Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/804/20
Провадження № 2/674/385/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Шклярука В.М. за участю секретаря судового засідання Проценко Л.В.

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дунаївці, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя (ціна позову 84000 грн.),-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що 14 березня 2009 року уклала шлюб з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей. В період шлюбу за рахунок спільних сімейних коштів придбали квартиру АДРЕСА_1 . 30 жовтня 2017 року шлюб було розірвано, однак майнові стосунки мирним шляхом врегулювати не вдалось.

А тому звертається до суду з даним позовом та просить визнати вказану квартиру об`єктом права спільної сумісної власності її та ОСОБА_2 , а також виділити у її власність 1/2 частину квартири.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, однак направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, судові витрати розділити порівну.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, однак в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи без його участі, позов в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 визнає, судові витрати просить розділити порівну.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 березня 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований в Рудській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Також встановлено, що від вказаного шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2017 року, яке набрало законної сили 10 листопада 2017 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Встановлено, що в період шлюбу сторонами була придбана квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 11 серпня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу Люзняком О.М., зареєстрованого в реєстрі за №1744.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 серпня 2014 року квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу є власністю ОСОБА_2 .

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд а дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 СК України передбачено - об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором - є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

При чому, ч. 2 ст. 65 СК України передбачає, що при укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно зі ст. 68 СК України - розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна - суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховував, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Статті 69-71 СК України передбачають, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина та чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбаченим ЦК України.

Статтями 316 та 317 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтями 368, 372 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі поділу майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Також, стаття 369 ЦК України вказує, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.п. 22, 23, 25, 30 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст.65 СК України.

Таким чином, враховуючи, що спірна квартира набута сторонами за час шлюбу і являється об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про її поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні шляхом виділення у власність позивачці ОСОБА_1 1/2 частини квартири за адресою:АДРЕСА_1 , а тому позовні вимоги про поділ майна подружжя підлягають задоволенню.

Також, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 77-81, 83, 89, 141, 229, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 369, 392 ЦК України, ст.ст.60-63, 65, 68-71 СК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя (ціна позову 84000 грн.) задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 04.08.2020, у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники провадження:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Дата складання повного судового рішення 05.11.2020.

Суддя В. М. Шклярук