Справа № 459/2176/18 Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А.І.
Провадження № 22-ц/811/3127/19 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Івасюти М.В.;

адвоката Сковронського Т.С. - представника позивачки ОСОБА_1 ;

адвоката Яремко В.П. - представника ТОВ „Сокме",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Сокме», третя особа: Червоноградська міська рада, в якому просила усунути їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідача «залишити земельну ділянку в таких межах і в таких розмірах в натурі, в яких вона була (позивачкою) придбана у Відповідача».

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що позивачка є власницею житлового будинку за вищезгаданою адресою, який вона придбала 27.05.2015 року, а також земельної ділянки площею 0,0628 га з кадастровим номером :03:008:0069, яку вона отримала 25.06.2015 року у Червоноградської міської ради для обслуговування даного будинку. Зазначала, що усі будівельно роботи на цій земельній ділянці проводив відповідач і на час купівлі будинку вони були завершені, а сам будинок був введений в експлуатацію і прибудинкова територія розмежована парканом, що встановленим відповідачем. Стверджувала, що після рішень міської ради від 13.07.2017 року та 19.10.2017 року на земельну ділянку, на якій розміщений її будинок, із західної сторони наклалися межі сусідньої ділянки площею 0,0545 га з кадастровим номером :03:008:0100, яку орендує відповідач для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , чим було порушено існуючі межі її прибудинкової території, оскільки останній не визнає законність володіння нею земельною ділянкою площею 0,0056 га та вважає, що вона самовільно збудувала огорожу зі зміщенням від межі, що визначена землевпорядною документацією, збільшивши величну ділянки на таку площу. У підсумку зазначала, що відповідач відмовився добровільно усунути їй перешкоди у користування належною їй земельною ділянкою та, покликаючись на приписи ч. 2 ст. 152, ст. 158 ЗК України, просила задовольнити позовні вимоги (том 1, а.с. 2-4).

20 серпня 2018 року ТОВ «Сокме» подало до суду зустрічний позов, в кінцевій редакції позовних вимог якого просило: 1) визнати право товариства на користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:008:0100, зокрема - в частині площі 0,0056 га, що фактично пригороджена до земельної ділянки АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:008:0069; 2) зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди ТОВ «СОКМЕ» у користуванні суміжною земельною ділянкою № НОМЕР_1 на цій же вулиці, кадастровий номер :03:008:0100, шляхом демонтажу за власні кошти існуюючого бетонного фундаменту з огорожею (парканом) на межі суміжного землекористування між згаданими земельними ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , та перенесення його в сторону зменшення ділянки № НОМЕР_2 та збільшення ділянки № НОМЕР_1 на площу 0,0056 га для приведення їхніх меж у стан згідно з даними земельно-кадастрової документації.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовувалися тим, що ОСОБА_1 порушила право Товариства на користування земельною ділянкою АДРЕСА_2 , оскільки ОСОБА_1 користується спірною частиною земельної ділянки АДРЕСА_2 у розмірі 0,0056 га протиправно (том 1, а.с. 114-118, 167-168).

Оскаржуваним рішенням в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов задоволено.

Визнано право ТОВ «СОКМЕ» на користування земельною ділянкою АДРЕСА_2 , кадастровий номер :03:008:0100, зокрема в частині площі 0,0056 га, що фактично пригороджена до земельної ділянки АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:008:0069, що є в користуванні ОСОБА_1

Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ТОВ «СОКМЕ» у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_2 , кадастровий номер :03:008:0100, шляхом демонтажу за власні кошти існуюючого бетонного фундаменту з огорожею (парканом) на межі суміжного землекористування між земельними ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 та перенесення його в сторону зменшення ділянки № НОМЕР_2 та збільшення ділянки № НОМЕР_1 на площу 0,0056 га для приведення їхніх меж у стан згідно з даними земельно-кадастрової документації.

Вирішено питання судових витрат (том 1, а.с. 219-225).

Дане рішення оскаржила ОСОБА_1 .

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, а у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом відмовити, покликаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також на порушення норм матеріального і процесуального права.

Стверджує, що житловий будинок АДРЕСА_1 нею «був придбаний після здачі в експлуатацію, прибудинкова територія була огороджена парканом, з бетонним фундаментом. Покупець при укладенні договору купівлі-продажу не мав підстав вважати, що паркан його будинку встановлений за межею його земельної ділянки».

Звертає увагу на те, що «у матеріалах справи відсутні дані обміру земельної ділянки ОСОБА_1 » (том 1, а.с. 235-236).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника ТОВ „Сокме", перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається учасниками справи, зокрема - і апелянтом, що остання стала власником будинку АДРЕСА_1 в результаті укладення нею (як покупцем) 27.05.2015 року Договору купівлі-продажу житлового будинку з ОСОБА_2 , як продавцем згаданого будинку (том 1, а.с. 184-186), а не з ТОВ „Сокме" (відповідачем).

Згаданий ОСОБА_2 згідно Договору оренди земельної ділянки від 07.08.2014 року і був орендарем земельної ділянки на АДРЕСА_1 , яку йому надала в оренду Червоноградська міська рада „для будівництва та обслуговування (вищезгаданого) жилого будинку, господарських будівель і споруд" (том 1, а.с. 190-197).

У подальшому рішенням Червоноградської міської ради від 25.06.2015 року № 876 „Про вилучення та надання земельних ділянок" цю ж земельну ділянку площею 0,0628 га було вилучено у ОСОБА_2 та передано ОСОБА_1 у приватну власність (том 1, а.с. 5-6).

Відтак, саме ОСОБА_1 мала б належними та допустимими доказами довести суду ту обставину, що «прибудинкова територія ... огороджена парканом, з бетонним фундаментом" на АДРЕСА_1 є площею саме 0,0628 га, а паркан, яким огорожено цю земельну ділянку, знаходиться в межах цієї земельної ділянки, а тому доводи апеляційної скарги стосовно того, що «Покупець при укладенні договору купівлі-продажу не мав підстав вважати, що паркан його будинку встановлений за межею його земельної ділянки», а також про те, що «у матеріалах справи відсутні дані обміру земельної ділянки ОСОБА_1 », до уваги прийматися не можуть.

Частиною 2 статті 356 ЦПК України встановлено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені в чому полягає незаконність і (або) необгрунтованість (зокрема) рішення (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необгрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обгрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (пункти 5 і 6).

В той же час, апеляційна скарга не містить доводів стосовно того, в чому самеполягає незаконність і (або) необгрунтованість оскаржуваного рішення (які саме обставин та (або) докази, які мають значення для справи, були встановлені та (або) оцінені неповно та (або) неправильно); які саме нові обставини та (або) докази підлягають встановленню, дослідженню чи оцінці в ході апеляційного розгляду справи, так само, як не містить заперечень проти доказів, використаних судом першої інстанції.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 липня 2019 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 31 грудня 2020 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.