пр. № 4-с/759/17/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Слепець Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Сопова Володимира Михайловича,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із скаргою на неправомірні дії державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, зокрема на відмову закінчити виконавче провадження № 52566676, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Святошинським районним судом м. Києва 02.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу. Обгрунтовує скаргу тим, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Скаржник є спадкоємцем всього майна боржника. Крім того, 27.12.2018 року боргові зобов`язання перед стягувачем виконані в повному обсязі, що підтверджується розпискою стягувача. Не зважаючи на це державний виконавець відмовив у закінченні виконавчого провадження та зняття арешту з майна у зв`язку з відсутністю підстав, наразі вирішується питання щодо направлення до суду заяви про заміну сторони виконавчого провадження на його правонаступника. Скаржник просить визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у відмові закінчити виконавче провадження № 52566676, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Святошинським районним судом м. Києва 02.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу. Зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 52566676, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Святошинським районним судом м. Києва 02.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу та скасувати арешт, накладений постановою Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 19.01.2015 року.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, скаржник надав заяву про розгляд справи без його участі, державний виконавець Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві направив суду письмові заперечення з проханням розглядати таку справу без його участі, причини неявки інших учасників процесу суду повідомлені не були.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої скарги.

Встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.09.2014р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором про надання правової допомоги.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.11.2014 року вказане рішення Святошинського районного суду м. Києва було змінено в частині визначення розміру заборгованості, яка підлягала стягненню.

З"ясовано, що відповідний виконавчий документ прийнято до виконання ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ м. Києва від 19.01.2015 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_2 , ВП № 46116572.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ м. Києва від 06.05.2015 року стягнуто з боржника ОСОБА_2 виконавчий збір у розмірі 29 252,85 грн.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ м. Києва від 19.08.2016 року стягнуто з боржника ОСОБА_2 витрати на проведення виконавчих дій в сумі 700,00 грн.

Згодом вказане виконавче провадження було передано для виконання з Святошинського РУЮ м. Києва до ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва.

06.10.2016 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52566676 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу.

З"ясовано і те, що відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.12.2017 року ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 , тобто скаржнику по даному провадженню за скаргою.

В матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_3 від 27.12.2018 року про отримання ним від ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 299 175,13 грн., яка складається з суми 253 783,19 грн. по ВП № 54288733 та суми 45 391,94 грн. по ВП № 52566676, тобто вбачається, що борг згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04.09.2014р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором про надання правової допомоги погашено, проти чого не заперечує і старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві в своїх письмових поясненнях по даній скаргі (а.с. 61,62) проте вбачається, що залишається не сплаченим по даному виконавчому провадженню виконавчий збір, у зв"язку з чим таке виконавче повадження наразі не можу бути закритим про що і вказує державний виконавець у своїх письмових поясненнях суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Згідно ч.5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Статтею 28 вказаного закону визначені випадки, коли такий виконавчий збір не сплачується.

Так, оскільки судом з`ясовано, що борг згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва сплачено, проте виконавчий збір залишається не виплаченим, тому і підстави для не закриття відповідного виконавчого провадження до виплати виконавчого збору є, враховуючи, що в даному випадку державним виконавцем вирішується питання правонаступництва обов`язків боржника ОСОБА_2 , зокрема в частині сплати виконавчого збору.

Крім того, суд враховує і те, що скаржник ОСОБА_1 не є стороною цивільної справи в рамках якої виконавчі дії оскаржує, крім того скаржник ОСОБА_1 наразі також не є і стороною виконавчого провадження, тому спосіб захисту саме у вигляді оскарження дій державного виконавця є сумнівним.

Таким чином, враховуючи вище наведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447-452 ЦПК України, ст.ст. 26, 27, 39 Закону України "Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Сопова Володимира Михайловича, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Коваль О.А.