Справа № 604/1142/20
Провадження № 2/604/506/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі :

Головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиськ в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 05 травня 2012 року зареєструвала з відповідачем шлюб, який розірвано 06 вересня 2014 року. Під час перебування у шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_3 . З 23 липня 2020 року відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини, хоч працездатний, отримує дохід, у його власності знаходиться нерухоме майно, транспортний засіб, а від так має можливість сплачувати аліменти, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 18 листопада 2020 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, просить справу розглянути без його участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247,179 ЦПК України, виходячи з наступного:

Як убачається з рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2014 року № 2/604/330/14 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 05 травня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 25, - розірвано. Після розірвання шлюбу громадянці ОСОБА_1 залишено шлюбне прізвище - ОСОБА_1 .

Під час перебування у шлюбі в сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22 серпня 2012 року.

У відповідності до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 16 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу із ОСОБА_7 .

Згідно довідки, виданої ДП «Дружба сервіс-житло 2» «Дружба сервіс -житло1» № 335 від 22 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , разом із дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Так, визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 грудня 2020 року ? 2318 грн. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками.

Судом не встановлено, що відповідач за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків з утримання неповнолітніх дітей, оскільки є працездатною особою і спроможний платити кошти на утримання дитини.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме вимогам закону, інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін.

Крім того, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 840,80 гривень судового збору.

Керуючись ст. ст. 13, 141, 247, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , про стягнення аліментів -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ,в користь ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ,ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 03 листопада 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ,в дохід держави 840,80 гривень судового збору.

Рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дочку в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя - підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків