Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
02 грудня 2020 року м. Київ
Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Добривечір А.О., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про спростування недостовірної інформації, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про спростування недостовірної інформації.
Відповідно до Ухвали Подільського районного суду м. Києва від 25.07.2018 року позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про спростування недостовірної інформації було залишено без розгляду. Оскільки під час постановлення даної ухвали судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, зокрема, про стягнення з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД» на користь відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн, відповідач просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з позивача вказану суму. В подальшому, відповідач уточнила свої вимоги і просила стягнути 18 000 витрат на правову допомогу та витрати по сплату судового збору під час оскарження ухвал суду в апеляційній інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
В судовому засіданні відповідач підтримала свою заяву та просила задовольнити вимоги. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, явку представника не забезпечив.
Судом установлено, що відповідно до Ухвали Подільського районного суду м. Києва від 25.07.2018 позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про спростування недостовірної інформації, залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 7 ст. 135 ЦПК України у випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення внесеної суми позивачу, а у випадку відмови у позові, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду - про відшкодування за її рахунок витрат відповідача повністю або частково, в порядку, передбаченому статтями 141, 142 цього Кодексу. Невикористана частина внесеної позивачем суми повертається позивачу не пізніше п`яти днів з дня вирішення питань, зазначених у цій частині, про що суд постановляє ухвалу.
Порядок розподілу судових витрат у разі залишення позову без розгляду регламентовано ст. 142 ЦПК України. Так, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу ОСОБА_1 було надано договір про надання юридичних послуг, укладений між нею та ОСОБА_2 від 08.06.2016 року, додаток № 1 до договору про надання юридичних послуг від 08.06.2016 року, акт № 1 про надані послуги від 09.06.2017 року, погодинний розрахунок про надані послуги від 09.06.2017 року, рахунок на оплату від 08.06.2017 року на суму 7 000 гривень, квитанцію № 18781438-1 від 08.06.2017 року на суму 7 000 гривень, квитанцію про сплату судового збору за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу суду від 04.05.2020 року в розмірі 420,40 гривень, акт № 0520/05/01 від 21.05.2020 року про надання послуг на суму 5 000 гривень, рахунок-фактуру від 21/05-1 від 21.05.2020 року на суму 5 000 гривень, квитанцію про сплату судового збору в розмірі 384,20 гривень від 16.04.2019 року, заявку на надання послуг № 1/1 від 10.04.2019 року, рахунок на оплату від 10.04.2019 року, виписка по рахунку від 11.04.2019 року на суму 5 000 гривень.
Суд бере до уваги, що понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу є необгрунтованими та не відповідають дійсності. Так, зокрема, із акту про надані послуги від 09.06.2017 року вбачається, що адвокатом надавалися послуги на суму 920 грн щодо його ознайомлення з матеріалами позовної заяви та доданими до неї документами, 1280 гривень - опрацювання нормативної бази у справах про спростування недостовірної інформації, 1600 грн - опрацювання судової практики, 1920 грн - підготовка проекту письмових заперечень, 1280 грн - вартість представництва інтересів клієнта в Подільському районному суді м. Києва в судових засіданнях 21.12.2016 року та 09.06.2017 року. Водночас, у вказані дні судові засідання не відбулися, письмові заперечення проти позову були подані до суду 21.12.2016 року не адвокатом ОСОБА_2, а адвокатом Безвершенком О.О. Також, адвокат ОСОБА_2 не був присутній в жодних інших засіданнях. Відтак, суду не надано належних, допустимих та достовірних доказів щодо того, що ОСОБА_2 , як адвокатом надавалася правова допомога ОСОБА_1 . Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_2 сам є відповідачем у вказаній справі, а відтак, надання ним професійної правничої допомоги у справі є сумнівним та таким, що не підтверджується матеріалами справи.
Водночас, суд вважає підтвердженими витрати відповідача на сплату судового збору на загальну суму 804,60 гривень, а відтак, вказана сума підлягає стягненню з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви, а саме про стягнення з позивача на користь відповідача понесених судових витрат на сплату судового збору в розмірі 804,60 гривень.
З огляду на зазначене, керуючись ст. ст. 13, 19, 77, 81, 137-142, 263-265, 270, 354-355 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про спростування недостовірної інформації - задовольнити частково;
Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД» на користь ОСОБА_1 судовий збір на загальну суму 804 (вісімсот сорок) гривень 60 копійок;
В іншій частині в задоволенні вимог заяви відмовити;
Повне найменування сторін:
відповідач 1 - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );
відповідач 2 - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 );
Додаткове рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому ЦПК України;
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду у письмовій формі з дотриманням вимог ст. 356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин;

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано;

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду;

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.В. Гребенюк