Справа № 496/3093/20
Провадження № 2/496/1615/20
10 грудня 2020 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Дранікова С.М.
при секретарі Стрілець Ж.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів на утримання дружини, -
Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить суд стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини щомісячно від усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також стягувати з відповідача аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у розмірі 500 гривень, щомісячно. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30.06.2017 року сторони уклали шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_3 . На даний час подружні стосунки сторони припинили, проживають окремо. В Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області слухається справа №496/4113/20, щодо розірвання між ними шлюбу. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Донька проживає з позивачем, в зв`язку з чим позивач звернулась до суду з вказаним позовом.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, 30.06.2017 року виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №12, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видане виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис №05.
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №765 виданої виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки №3329 виданої виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, проживання батьків окремо від дітей не звільняє їх від обов`язків щодо них, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини від усіх видів доходу відповідача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання позивача, то суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно положень ч. ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Підсумовуючи викладене, вбачається, що позивач, в супереч вимогам ст. 12, 81 ЦПК України, не довела належними, достатніми та допустимим доказами обґрунтованість своїх позовних вимог, а саме позивачем не доведено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Це, у свою чергу, вказує на відсутність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача, підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-284, 289, 430 ЦПК України, ст.ст. 84, 180-183, 191 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від усіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 05.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення підлягає негайному виконанню у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 11.12.2020 року.

Суддя С.М. Драніков