Справа № 946/2630/20
Провадження № 2/946/2099/20
УХВАЛА

іменем України

28 грудня 2020 рокуІзмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Терзі А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ізмаїлі позов ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне підприємство «Фірма «Бізнес-Партнер», про визнання незаконним та скасування рішення Ізмаїльської міської ради Одеської області 49 сесії VІІ скликання Ізмаїльської міської ради Одеської області № 6267-VII від 24 грудня 2019 року «Про надання дозволу гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 »,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

07.05.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне підприємство «Фірма «Бізнес-Партнер», про визнання незаконним та скасування рішення Ізмаїльської міської ради Одеської області 49 сесії VІІ скликання Ізмаїльської міської ради Одеської області № 6267-VII від 24 грудня 2019 року «Про надання дозволу гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 ».

Свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.12.2015 року належні їй та відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 частки у праві спільної часткової власності на будинок виділені в окремий об`єкт нерухомості та визначено порядок користування земельною ділянкою. Рішенням 22 сесії //ІІ скликання № 2216-//ІІ від 28.04.2017 року їй надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0258 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 . Проте рішенням Ізмаїльської міської ради Одеської області 49 сесії VІІ скликання Ізмаїльської міської ради Одеської області № 6267-VII від 24 грудня 2019 року надано дозвіл ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , яке не відповідає графічним та іншим матеріалам, долученим до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, суперечить раніше прийнятому рішенню 22 сесії //ІІ скликання № 2216-//ІІ від 28.04.2017 року та порушує її права як користувача земельної ділянки.

Процесуальні дії суду

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.05.2020 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.05.2020 року вирішено клопотання про забезпечення позову.

Заяви, клопотання, аргументи учасників справи

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від представника надійшла заява від 28.12.2020 року про проведення підготовчого судового засідання без їх участі.

У судове засідання відповідачі не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява від 24.12.2020 року, в якій просить справу не розглядати у зв`язку з хворобою, згідно відзиву від 14.12.2020 року позовні вимоги не визнає в повному обсязі.

Треті особи без самостійних вимог щодо предмета не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Висновки суду

Підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 198 ЦПК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 189 ЦПК України, завданням підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

З огляду на відсутність доказів поважності причин неявки в судове засідання ОСОБА_2 (хвороби) та неповідомлення іншими учасниками справи причин неявки в судове засідання, суд вважає за необхідне провести розгляд справу у їх відсутність відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України, та дійшов такого висновку.

Мотиви, з яких виходив суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного Кодексу України (далі-ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно зі ст. 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Надання чи відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не тягне за собою юридичних наслідків, а є лише певним етапом у процесі передачі земельної ділянки у власність, реалізація якого може бути здійснена лише після затвердження розробленої документації із землеустрою (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2020 року по справі № 806/352/16).

За правилами частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

При визначенні предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

Якщо ж особа звертається до відповідних органів із заявою для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якої ці органи приймають відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.03.2020 року, справа № 280/174/19).

Виходячи зі змісту Постанови ВП ВС від 04.03.2020 року, у порядку цивільного судочинства розглядаються вимоги про визнання рішення незаконним за умови виникнення у особи цивільного права або порушення такого права у зв`язку з прийняттям та реалізацією відповідного рішення.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивачка фактично оскаржує рішення відповідача - Ізмаїльської міської ради щодо надання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Само по собі отримання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає для них позитивного рішення про надання її у власність, не тягне за собою юридичних наслідків, оскільки є лише певним етапом у процесі передачі земельної ділянки у власність, жодного цивільного права у останніх за результатами реалізації оскаржуваного рішення не виникло та, відповідно, на обсяг існуючих цивільних прав ОСОБА_1 не вплинуло.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що спір не стосується приватноправових відносини, відповідач - Ізмаїльська міська рада при прийнятті оскаржуваного рішення здійснював владні управлінські функції, оскільки в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Зазначення в якості відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які фактично є третіми особами, в інтересах яких приймалось оскаржуване рішення, на висновок суду не впливає.

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 255, 259-260 ЦПК України , -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне підприємство «Фірма «Бізнес-Партнер», про визнання незаконним та скасування рішення Ізмаїльської міської ради Одеської області 49 сесії VІІ скликання Ізмаїльської міської ради Одеської області № 6267-VII від 24 грудня 2019 року «Про надання дозволу гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 » - закрити.

Роз`яснити позивачу, що справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04 січня 2021 року

Суддя: Г.І.Смокіна