Справа № 138/813/20
Провадження №:2/138/388/20
РІШЕННЯ

Іменем України

03 липня 2020 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Холодової Т.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з даним позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на користь відповідача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з червня 2015 року по березень 2019 року включно в розмірі 107368,67 грн., нарахованої за виконавчим листом Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області, виданим 09.09.2015. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем з 02.02.2013 перебував у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідача народився хлопчик ОСОБА_3 . Так як сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, позивач був записаний батьком дитини. Подружні відносини між сторонами не склались і рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.08.2015 шлюб між сторонами було розірвано. Позивач не бачив ніякої кровної спорідненості між ним та сином відповідача, мав постійні сумніви щодо свого батьківства відносно нього. На початку 2018 року знайомі чоловіки повідомили йому, що ОСОБА_2 зверталась і до других чоловіків щодо своєї вагітності. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження ОСОБА_3 . Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.12.2019 виключено відомості про позивача як батька з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Раніше ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про позбавлення позивача батьківських прав відносно ОСОБА_3 , який він визнав через постійні сумніви щодо свого батьківства відносно вказаної дитини та вважав, що з набранням рішенням суду законної сили про позбавлення його батьківських прав буде припинено і стягнення аліментів. Проте ОСОБА_2 не подала до ДВСВ заяву про закінчення виконавчого провадження і позивачу продовжували нараховувати аліменти на утримання ОСОБА_3 . За таких підстав, відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, позивач вважає, що наведені обставини мають істотне значення та є достатніми для того, щоб суд звільнив його від сплати заборгованості за аліментами за період з червня 2015 року по березень 2019 року включно в розмірі 107368,67 грн.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 30.03.2020 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами.

Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. 04.05.2020 до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог з доказами її направлення відповідачу. Відповідач, належним чином повідомлена про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавала, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вказане дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

З матеріалів справи встановлено, що 02.02.2013 сторони зареєстрували шлюб, який був розірваний рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.08.2015 (а.с. 7).

Під час перебування у шлюбі народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Згідно з копією ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду від 17.08.2015 про виправлення описки та копією виконавчого листа, виданого на виконання рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.08.2015, з позивача на користь відповідача на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 17.07.2015 і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення суду, 09.09.2015 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області видано виконавчий лист.

Згідно з розрахунками зі сплати аліментів по виконавчому провадженню АСВП № 48961381 у позивача існує заборгованість зі сплати аліментів за період з червня 2015 року по березень 2019 року включно у розмірі 107368,67 грн. При цьому жодного платежу протягом виконавчого провадження позивачем в рахунок сплати аліментів здійснено не було.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20.12.2017, яке набрало законної сили 20.01.2018, позивача позбавлено батьківських прав щодо його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для ухвалення такого рішення суду стало ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_3 , що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батька батьківських прав (а.с. 11).

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.12.2019, яке набрало законної сили 16.01.2020, виключено відомості про позивача як батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису про народження дитини № 177 від 16.07.2013. Підставою для ухвалення такого рішення став висновок експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 14.03.2019 № 10-1/2319, відповідно до якого за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Біологічне батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключається (а.с. 12-13).

Згідно з частиною другою статті 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 cт. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду, що заборгованість зі сплати аліментів виникла внаслідок тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. При цьому такі обставини повинні мати місце саме на час виникнення такої заборгованості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач, як на підстави для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, посилається на його сумніви щодо кровної спорідненості з ОСОБА_3 та на наявність рішень суду, якими він позбавлений батьківських прав щодо ОСОБА_3 та виключені відомості про нього як про батька ОСОБА_3 .

Разом з тим, як вказано вище, заборгованість за аліментами, про звільнення від якої просить позивач, виникла у період з червня 2015 року по березень 2019 року, тобто до ухвалення рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.12.2019, яке набрало законної сили 16.01.2020, яким виключено відомості про позивача як батька з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилання ж позивача на його сумніви щодо батьківства відносно ОСОБА_3 так само як і посилання на його необізнаність щодо правових наслідків ухвалення судом рішення про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 з підстав, вказаних у рішенні суду, не може слугувати підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами в контексті ч. 2 ст. 197 СК, оскільки не підтверджують наявність обставин, які б перешкоджали позивачу здійснювати сплату аліментів на утримання ОСОБА_3 та які б стали підставою для виникнення заборгованості зі сплати аліментів в період з червня 2015 року по березень 2019 року включно.

Враховуючи викладене вище, а також те, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами слід відмовити.

Керуючись ст. 51 ч. 2 Конституції України, ст.ст. 7 ч. 7, 8, 141, 180, 197 ч. 2 СК України, ст.ст. 7 ч. 13, 12, 76-82, 141, 247 ч. 2, 259 ч. 1, 2, 263-265, 273, 275, 279 ч. 5, п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. 8 ч. 1 Закону України «Про охорону дитинства» суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 354 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Середюк О.В., місцезнаходження: вул. Стависька, 24/4, м. Могилів-Подільський, Вінницька область.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя: Т.Ю. Холодова