Справа № 342/1496/19
Провадження № 2/342/194/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що доводиться свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.02.2010, актовий запис № 5. ОСОБА_3 був сусідом позивача, проживав сам, а тому він надавав йому допомогу по господаству. Також ОСОБА_1 проводив його поховання. 05 травня 2009 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем Поточищенської сільської ради, згідно з яким житловий будинок і присадибну ділянку в АДРЕСА_1 розпорядив позивачу, а все інше майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, що на день смерті належатиме йому і на що він за законом матиме право, заповів своєму синові ОСОБА_2 . Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. Випискою з погосподарської книги Поточищенської сільської ради (особовий рахунок № НОМЕР_2 ) від 09.12.2019 стверджується, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_3 , суспільна група господарства «колгоспники». Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 9194 від 26.11.2019 за архівними даними Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 не було зареєстроване. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,07 га, що доводиться довідкою Поточищенської сільської ради № 388 від 09.12.2019. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ», житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 49,5 кв.м, житловою площею 19,8 кв.м., воріт та огорожі. Рішенням Городенківського районного суду від 07.10.2019 у цивільній справі № 342/761/19 визначено ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом. З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернувся у Городенківську державну нотаріальну контору. Однак, державний нотаріус відмовила йому у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність правовстановлюючих документів на нього у спадкодавця, що стверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 03.12.2019. Спадкодавець ОСОБА_3 фактично був власником будинку, але не отримав документ, що посвідчує право власності на нього. У зв`язку з цим позивач позбавлений будь яких позасудових способів захисту своїх прав, оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через відсутність правовстановлюючих документів на житлове господарство.

Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі; відповідач ОСОБА_2 просив позов задовільнити.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9194 від 26.11.2019 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 - АДРЕСА_2 станом на 31.12.2012 не зареєстровано.

Із виписки з погосподарської книги Поточищенської сільської ради № 4 за 1991-1995, виданої 09.12.2019, вбачається, що до списку членів господарства по АДРЕСА_3 ) (особистий рахунок № НОМЕР_2 , суспільна група господарства на 01.01.1991 - колгоспники) входить ОСОБА_3 , 1931 р.н., голова сім`ї.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 27.11.2019 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1964 році. Копія висновку про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я» стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 станом на 04.12.2019 становить 79200 грн.

Із довідки № 388, виданої 09.12.2019 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради слідує, що за домогосподарством по АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,25 га; назва вулиці змінена АДРЕСА_4 .

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Станом на 15.04.1991 в домогосподарстві по АДРЕСА_3 ) проживав і був зареєстрований ОСОБА_3 , 1931 р.н., голова двору, що стверджено довідкою № 390, виданою 09.12.2019 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради.

За заповітом, посвідченим 05 травня 2009 року секретарем Поточищенської сільської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с.Поточище Городенківського району Івано-Франківської області: жилий будинок і присадибну ділянку в АДРЕСА_1 заповів - ОСОБА_1 ; все інше своє майно, рухоме і нерухоме, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і на що він за законом матиме право заповів - синові ОСОБА_2 ; заповіт зареєстровано в реєстрі за № 11. Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 46959320 (номер в реєстрі нотаріальних дій 11), що доводиться копією Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 24247769, виданого 19.07.2010 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, у зв`язку з відкриттям спадкової справи.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області у віці 78 років, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 11 лютого 2010 року виконкомом Поточищенської сільської ради. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

Отже, спадкоємцями за заповітомпісля смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2019 року по справі № 342/761/19 (провадження № 2/342/584/2019), що 07.11.2019 набрало законної сили,визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк - три місяці з часу набрання рішенням законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із копії спадкової справи № 457/2010, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за заповітом позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як він 19.11.2019 подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом.

Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині ОСОБА_3 , - судом не встановлено.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , як спадкоємець за заповітом, прийняв та оформив спадщину (земельні ділянки) після смерті батька ОСОБА_3 .

До складу спадщини ОСОБА_3 , яку він заповів спадкоємцю ОСОБА_1 , входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 2478/02-31 від 03.12.2019 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , на житловий будинок по АДРЕСА_1 , з посиланням на те, що спадкоємець не надав документ, який посвідчував би право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок, оскільки право власності в органах БТІ не було зареєстроване.

Довідкою № 334, виданою 20.11.2019 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради стверджено, що в домогосподарстві по АДРЕСА_1 проживаючих чи зареєстрованих на постійне місце проживання осіб немає.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Через відсутність у позивача правовстановлюючого документу про власність спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок він не має можливості отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно. Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 , фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними.

Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 судом не встановлено, позов визнається відповідачем, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220-1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 82, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 .

Зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 .

Судове рішення складене 18.02.2020.

Суддя: Федів Л. М.