Справа № 946/7798/19
Провадження № 2/946/1074/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючий - суддя Швець В.М.,
за участю: секретаря судового засідання - Ромалійської М.Ю.
представника позивача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив встановити факт його проживання разом з ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що він є спадкоємцем за заповітом та йому необхідно звернутися до суду для встановлення факту проживання разом із спадкодавцем та визнання права власності. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання викликався належним чином, але не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідка, дослідивши надані докази, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
З урахуванням вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ст..5 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України установлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № НОМЕР_1 від 02 липня 1996 року, виданого КП «Ізмаїльське МБТІ», та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. 13 березня 2000 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3-1497, ОСОБА_4 належала квартира АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 21 січня 2019 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить квартира АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст.1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до заповіту, посвідченого 05 листопада 2009 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за № 6237, ОСОБА_4 заповіла усе своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що вона за законом буде мати право, ОСОБА_1 .
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №57833681, наданої приватним нотаріусом Гончаровою О.С. 08.10.2019 року, заповіт ОСОБА_4 від 05.11.2009 року, зареєстрований за № 6237, не змінювався та не скасовувався.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що позивач ОСОБА_1 дійсно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4 з травня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року включно, за адресою: АДРЕСА_2 .
Тому позивач ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки, як вже було встановлено судом, на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем.
Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.
Керуючись ст.ст.1216,1217,1220,1222,1223,1233,1241,1258,1259,1264,1268 ЦК України, ст.ст.2,4,5,11-13,76-82,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , з травня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року включно, за адресою: АДРЕСА_2 .
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне судове рішення складено 17 лютого 2020 року.
Суддя: В.М.Швець