягають державній реєстрації і такі обтяження обмежують можливість вільно здійснювати право власності.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як роз`яснив Пленум ВССУ у п.2 Постанови №5 від 03.06.2016року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Згідно положень ст.ст.4, 5 ЦПК України судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, які суд захищає у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищенаведене суд встановив, що позивач наданими доказами не довела про наявність в неї речового права на чуже майно, яким вона не може розпоряджатись, тобто наявність її порушеного права, яке необхідно захистити. Також, суд визначив, що позов пред`явлено до неналежних відповідачів.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 10, 263-265, 280-281 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області про зняття арешту з майна - відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Повне судове рішення складено 13.02.2020 року.

Суддя