Справа № 192/1539/19
Провадження № 2/192/651/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

"29" грудня 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Корота Л.С.,

представника позивачки адвоката Мулька А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Після смерті її чоловіка, позивачка зареєструвала відповідачів у вказаному житловому будинку з метою отримання від них допомоги по веденню господарства. Відповідачі фактично не проживають у житловому приміщенні з 2014-2015 року.

На теперішній час, позивачка має намір розпорядитися житловим будинком АДРЕСА_1 , але реєстрація відповідачів у будинку позивачки позбавляє її такого права, і тому вона змушена звернутися до суду з позовом про визнання відповідачів таким, що втратили право на користування жилим приміщенням.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідачів.

Відповідачі, які про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України за зареєстрованим місцем свого проживання (а.с. 93-97) в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

У зв`язку з неявкою у судове засідання відповідачів, які бере участь у справі, суд у відповідності зі ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність відповідачів, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та за згодою представника позивачки у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши письмові докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, при цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 січня 2008 року, належить на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно довідки про склад осіб сім`ї Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області № 642 від 16 липня 2019 року в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 14).

Відповідно до довідки Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області № 643 від 16 липня 2019 року, в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає за вказаною адресою одна (а.с. 16).

Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 22 січня 2019 року,19 лютого 2019 року, 11 червня 2019 року проведених депутатом Привільнянською сільською радою ОСОБА_5 та представниками громадськості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_2 з 2014 року та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з 2015 року не проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17-19).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що є сусідкою позивачки, їй відомо, що позивачка зареєструвала в своєму будинку відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 років сім назад, а відповідача ОСОБА_2 років десять тому для того, щоб вони допомагали їй по господарству, але відповідачі тривалий термін не проживають в будинку позивачки за адресою: АДРЕСА_1 .

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 допитані в судовому засіданні в судовому засіданні підтвердили показання свідка ОСОБА_8 .

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 383 ЦК України - власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 386 ЦК України - держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Під час судового засідання судом достовірно встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які з 2014-2015 року не проживають в будинку позивачки, не є власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не є членами сім`ї позивачки, відсутні за зареєстрованим місцем мешкання тривалий термін. Тому суд вважає, що вимоги позивачки про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме будинком позивачки, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких підстав суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі по 768 грн. 40 коп. з кожного, сплачений нею під час звернення з позовом до суду (а.с. 6, 7).

На підставі викладеного, ст.ст. 386, 391 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , який мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків та серія паспорта суду невідомі, ОСОБА_3 , який мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків та серія паспорта суду невідомі, ОСОБА_4 , який мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків та серія паспорта суду невідомі про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивачка має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачами в загальному порядку встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний судове рішення складено 06 січня 2021 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.