Справа №: 671/1119/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

при секретарі Ковбасюк Т.П.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису у відкритому судовому засіданні в місті Волочиськ цивільну справу в порядку загального позовного провадження у залі суду в м.Волочиськ за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради та з врахуванням заяви про уточнення позову просили суд визнати за ними в рівних частках (по 1/4 кожному) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення процедури приватизації земельної ділянки з правом одержання на правовстановлюючого документа на земельну ділянку розміром 3,73х7,38 м. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що після смерті ОСОБА_5 вони є спадкоємцями, які прийняли спадщину. Відповідно до рішення Волочиської міської ради від 13 січня 1994 року № 15 ОСОБА_5 було передано у приватну власність земельну ділянку розміром 6,0х4,0 м під будівництво гаражу. На підставі даного рішення Головним архітектором району виконкому Волочиської районної ради народних депутатів 15 лютого 1994 року ОСОБА_5 було надано дозвіл на будівництво гаража розміром 6,0х4,0 м. Однак, ОСОБА_5 при будівництві гаража не дотримався зазначених розмірів, у зв`язку з чим рішенням виконавчого комітету Волочиської міської ради від 26.07.2012 року № 470 узаконено самочинно збільшені розміри зазначеного гаражного боксу (блок 1, бокс 11). Вказують, що вони звернулися до суду з даним позовом з метою захисту своїх спадкових прав на завершення приватизації земельної ділянки розміром 3,73х7,38 м, оскільки ОСОБА_5 помер до отримання правовстановлючого документа на земельну ділянку.

Позивачі подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують.

Відповідач подав заяву про розгляд справи у відсутності його представника, проти позову не заперечує.

Вивчивши та дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 345 ЦК України визначає, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Позивачі як спадкоємці за законом першої черги (дружина та діти), на час смерті ОСОБА_5 були зареєстровані та проживали разом з ним (а.с. 17), тобто є такими, що прийняли спадщину, інші спадкоємці, які б претендували на спадкове майно, відсутні.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 61164866 від 03.08.2020 року, виданою Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась.

Встановлено, що до складу спадщини увійшло право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 , яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю.

Однак, оформити в порядку спадкування право на земельну ділянку, яке мав спадкодавець, позивачі не в змозі з тих підстав, що на неї не були отримані відповідні правовстановлюючі документи, процедура приватизації земельної ділянки спадкодавцем не була завершена.

Державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори від 16.03.2012 року №623/01-16 було відмовлено у видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Відповідно до абзацу 2 п. 1 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

У статті 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч.2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Із доданих матеріалів вбачається, що спадкодавцю ОСОБА_5 рішенням виконкому Волочиської міської ради народних депутатів від 13 січня 1994 року № 15 "Про перерозподіл земельної ділянки між виробничо-комерційним підприємством, іншими підприємствами та громадянами" передано у приватну власність земельну ділянку по АДРЕСА_1 . Зазначене рішення на даний час не скасовано.

Встановлено, що ОСОБА_5 за життя не встиг завершити процедуру приватизації наданої йому земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України та отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку.

Право на завершення процедури приватизації та отримання правовстановлюючого документа на дану земельну ділянку, яке належало померлому ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивачів, які є спадкоємцями померлого, та підлягає захисту в судовому порядку.

Позивачі як спадкоємці першої черги після смерті 26.01.2011 року ОСОБА_5 не мають змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюються відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вище викладені норми чинного законодавства та обставини справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині визнання за позивачами по 1/4 частці за кожним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 права на завершення процедури приватизації земельної ділянки розміром 6,0х4,0, що розташована в АДРЕСА_2 , що була передана спадкодавцю ОСОБА_5 у приватну власність відповідно до рішення виконкому Волочиської міської ради народних депутатів від 13 січня 1994 року № 15з правом одержання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

Вирішуючи даний спір, суд не приймає до уваги посилання позивачів на рішення виконавчого комітету Волочиської міської ради від 26.07.2012 року № 470 про узаконення самочинно збільшених ОСОБА_1 розмірів гаражного боксу з 6,0х4,0м до 3,73х7,38м, оскільки таке рішення, з врахуванням наведеного вище законодавства, не може бутипідставою для визнання за позивачами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 права на завершення процедури приватизації земельної ділянки, виходячи з розміру 3,73х7,38м. Всупереч вимог ст.ст. 80, 81 ЦПК України, позивачами не доведено належними та допустимими доказами їхнє право на завершення приватизації земельної ділянки саме з таким розміром.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76, 81, 141, 247, 263-265, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рівних частках, а саме по 1/4 частці за кожним, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_2 , що була передана ОСОБА_5 у приватну власність відповідно до рішення виконкому Волочиської міської ради народних депутатів від 13 січня 1994 року № 15, з правом одержання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи: позивачі: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_5 ; відповідач Волочиська міська об`єднана територіальна громада в особі Волочиської міської ради, 31200, Хмельницька область, м.Волочиськ, вул. Незалежності, 88, .

Повне рішення складене 10.12.2020 року.

Суддя: