Справа № 444/2838/20
Провадження № 2/444/1093/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку спадкового майна та частку члена бувшого колгоспного типу двору, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального провадження.

Позивачка у поданій позовній заяві просить визнати за нею право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 47.2 кв.м., житлова 36.8 кв.м., допоміжна 10.4 кв.м. з господарськими будівлями, з яких 1/2 частина в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/2 частина як члена двору.

Обгрунтовує свої позовні вимоги наступним.

Вона проживає в АДРЕСА_1 в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого був її чоловік ОСОБА_2 , а вона членом двору, що стверджено виписками з погосподарської книги Потелицької сільської ради. Право власності на майно двору було зареєстровано лише в погосподарських книгах сільської ради.

Відповідно до діючого на той час законодавства право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Отже, всі члени двору, головою якого станом на 30.06.1990 року був ОСОБА_2 , мали рівне право на частки в майні двору, по 1/2 частині кожен.

Зазначає, що згідно технічного паспорта, виготовленого Червоноградським МБТІ загальна площа будинку становить 47.2 кв.м., житлова 36,8 кв.м., допоміжна 10.4 кв.м. Право власності на ім`я голови двору станом на 30.06.1990 року зареєстровано лише в погосподарських книгах Потелицької сільської ради.

Вказуєє, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер.

Стверджує, що після його смерті вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає. Спадщину вона фактично прийняла, оскільки проживала з чоловіком до дня його смерті.

Вказує, що з приводу спадкування вона звернулася до Рава-Руської державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу 189/2016, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документу на спадкодавця, про що видано постанову, та роз`яснено судовий порядок визнання права власності на спадкове майно.

Крім того, зазначає, що вона, як член бувшого колгоспного типу двору, також має право на рівну частку в майні двору, яка становить Ѕ частину. З приводу реєстрації належної їй частки вона звернулася до Потелицької сільської ради, де їй роз`яснено, що з 01.01.2013 року сільські ради, відповідно до Закону України ''Про місцеве самоврядування'', не проводять реєстрації права власності на нерухоме майно, у зв`язку із вступом в дію Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому, реєстрація права власності на належні їм частки можлива лише за рішенням суду. У зв`язку із вищенаведеним просить задоволити позов.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить такі задоволити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду відзив, в якому позовні вимоги визнав та просив розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради.

Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала на адресу суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів, зважаючи також на подані сторонами заяви.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Із копії паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого 04.12.1997 року на ім`я позивачки ОСОБА_1 вбачається, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Потелич Жовківського району Львівської області, її зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 .

Із копії свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 вбачається, що позивачка 26 квітня 1969 року одружилась з ОСОБА_2 , 1942 р.н., у зв`язку із чим змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Із копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 вбачається, що чоловік позивачки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Потелич Жовківського району Львівської області.

Із довідки № 2545 від 21.09.2020 року, виданої виконкомом Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області вбачається, що дійсно померлий ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до випискок з погосподарської книги Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області від 08.10.2020 року № 2647 та № 2649 вбачається, що станом на 30.06.1990 року та станом на 15.04.1991 року членами домогосподарства- колгоспного типу двору за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , 1942 р.н., - голова двору, та ОСОБА_1 , 1942 р.н., - дружина голови двору (особовий рахунок № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ).

Відповідно до ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно п. 6 до постанови Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р., до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Незважаючи на внесення записів у по господарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не оформили.

Відповідно до довідки КП ЛОР "Червоноградського МБТІ" від 23.10.2020 року № 5839, виданої ОСОБА_1 , вбачається, що в КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» станом на 31.12.2012 року, житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрований.

Отже, позивачка та її чоловік мали рівне право на частку двору, а саме по 1 /2 частині кожен.

Від так, після смерті ОСОБА_2 залишилося, зокрема, таке спадкове майно: Ѕ житлового будинку в АДРЕСА_1 , на яку померлий мав право відповідно до вищевказаних виписок з погосподарської книги як голова колгоспного типу двору.

Після смерті ОСОБА_2 , відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивачка, як дружина, є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки інших спадкоємців немає.

Відповідно до копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 від 21.10.2020 року, виготовленого КП ЛОР "Червоноградським МБТІ", житловий будинок загальною площею 47.2 м.кв, житлова площа 36.8 м.кв., допоміжна площа 10.4 м. кв.

Відповідно до зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд вбачається, що станом на 22.10.2020 року, інвентаризаційна вартість об`єктів за адресою АДРЕСА_1 становить 74140 грн.

Із довідки № 2541 від 21.09.2020 року, виданої виконкомом Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області вбачається, що дійсно у житловому будинку АДРЕСА_1 малолітні та неповнолітні діти не проживають та не зареєстровані.

Із довідки № 2542 від 21.09.2020 року, виданої виконкомом Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області вбачається, що дійсно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина померлого ОСОБА_2 , проживала разом із ним без реєстрації в житловому будинку АДРЕСА_1 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та вели спільне господарство.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, позивачка є такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка.

Із довідки № 2544 від 21.09.2020 року, виданої виконкомом Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області вбачається, що дійсно житловий будинок АДРЕСА_1 в арешті, під забороною та в заставі не перебуває.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Із постанови нотаріуса Рава-Руської ДНК від 09.11.2017 року про відмову у вчинення нотаріальної дії вбачається, що розглянувши документи, подані ОСОБА_1 для оформлення спадщини за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , нотаріус вважає, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена з наступних підстав: спадкоємцем не дотримано п. 2 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», а саме не надано необхідні документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно. Отже, такою постановою нотаріуса відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45568045 від 27.10.2016 року вбачається, що Рава-Руською ДНК після смерті спадкодавця ОСОБА_2 заведено спадкову справу №189/2016.

Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

З врахуванням того, що відповідач визнав позов, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судому порядку та за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 загальна площа якого становить 47.2 кв.м., житлова 36.8 кв.м., допоміжна 10.4 кв.м. з господарськими будівлями, з яких 1/2 частина в порядку спадкування за законом першої черги після смерті її чоловіка, а 1/2 частина як члена двору.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, немає.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_6 ) право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 47.2 кв.м., житлова 36.8 кв.м., допоміжна 10.4 кв.м. з господарськими будівлями з яких 1/2 частина в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/2 частина як члена двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення суду виготовлено 16.12.2020 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.