Справа № 708/680/20
Номер провадження № 2-о/708/18/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Попельнюха А.О.,

при секретарі - Циріль С.В.,

за участю:

прокурора - Святокума О.С., Курила Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині цивільну справу за заявою заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Трушівської сільської ради про визнання спадщини безхазяйним майном, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Трушівської сільскої ради Чигиринського району Черкаської області звернувся до суду із заявою, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,07 га, з яких 1,814 га - рілля (кадастровий номер :01:001:0956), 0,2556 га - кормові угіддя (кадастровий номер :01:004:0956)/, які розташовані на адміністративній території Трушівської сільської ради Чигиринського району та на праві приватної власності належать померлій відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 011731. Просить суд визнати вказане майно безхазяйним в порядку ст. 137 ЦК Української РСР та передати її у власність територіальної громади с. Трушівці Чигиринського району Черкаської області в особі Трушівської сільської ради.

В судовому засіданні прокурор Святокум О.С. та прокурор Курило Р.О. підтримали заяву та просили її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Трушівська сільська рада явку представника в судове засідання не забезпечила, до суду надала заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть також звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

На підставі ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу (ч. 4 ст. 56 ЦПК України).

Під час розгляду справи судом встановлено та підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 7 від 13.03.2020 року, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 .

З наведеного суд приходить до висновку, що протягом тривалого часу, а саме більше двадцяти років, орган місцевого самоврядування не вчиняв жодних юридично значимих дій для визнання спадщини, які відкрилась після смерті ОСОБА_2 , відумерлою. Також у штатному розписі Трушівської сільської ради відсутня посада юрисконсульта, відповідно за таких обставин орган місцевого самоврядування не має об`єктивної можливості реалізувати своє право на набуття права власності на належне померлій майно. За таких обставин суд приходить до висновку, що в даних правовідносинах наявні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування.

Також судом встановлено, що померла була власником земельної ділянки площею 2,07 га, розташованої на території Трушівської сільської ради, що підтверджено копією державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 011731 від 18.02.2004, що також підтверджується і листом № 18-23-0.340-319/112-19 від 31.10.2019 року відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі.

Розбіжності у написанні імені померлої у свідоцтві про смерть ( ОСОБА_3 ) та у державному акті про право приватної власності на земельну ділянку ( ОСОБА_4 ) суд оцінює як різновид написання власних імен. Зокрема, відповідно до народних форм написання вказаного власного імені встановлені такі варіанти його написання: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 . З наведеного суд приходить до висновку, що факт належсності земельної ділянки померлій є доведеним та безспірним.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що спадкоємців у померлої ОСОБА_1 не було, оскільки вона проживала одиноко, що підтверджується довідкою Трушівської сільської ради № 269 від 19.03.2020 року. Крім того судом було встановлено, що за життя померла заповітів не складала, із заявами про прийняття спадщини після її смерті ніхто не звертався.

В абзаці 3 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 надано роз`яснення з приводу застосування правил книги шостої ЦК України до спадкових правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року. Так, у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP (далі - ЦК УPCP), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Крім цього, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529- 531 ЦК УРСР.

Згідно ст. 549 ЦК Української PCP визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

-якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

-якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 2 та п. 5 ч.1 ст. 555 ЦК УРСР (1963 року), що діяв на час виникнення даних правовідносин, спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, та якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

З наведеного вбачаються підстави стверджувати, що після смерті ОСОБА_1 спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не було, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, оскільки вона була одинокою. Відповідно, з урахуванням вимог чинного станом на той період часу законодавства, після спливу визначеного ЦК Української РСР (1963 року) строку на прийнячття спадщини, за умови відсутності спадкоємців у померлої особи, все майно, що увійшло до спадкової маси, автоматично переходить до держави. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що заява заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури про визнання спадщини безхазяйним майном та передачу безхазяйного майна у власність територіальної громади є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137, 555 ЦК Української РСР (1963 року), ст.ст. 4, 56, 175, 329, 330, 332 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Трушівської сільської ради про визнання спадщини безхазяйним майном- задовольнити.

Визнати спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_7 , а саме: земельну ділянку загальною площею 2,07 га, з яких 1,814 га - рілля (кадастровий номер :01:001:0956), 0,2556 га - кормові угіддя (кадастровий номер :01:004:0956), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Трушівської сільської ради та належалі померлій відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 011731 , безхазяйним майном та передати його у власність територіальної громади с. Трушівці Чигиринського району Черкаської області в особі Трушівської сільської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 09.11.2020.

Суддя А.О. Попельнюх

Учасники та їх адреси:

Прокурор:

- Смілянська місцева прокуратура (, місцезнаходження: Черкаська обл., м. Сміла, вул. Юрія Кондратюка, буд. 25);

Заявник:

- Трушівська сільська рада (, місцезнаходження: Черкаська обл., Чигиринський р-н, с. Трушівці).