Справа № 184/1571/19
Номер провадження 2/184/29/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання - Батрак Л.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представник органу опіки та піклування - Дубіна Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до відповідача 1: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), відповідача 2: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про розподіл спадкового майна шляхом визнання права власності на його частину та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) до відповідача 1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), відповідача 2: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), за участю Органу опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області (Дніпропетровська обл., м. Покров, вул. Центральна, 48) про розподіл спадкового майна шляхом визнання права власності на його частину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про розподіл спадкового майна шляхом визнання права власності на його частину.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний батько ОСОБА_5 , який на час смерті перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_4 та мав неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є відповідач ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 ; гараж АДРЕСА_5 ; земельну ділянку площею 0,0039 га кадастровий номер :01:112:0014; автомобіль марки ВАЗ 21214 Тайга/ 212114 /110-30 5 МТ , 2006 року випуску та причеп ОДАЗ 8144 номерний знак НОМЕР_3 . Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_5 не залишив. Спадкоємцями за законом після його смерті є позивач та неповнолітній син померлого ОСОБА_6 , від імені якого діє його мати ОСОБА_3 . Рішенням Орджонікідзевського міського суду встановлено факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та здійснено розподіл спільного сумісного майна, шляхом визнання права власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_4 в цілому з виплатою відповідачам компенсації. Після ухвалення рішення на користь ОСОБА_4 , позивач та ОСОБА_3 звернулися до приватного нотаріуса Покровського нотаріального округу Кулика О.П. щодо видачі їм свідоцтва на інше спадкове майно окрім квартири та просили укласти договір про розподіл спадкового майна між ними таким чином, щоб кожному з них належало конкретне спадкове майно, а не окрема частина на все спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5 . Але нотаріус відмовим їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, роз`яснивши право звернутись із відповідним позовом до суду, оскільки відносно ОСОБА_4 рішенням суду встановлено факт її сумісного проживання з ОСОБА_5 на підставі ст..74 СК України і фона фактично має право на частину сумісного майна подружжя. З огляду на наведене позивач змушений звернутися до суду з даним позовом та просить визнати за ним право власності на автомобіль марки ВАЗ 21214 Тайга/21214/110-30 5 МТ та причеп ОДАЗ 8144 номерний знак НОМЕР_3 .

У свою чергу ОСОБА_3 звернулась до суду зустрічною позовною заявою до відповідачів: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , відповідно до якої просила розподілити спадкове майно шляхом визнання права власності за її неповнолітнім сином ОСОБА_6 , 2011 р.н. права власності на гараж АДРЕСА_5 , що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності від 20.01.2012р. та на земельну ділянку площею 0,0039 га по АДРЕСА_5 , кадастровий №:01:112:0014 з її цільовим призначенням: 02.05. для будівництва індивідуальних гаражів, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯК №001058 від 19.06.2012р. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що спадкоємцями першої черги після померлого ОСОБА_5 є його діти: неповнолітній син ОСОБА_6 та старший син ОСОБА_1 , кожен з яких прийняв спадщину, що відкрилася після померлого ОСОБА_5 , звернувшись із відповідною завою до нотаріуса. ОСОБА_4 теж звернулась до нотаріальної контрори із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 , однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі із померлим. Рішенням Орджонікідзевського міського суду встановлено факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та здійснено розподіл спільного сумісного майна, шляхом визнання права власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_4 в цілому з виплатою відповідачам компенсації. Після ухвалення рішення на користь ОСОБА_4 , позивач та ОСОБА_3 звернулися до приватного нотаріуса Покровського нотаріального округу Кулика О.П. щодо видачі їм свідоцтва на інше спадкове майно окрім квартири та просили укласти договір про розподіл спадкового майна між ними таким чином, щоб кожному з них належало конкретне спадкове майно, а не окрема частина на все спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5 . Але нотаріус відмовим їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, роз`яснивши право звернутись із відповідним позовом до суду, оскільки відносно ОСОБА_4 рішенням суду встановлено факт її сумісного проживання з ОСОБА_5 на підставі ст..74 СК України і фона фактично має право на частину сумісного майна подружжя. Наведені обставини стали підставою для звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Ухвалою суду від 10.10.2019р. прийнято до розгляду та відкрито провадження за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про розподіл майна шляхом визнання права власності на його частку, об`єднавши його в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: ОСОБА_4 , відповідача 2: ОСОБА_3 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 про розподіл спадкового майна шляхом визнання права власності на його частку та залучено до участі у справі орган опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити із викладених у ньому підстав. Щодо задоволення позовних вимог за зустрічною позовною заявою - не заперечували, просили задовольнити зустрічну позовну заяву та здійснити розподіл спадкового майна.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свої позовні вимоги за зустрічною позовною заявою підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також не заперечувала проти задоволення позовних вимог, викладених у первісній позовній заяві.

Представник органу опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області в судовому засіданні не заперечувала проти розподілу спадкового майна, яке залишилось після померлого ОСОБА_5 таким чином, щоб малолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належав гараж АДРЕСА_5 та земельна ділянка площею 0,0039 га кадастровий номер :01:112:0014 за її цільовим призначенням: для індивідуального гаражного будівництва, яка розташована за адресою АДРЕСА_5.

ОСОБА_4 до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Згідно приписів ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Зокрема, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими доказами та поясненнями свідків.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.8).

