Дата документу 11.02.2020 Справа № 320/5188/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 320/5188/19 Головуючий у 1 інстанції: Купавська Н.М.
№ 22-ц/807/603/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бабенко Т.І.

розглянувши апеляційну скаргу Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 листопада 2019 року за позовом Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області до Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради та Запорізької обласної ради про стягнення плати за користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 листопада 2019 року провадження у справі закрито.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Новенська сільська рада Мелітопольського району Запорізької області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів плату за користування земельною ділянкою в розмірі 80 648, 94 грн.

Спір виник між Новенською сільською радою та КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради і Запорізькою обласною радою з приводу плати за користування земельною ділянкою, що знаходиться у власності територіальної громади Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області.

Тобто за складом осіб всі учасники спору є юридичними особами.

Як правильно зазначив суд пешої інстанції, відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із закріпленими в пункті 6 частини 1 статті 20 зазначеного Кодексу (у відповідній редакції) правилами господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Також суд першої інстанції правомірно послався на роз`яснення надані у постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" у п. 1.3 роз`яснив, що у порядку господарського судочинства вирішенню підлягають такі категорії спорів, засновані на положеннях статті 319 ЦК України, глав 27, 29, 33, 34 ЦК України та глави 15 ГК України, розділів III - V ЗК України:

- щодо набуття, здійснення та припинення прав юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, територіальних громад та держави на земельні ділянки (крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності"); - пов`язані із захистом права на земельні ділянки (в тому числі відновлення порушеного права третьої особи, яка на підставі рішень державних органів або органів місцевого самоврядування претендує на спірну земельну ділянку); 4 - про визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування з питань передачі земельних ділянок у власність чи надання їх у користування, припинення права власності на земельні ділянки, вилучення цих ділянок з користування і про зобов`язання названих органів залежно від характеру спору виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства; - про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок; - про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою; - пов`язані з набуттям, зміною та припиненням права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); - про встановлення, зміну та припинення земельного сервітуту; - що виникають з укладення, зміни, розірвання, виконання договору оренди земельних ділянок, інших договорів користування земельними ділянками, в тому числі спори про стягнення заборгованості з орендної плати за договорами на користування земельною ділянкою; - про стягнення шкоди, у тому числі упущеної вигоди, завданої порушеннями прав власників, у тому числі держави та територіальних громад, і користувачам земельних ділянок; - інші спори, пов`язані з правами і охоронюваними законом інтересами суб`єктів господарювання та інших юридичних осіб на земельні ділянки.

За п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Приймаючи до уваги те, що спір виник між юридичними суб`єктами з приводу одержання плати за користування земельною ділянкою, що знаходиться у користуванні територіальної громади Новенської сільської ради Мелітопольського району, та на підставі п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України, суд першої інстанції зробив правльний висновк, що спір підвідомчий господарському суду і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що спір стосується плати за користування земельною ділянкою, а не права на землю не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Новенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 листопада 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 лютого 2020 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков