Дата документу 06.10.2020
Справа № 334/5494/20
Провадження № 2-н/334/743/20
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

06 жовтня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М., розглянувши заяву Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат Валько В.С. звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь заявника заборгованість за отримані послуги у сумі 2026,53 гривень, 3 % річних 182,10 гривень та інфляційні втрати 389,40 гривень.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України).

Пунктом 3 ч.3 ст.163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України від 24.06.2004 №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», який діяв до 30.04.2019, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», який діє з 01.05.2019, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з ч.1, 2 ст.29 Закону України від 24.06.2004 №1875-IV, договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) з іншим виконавцем.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

У заяві представник КП «ВРЕЖО №7», як на законність своїх вимог щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги посилається на укладений між сторонами Договір реструктуризації заборгованості за житлово-комунальні послуги, згідно з яким боржник має перед КП «ВРЕЖО №7» заборгованість у сумі 3526,53 гривень, яка виникла станом на 01.03.2017 року.

Але, вказаний договір не є договором про надання житлово-комунальних послуг. Він підтверджує лише визнання боржником боргу, через що суд не може перевірити наявність між сторонами договірних правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг. Крім цього, зазначений договір не містить відомостей щодо періоду, за який виникла заборгованість, визнана боржником, що не дає суду можливості перевірити - чи не пройшов з моменту виникнення права вимоги строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Таким чином, представником заявника до заяви про видачу судового наказу не доданий договір, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, що відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Враховуючи, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, на підставі п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Відповідно до положень ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.163, 165, 166, 260 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити Комунальному підприємству «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7», що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1,8 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Гнатюк