Окрім цього, ОСОБА_5 є батьком неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 (а.с.50).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на рухоме та нерухоме майно, у тому числі на трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 ; гараж АДРЕСА_5; земельну ділянку площею 0,0039 га, яка розташована по АДРЕСА_5 кадастровий номер :01:112:0014 з її цільовим призначенням: 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів; автомобіль марки ВАЗ 21214, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , кузов НОМЕР_10 , VIN - НОМЕР_9 та причеп ОДАЗ 8144, номерний знак НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_11.

Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку, відомостей про право власності/ право постійного користування, згідно яких ОСОБА_5 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0039 га, яка розташована по АДРЕСА_5 кадастровий номер :01:112:0014 з її цільовим призначенням: 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 на праві приватної власності належить гараж НОМЕР_12, який розташований в м. Покров Дніпропетровської області, гаражний кооператив «Мрія».

Згідно довідки Територіального сервісного центру №1245 від 05.02.2020р. №31/4-1245-М-8 станом на 05.02.2020р. автомобіль марки ВАЗ 21214, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , кузов НОМЕР_10 , VIN - НОМЕР_9 та причеп ОДАЗ 8144, номерний знак НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_11 зареєстровані за ОСОБА_5 .

Як слідує із спадкової справи №76/2018, заведеної після померлого ОСОБА_5 , останній заповіту на випадок своєї смерті не залишив. У матеріалах спадкової справи наявні заяви ОСОБА_3 (яка дії в інтересах малолітнього ОСОБА_6 ), ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 .

Як посилаються учасники процесу, після ухвалення рішення Орджонікідзевським міським судом від 28.05.2019р., згідно якого за ОСОБА_4 визнано право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 в порядку ст..74 СК України, шляхом поділу спільного сумісного майна подружжя, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до приватного нотаріуса Покровського нотаріального округу Кулика О.П. щодо видачі їм свідоцтва на інше спадкове майно окрім квартири та просили укласти договір про розподіл спадкового майна між ними таким чином, щоб кожному з них належало конкретне спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5 , а не окрема частина на нього. Однак нотаріусом було їм відмовлено та роз`яснено право на звернення до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст..1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

В силу вимог ст..1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_5 був власником автомобіля марки ВАЗ 21214, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , кузов НОМЕР_10 , VIN - НОМЕР_9 ; причепу ОДАЗ 8144, номерний знак НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_11; гаражу НОМЕР_12, який розташований в м. Покров Дніпропетровської області, гаражний кооператив «Мрія» та на земельної ділянки площею 0,0039 га, яка розташована по АДРЕСА_5 кадастровий номер :01:112:0014 з її цільовим призначенням: 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається із спадкової справи №76/2018 заведеної після померлого ОСОБА_5 , заяви про прийняття спадщини подані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Таким чином судом встановлено, що позивачі по справі є спадкоємцями першої черги та у встановленому законом порядку спадщину прийняли.

Відповідно до норм ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Водночас нормами ст. 1267 ЦК України визначено, що спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при поділі спадкового майна необхідно застосовувати норми, які регулюють відповідні відносини спільної часткової власності.

Згідно статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Припинення у співвласника права на частку у спільній власності можливе при наявності однієї з умов, передбачених ч.1 ст.365 ЦК.

Оскільки ОСОБА_5 заповіту на випадок смерті не залишив, спадкування майна померлого здійснюється за законом. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними - ч. 1 ст. 1267 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони домовилися про розподіл спадкового майна, яке залишилося після померлого ОСОБА_5 , таким чином: ОСОБА_1 в порядку розподілу спадкового майна залишиться автомобіль марки ВАЗ 21214 Тайга/21214/110-30 5 МТ та причеп ОДАЗ 8144 номерний знак НОМЕР_3 ; неповнолітньому ОСОБА_6 в порядку розподілу спадкового майна залишиться гараж АДРЕСА_5 та земельну ділянку площею 0,0039 га кадастровий номер :01:112:0014 за її цільовим призначенням: для індивідуального гаражного будівництва, яка розташована за адресою АДРЕСА_5.

Таким чином судом вбачається, що позивачі, які віднесені до спадкоємців першої черги належним чином прийняли спадщину та бажають розподілити її з урахуванням власних інтересів та дотримуючись норм чинного законодавства.

Окрім того, суд враховує, що сторони по справі проти такого розподілу спадщини не заперечують, та позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачі належним чином прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , визначилися із частками спадкового майна та його видом та не заперечують проти такого розподілу спадщини, суд приходить до висновку, що такий розподіл спадщини не суперечитиме нормам чинного законодавства та відповідатиме інтересам як позивачів так і інших осіб, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача 1: ОСОБА_4 , відповідача 2: ОСОБА_3 про розподіл спадкового майна шляхом визнання права власності на його частину - задовольнити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до відповідача 1: ОСОБА_1 , відповідача 2: ОСОБА_4 , за участю Органу опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області про розподіл спадкового майна шляхом визнання права власності на його частину - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки ВАЗ 21214, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , кузов НОМЕР_10 , VIN - НОМЕР_9 та причеп ОДАЗ 8144, номерний знак НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_11, що зареєстровані на праві власності на ім`я ОСОБА_5 , в порядку спадкування за законом після його смерті.

Визнати за неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на гараж НОМЕР_12, який розташований в м. Покров Дніпропетровської області, гаражний кооператив «Мрія», що зареєстрований на праві власності на ім`я ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 20.01.2012р. та на земельну ділянку площею 0,0039 га, яка розташована по АДРЕСА_5 кадастровий номер :01:112:0014 з її цільовим призначенням: 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів, що належала померлому ОСОБА_5 на підставі Державного Акту про право власності на земельну ділянку серії ЯК №001058 від 19.06.2012р. в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 17.02.2020р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова