Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №936/872/20
Провадження № 2-о/936/16/2020
11.11.2020 смт. Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді Павлюк С.С.
при секретарі Собран Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження в залі суду смт. Воловець заяву ОСОБА_1 з участю заінтересованої особи Воловецької державної нотаріальної контори про встановлення факту, що має юридичне значення, -
до Воловецького районного суду Закарпатської області надійшла цивільна справа в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Воловецька державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення належності правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №012685, виданого Воловецькою селищною радою народних депутатів 25.11.1998 року, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №310 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заяви заявник покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , який за життя склав заповіт на ім`я заявника. Так, 30.08.2011 року ОСОБА_2 складений заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. та зареєстрований в реєстрі за №2-1279. Відповідно до вищезазначеного заповіту ОСОБА_2 на випадок свої смерті зробив розпорядження, що все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів своїй дочці ОСОБА_1 . Після смерті батька, заявник подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, на підставі якої державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу №22/2018. До складу спадщини померлого ОСОБА_2 входить право власності на земелю. Право власності на землю у батька заявника виникло на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №012685, виданого Воловецькою селищною радою народних депутатів 25.11.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №310. При зверненні заявника до державного нотаріуса для оформлини спадщини, вона довідалась, що у Державному акті на право власності на землю, прізвище її батька вказане неправильно як " ОСОБА_3 " замість " ОСОБА_4 ", що не збігається з прізвищем, що зазначене в інших документах батька заявника. Зважаючи на вищевикладене, просить заяву задоволити.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, а заяву просить задовольнити.
Представник заінтересованої особи Воловецької державної нотаріальної контори в судове засідання також не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, проти встановлення факту, що має юридичне значення не заперечила.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання про задоволення заявлених вимог з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно із вимогами п.6 ч.1 ст315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.10.2017 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №57.
Відповідно до заповіту 30.08.2011 року ОСОБА_2 на випадок свої смерті зробив розпорядження, що все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів своїй дочці ОСОБА_1 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 .
Після укладення шлюбу з ОСОБА_6 заявник змінила прізвище з " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_7 ", підтвердження чого є свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 09.08.1986 року.
25.11.1998 року батьку заявника Воловецькою селищною радою народних депутатів видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №012685, для ведення особистого підсобного господарства , площею 0, 50 га , що розташована на території смт. Воловець Воловецької селищної ради, який зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №310, однак в даному документі прізвище батька заявника вказане неправильно як " ОСОБА_3 " замість " ОСОБА_4 ".
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку, що матеріалами справи достатньо стверджується той факт, що при видачі Державного акту на право власності на землю допущено технічно помилку щодо прізвища батька заявника.
Такі розбіжності при написані персональних даних в документах спадкодавця, створили заявнику перешкоди у прийняті спадщини, тому встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить їй в подальшому реалізувати своє право на прийняття спадщини.
З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 2, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд, -
заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити повністю.
Встановити факт, що має юридичне значення, зокрема те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить правовстановлюючий документ, а саме Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №012685, виданий Воловецькою селищною радою народних депутатів 25.11.1998 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №310.
Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Павлюк С.С.