Провадження № 2/752/6225/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.10.2020 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Медведєвої К.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем 09.11.2019 року, за реєстровим номером 6945 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 22906,28 гривень таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в січні 2020 року під час спроби зняти готівкові кошти з заробітної картки в банкоматі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» позивач виявив, що його картка заблокована. При зверненні у відділення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» його було повідомлено, що приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. винесена постанова про арешт його рахунку на підставі виконавчого напису № 6945, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. 09.11.2019 року, про стягнення з нього на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 22906,28 гривень.

Позивач зазначає, що ним була отримана лише постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.12.2019 р., про всі інші обставини виконавчого провадження він дізнався з Автоматизованого реєстру виконавчих проваджень. На письмові звернення позивача до приватного виконавця Павелків Т.Л. та приватного нотаріуса Незнайко Є.В. з проханням надіслати на його адресу документи відносно нього відповіді не отримав.

З врахуванням викладених обставин позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусів та просить визнати виконавчий напис № 6945, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. 09.11.2019 р., таким, що не підлягає виконанню.

Додатково просить стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір в розмірі 840,80 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5200,00 гривень.

На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження буз виклику сторінна підставі наданих доказів.

На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву, а треті особи на подання пояснень.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.12.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 6945, виданого 09.11.2019 р. приватним нотаріусом КМНО Незнайко Є.В., про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 22960,28 гривень.

17.01.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, у тому числі, в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, який значиться за боржником ОСОБА_1 .

Згідно з ч.1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

За ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595.

У відповідності зі ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.1, 3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662.

Постановою Кабміну № 662 до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту:

«Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на що, на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована.

Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника.

В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В силу положень ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність порушень при вчиненні виконавчого напису від 09.11.2019 р. № 6945.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Спір про право, який ґрунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, розглядається судом за позовом боржника до стягувача.

За змістом статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення в справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005р.).

Таким чином особа має право пред`явити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Враховуючи викладене, зважаючи на допущені порушення Закону України «Про нотаріат» при вчиненні виконавчого напису про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. 09.11.2019 р. № 6945, таким, що не підлягає виконанню, з метою ефективного захисту порушеного права позивача.

Однак, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 №4191-VI, розмір компенсації витрат на правову допомогу в цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, в судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, небхідно з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений законом №4191-VI.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги позивачем наданий Договір про надання правової допомоги/юридичних послуг від 17.03.2020 року №17032001, Акт приймання-передачі наданих послуг від 03.04.2020 року №17032001/1 до Договору про надання правової допомоги/юридичних послуг від 17.03.2020 року №17032001 та рахунок-фактура на оплату наданих послуг від 17.03.2020 року №17032001.

Однак, надані письмові докази не містять обґрунтованого розрахунку часу, витраченого на надання правничої допомоги, виду наданих послуг, що позабвляє суд можливості прийняти до обґрунтованого висновки про спів розмірність витрат, пред`явлених до стягнення.

На підставі положень ст.. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне в зв`язку із задоволенням позову стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого при зверненні до суду судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем 09.11.2019 р., за реєстровим номером 6945 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 22906,28 гривень

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» (, м.Київ, вул.Саксаганського, буд. 105) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 840 гривень 80 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя