Справа № 442/2746/20 Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О.
Провадження № 22-ц/811/1776/20 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2020 року у справі за поданням головного державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Ільницької Ольги Ігорівни про примусове проникнення до житла боржника,

в с т а н о в и л а:

13.05.2020 року головний державний виконавець Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Ільницька О.І. звернулась до суду з поданням, в якому просила надати дозвіл на примусове проникнення до будинку по АДРЕСА_1 з метою огляду, опису та накладення арешту на майно ОСОБА_1 , який є боржником у зведеному виконавчому провадженні №54585959.

Подання обгрунтоване тим, що на примусовому виконанні в Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває зведене виконавче провадження №54585959 про стягнення з боржника ОСОБА_1 202852 грн. 94 коп. заборгованості на користь фізичних осіб та держави, до якого приєднано ще ряд виконавчих проваджень, стягувачами в яких є: Чемоданова А.В. (ВП №54411295, ВП №54411199, загальна сума боргу 49500 грн.); держава в особі Головного управління ДФС у Львівській області (ВП №56448664, ВП №56682963, загальна сума боргу 26089 грн. 19 коп.); ОСОБА_2 (ВП №56514268, борг у сумі 94670 грн.); держава (ВП №59853970, сума податкового боргу 20010 грн. 01 коп.).

Станом на 08.05.2020 року, за наслідками вчинених державним виконавцем виконавчих дій щодо з`ясування майнового стану боржника, відомості про доходи, рахунки та майно боржника відсутні.

Згідно з інформацією відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Адресою фактичного місця проживання боржника є: АДРЕСА_1 , на яку боржнику надсилається вся кореспонденція по названих вище виконавчих провадженнях.

Власником вказаного будинку є колишня дружина боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на підставі договору дарування житлового будинку від 29.09.2000 року (а.с.3), однак, державний виконавець вважає, що в будинку, за місцем фактичного проживання боржника, може знаходитись належне боржнику майно.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2020 року подання головного державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Ільницької О.І. про примусове проникнення до житла боржника задоволено.

Надано дозвіл на примусове проникнення до будинку під АДРЕСА_1 з метою огляду, опису та накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 у зведеному виконавчому провадженні №54585959.

Ухвалу суду оскаржив боржник ОСОБА_1 , просить її скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні подання відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що виконавець не подав доказів на підтвердження того, що у будинку під АДРЕСА_1 знаходиться його майно.

Наголошує, що вказаний будинок не є його власністю, а належить на праві власності його колишній дружині ОСОБА_3 , з якою розірвано шлюб 25.11.2019 року.

Зазначає, що доводи виконавця про те, що він не погашає боргу, не відповідають дійсним обставинам справи.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи, окрім боржника, не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому розгляд справи проведено відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення боржника ОСОБА_1 в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Статтею 439 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

За нормою цієї статті, обов`язковою підставою для застосування вказаного вище примусового заходу по відношенню до особи, яка не є боржником у виконавчому провадженні, має бути наявна інформація про те, що у її житлі або іншому володінні знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Враховуючи те, що у державного виконавця на момент звернення з вказаним поданням відсутні достовірні відомості про те, що у будинку, власником якого є ОСОБА_3 , знаходиться належне боржнику ОСОБА_1 майно, оскільки державний виконавець лише припускає, що майно боржника може знаходитись у вказаному вище будинку, тому правових підстав для задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла, яке не є власністю боржника ОСОБА_1 , відсутні.

Суд першої інстанції в повній мірі не врахував вимоги процесуального закону, який регулює вирішення даного питання, не дав належної правової оцінки доводам державного виконавця та доказам, які він подав на підтвердження своїх вимог, що призвело до помилкового висновку суду про задоволення подання державного виконавця, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нового судового рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця про проникнення до житла будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 , оскільки для цього відсутні визначені процесуальним законом підстави.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2020 року скасувати і прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні подання головного державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Ільницької Ольги Ігорівни про примусове проникнення до будинку АДРЕСА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 28 грудня 2020 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.