Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі: головуючої - судді ПИСАНЕЦЬ Н.В.

при секретарі - Гуровій Л.Л.

за участі представника позивача - ОСОБА_1 ,

позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про надання додаткового строку для прийняття спадщини -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, зазначаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 10,05 га на території Іванівської сільської ради. Спадкоємцями першої черги є позивач та відповідач як діти померлої. 25.10.2011 року була відкрита спадкова справа після смерті матері та ІНФОРМАЦІЯ_3 сестра - відповідач по справі, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої, що підтверджується постановою нотаріуса від 09.08.2019р. При цьому, відповідач, у приватному порядку, обіцяла надавати їй допомогу в межах вартості успадкованого майна, однак, останнім часом не виконувала своїх обіцянок.

У встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини позивач не звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою з причини загострення хвороб в період з вересня по грудень 2011 року та знаходилась на амбулаторному та стаціонарному лікуванні та перенесла операцію. Звернувшись до Волноваської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, постановою від 09.08.2019р. їй було відмовлено у зв`язку із пропуском встановленого законом 6-місячного строку. Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 поважною та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом терміном 3 місяці.

Присутня у судовому засіданні позивач ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_1 наполягали на задоволенні позовних вимог, просили суд про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час та дату розгляду справи, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, за участі її представника. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 просила відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 , присутня у залі судових засідань, просила суд відмовити у задоволенні уточнених позовних вимог ОСОБА_6 , оскільки вони не ґрунтуються на законі, та поважність причин пропуску нею строку для прийняття спадщини не доведена.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у повному обсягу з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями,строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч.1ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України , не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України.

Тобто, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 10,05 га на території Іванівської сільської ради.

Звертаючись із дійсним позовом, ОСОБА_6 пропустила строк для прийняття спадщини більше ніж на 8 років, при цьому, їй було відомо про смерть спадкодавця та наявність іншого спадкоємця. Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач вчинив дії, які б свідчили про прийняття нею спадщини, вона не надала, що, виходячи зі змісту ч. 1ст. 1272 ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини.

Постановою державного нотаріуса від 09.08.2019р., ОСОБА_6 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини.

Обгрунтовуючи поважність пропуску ним строку звернення для прийняття спадщини, позивач ОСОБА_6 обумовлює її наявністю хвороби та перебуванням на лікуванні у період з вересня по жовтень 2011 року. На підтвердження факту хвороби, суду надано медичні документи, з яких вбачається факти перебування останньої на стаціонарному лікуванні у Волноваський ЦРБ.

Вирішуючи питання про визначення ОСОБА_6 додаткового строку, суд виходить із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Наявність у позивача місячного періоду лікування у 2011 році - суд вважає таким, що не належить до кола вищевказаних поважних причин, оскільки не позбавляло позивача можливості звернутись з відповідною заявою після одужання.

Враховуючи наведене, суд не находить підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.3, 79, 80, 130, 174, 209, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 . Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 17 лютого 2020 р.

Суддя: Н.В.Писанець