Справа № 462/3515/19
УХВАЛА

18 лютого 2020 рокуЗалізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кирилюк А.І.,

секретарів Гула М.І., Щур Н.М.,

представника скаржника ОСОБА_1 .В.,

представника стягувача Гелемей Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу АТ «Українська залізниця» на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Київа ГТУЮ у м. Києві Коваль Л.І.,

встановив:

Представник АТ «Українська залізниця» звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Київа ГТУЮ у м. Києві Коваль Л.І., в якій просить визнати неправомірними дії Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у м. Києві, які полягають у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.12.2019 № 60837346, скасувати постанову Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 10.12.2019 № 60837346, на виконання виконавчого листа Залізничного районного суду м. Львова № 462/3515/19 від 19.11.2019 року та зобов`язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві винести постанову про повернення виконавчого листа Залізничного районного суду №462/3515/19 від 19.11.2019 р. стягувачу, у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Свої вимоги мотивує тим, що 17.10.2019 року Залізничним районним судом м. Львова винесено рішення у справі №462/3515/19, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково, а саме визнано незаконним та скасовано наказ (розпорядження) № 127/ос від 06.05.2019 року про звільнення ОСОБА_2 із посади провідного юрисконсульта «Служби матеріально-техгнічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» у зв`язку із скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, вирішено поновити ОСОБА_2 на посаді провідного юрисконсульта «Служби матеріально-техгнічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» з 07.05.2019 року, а також стягнути із Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь період вимушеного прогулу в сумі 66459,12 грн. та 10000 грн. моральної шкоди, 8196,84 грн. судових витрат. 19.11.2019 року Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчий лист №462/3515/19 про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за весь період вимушеного прогулу в сумі 66459,12 грн., 10000 грн. моральної шкоди, 8196,84 грн. судових витрат.

Акціонерним товариством «Українська залізниця» отримано постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.12.2019 ВП № 60837346 винесену державним виконавцем Печерського РВ ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Коваль Л.І., що підтверджується супровідним листом від 10.12.2019 з відміткою про отримання Акціонерним товариством «Українська залізниця» № Ц- 48253/0/67-19 від 23.12.2019 року.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» не погоджується з діями Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.12.2019 № 60837346, вважає їх протиправними, незаконними та вчиненими з порушенням норм законодавства України, а постанову такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим просить скаргу задовольнити

У судовому засіданні представник АТ «Українська залізниця» скаргу підтримав, додатково зазначив, що дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Київа ГТУЮ у м. Києві Коваль Л.І. не правомірні, у зв`язку із чим просив скаргу задовольнити.

Представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Гелемей Ю.М. скаргу заперечив, покликаючись на безпідставність вимог такою, вважає дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Київа ГТУЮ у м. Києві Коваль Л.І. такими, що відповідають нормам чинного законодавства, у зв`язку із чим просив у задоволенні скарги відмовити.

Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Київа ГТУЮ у м. Києві Коваль Л.І., яка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляду справи у її відсутності до суду не подала.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання, суд приходить до переконань, що у задоволенні такого слід відмовити, виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про припинення виконавчого провадження, повідомлення про відмову у прийнятті виконавчого документа до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 року по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до змісту рішення від 20 липня 2004 року Європейського суду з прав людини "Шмалько проти України" право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Окрім того, у п.п. 18, 23 рішення Європейського суду від 12.05.2011 у справі "Ліпісвіцька проти України" однозначно визначено про те, що судове рішення та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в п. 1 ст. 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Сукупний аналіз рішень Європейського суду у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України" достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Судом встановлено, 17.10.2019 року Залізничним районним судом м. Львова винесено рішення у справі №462/3515/19, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково, а саме визнано незаконним та скасовано наказ (розпорядження) № 127/ос від 06.05.2019 року про звільнення ОСОБА_2 із посади провідного юрисконсульта «Служби матеріально-техгнічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» у зв`язку із скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, вирішено поновити ОСОБА_2 на посаді провідного юрисконсульта «Служби матеріально-техгнічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» з 07.05.2019 року, а також стягнути із Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь період вимушеного прогулу в сумі 66459,12 грн. та 10000 грн. моральної шкоди, 8196,84 грн. судових витрат.

19.11.2019 року Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчий лист №462/3515/19 про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за весь період вимушеного прогулу в сумі 66459,12 грн., 10000 грн. моральної шкоди, 8196,84 грн. судових витрат.

Акціонерним товариством «Українська залізниця» отримано постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.12.2019 ВП № 60837346 винесену державним виконавцем Печерського РВ ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Коваль Л.І., що підтверджується супровідним листом від 10.12.2019 з відміткою про отримання Акціонерним товариством «Українська залізниця» № Ц- 48253/0/67-19 від 23.12.2019 року.

За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Скаржником оскаржуються виключно дії та постанова про відкриття виконавчого провадження від 10.12.2019.

В той же час, винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не призводить до безпосереднього стягнення з боржника будь-яких грошових коштів.

Доказів вчинення державним виконавцем інших виконавчих дій, спрямованих на звернення стягнення на майно або кошти АТ «Українська залізниця», або на відчуження майна боржника у виконавчому провадженні № 60837346 матеріали справи не містять.

При цьому, наявність постанови про відкриття виконавчого провадження не позбавляє державного виконавця в подальшому виносити постанови про повернення виконавчого документу стягувачу або про закриття виконавчого провадження, в порядку та випадках, встановлених законом.

Також суд звертає увагу скаржника, що чіткий перелік випадків за яких виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання встановлений ч. 4 ст. 4 закону України «Про виконавче провадження». У вказаній статті відсутня така підстава, як заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника.

Таким чином, на переконання суду, при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження № 60837346 від 10.12.2019. державним виконавцем не було порушено приписів Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що доводи представника скаржника є безпідставними та необґрунтованими, а наведені скаржником обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду скарги, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Керуючись ст. 258-259, 263-268, 272, 353, 355.447-453 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні скарги АТ «Українська залізниця» на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Київа ГТУЮ у м. Києві Коваль Л.І. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18.02.2020

Суддя (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя