Провадження № 2/686/904/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Кшановській Є.З., за участю позивача та представника ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , представників третіх осіб Окарської І.В., Пилипчука С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Виконавчий комітет Хмельницької міської ради, Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, Управління Державної архітектурної-будівельної інспекції в Хмельницькій області, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 про усунення перешкод в користуванні нежилим приміщенням та демонтування прибудови та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , Відділу капітального будівництва МВСУ в Хмельницькій області, Приватного підприємства «Гринь», треті особи: Виконавчий комітет Хмельницької міської ради, Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 про визнання правочинів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В серпні місяці 2017 року ОСОБА_3 , звернулась до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_4 , треті особи Виконавчий комітет Хмельницької міської ради, Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 про усунення перешкод в користування власністю.

У своїй позовній заяві вказувала про те, що 23 грудня 2013 року укладено Інвестиційний договір №1/126-13 на участь у будівництві за адресою АДРЕСА_2 між Відділом капітального будівництва УМВС України в Хмельницькій області, з однієї сторони та «Інвестором» ПП Гринь, в особі директора Гриня Анатолія Григоровича.

Згідно п. 1.1 Інвестиційного договору сторони визначили предметом Договору умови участі Інвестора в інвестуванні будівництва нежитлових приміщень №8, №9, № АДРЕСА_3 , що розташовані під квартирами № 43,44 в осях 1-7 другого під`їзду житлового будинку за будівельною адресою : АДРЕСА_2 (80-кв. житловий будинок з вбудованими офісними приміщеннями та творчими майстернями художників і архітекторів).

Відповідно до п.1.2 Договору загальна проектна площа об`єкту інвестування на момент укладення договору складає 86,9 кв.м. Загальна проектна площа підлягає уточненню за актом інвентаризації БТІ.

03 лютого 2014 року між ПП «Гринь» в особі директора Гриня Анатолія Григоровича («Відчужувач») та ОСОБА_3 («Набувач»), було укладено Договір переуступки права вимоги на будівництво нежитлового приміщення.

Згідно п. 1 Договору Відчужувач переуступив, а Набувач прийняв майнові права - право вимоги на одержання у власність нежитлових приміщень №8, №9, № АДРЕСА_3 , загальною площею 86,9 кв.м., що розташовані в осях 1-7 другого під`їзду житлового будинку по АДРЕСА_2 .

В п.2 Договору зазначено, що вказані нежитлові приміщення №8, №9, №10 (майнові права) належать Відчужувану на підставі Інвестиційного договору №1/126-13 на участь у будівництві за адресою АДРЕСА_2 від 23 грудня 2013 року, укладеного з замовником будівництва - Відділом капітального будівництва УМВ України в Хмельницькій області, всі права та зобов`язання Інвестора за яким переходять до Набувача з моменту підписання даного Договору, а Замовник з моменту підписання даного договору несе свої зобов`язання перед Набувачем.

05 грудня 2014 року Управлінням державного архітектурного будівельного контролю у Хмельницькій області зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта - 80-ти квартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями та творчими майстернями художників і архітекторів по АДРЕСА_2 . Цей факт свідчить про те, що будівництво будинку було закінченим, об`єкт готовим до експлуатації.

В подальшому було змінено адресу прийнятого до експлуатації 80-квартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями та творчими майстернями художників і архітекторів по АДРЕСА_4 , що підтверджується листом управління архітектури та містобудування Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради № 4812/03- 01-05 від 16.12.2014 року.

23 квітня 2016 року ОСОБА_3 , у встановленому законом порядку зареєструвала належне їй право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 86,9 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно за №58215697, сформованою 27.04.2016 року.

Згідно поверхового плану та експлікації технічного паспорту, виготовленого Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 25.04.2014 року на нежитлове приміщення АДРЕСА_5 , до складу нежитлового приміщення №8 входять коридор під №1, площею 12, 8 кв.м., приміщення під №2 площею 19,2 кв.м., приміщення під №3 площею 5,2 кв.м., приміщення №4 площею 19,4 кв.м., приміщення під №5 площею 15,0 кв.м., приміщення під №6 площею 10,6 кв.м., приміщення під №7 площею 4,7 кв.м., загальною площею площею 86,9 кв.м.

Власником квартири АДРЕСА_6 є відповідач - ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 здійснив реконструкцію своєї квартири, облаштувавши окремий вхід до своєї квартири, на що йому будо видано Декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири під стоматологічний кабінет. Однак у даній Декларації нічого не вказано про проведення добудов до належної йому квартири.

Не дивлячись на це ОСОБА_4 здійснив самочинну прибудову господарського приміщення, добудувавши його до свого балкону. Самочинно прибудоване приміщення межує з зовнішньою стіною належного позивачу за первісним позовом на праві власності нежитлового приміщення, позначеного в поверховому плані до мого технічного паспорту за №4, площею 19,4 кв.м., та здійснивши самочинну прибудову. ОСОБА_4 заклав цеглою вікно у належному позивачу на праві власності приміщенні №2.

Окрім того на думку позивача, ОСОБА_4 облаштовуючи окремий вхід до приміщення своєї квартири АДРЕСА_7 , замурував частину належного позивачу приміщення, визначеного в поверховому плані технічного паспорта на належне останній приміщення за № «З», площею 5,2 кв.м. та замурував вікно в належному їй приміщенні позначеному в поверховому плані №2 площею 19,2 кв.м.

Дані прибудови відбулися без будь якого погодження з позивачем, здійснення цих прибудов перешкоджає їй в користуванні належним нежитловим приміщенням, та грубо порушує її право власності.

07 листопада 2017 року до суду з зустрічним позовом звернувся ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , Відділу капітального будівництва МВСУ в Хмельницькій області, Приватного підприємства «Гринь», треті особи: Виконавчий комітет Хмельницької міської ради, Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 про визнання правочинів недійсними посилаючись на те, що 23 грудня 2013 року укладено Інвестиційний договір №1/126-13 на участь будівництві за адресою АДРЕСА_2 між відділом капітального будівництва УМВСУкраїни в Хмельницькій області з однієї сторони, «Інвестором» ПП Гринь в особі директора Гриня Анатолія Григоровича.

Згідно п. 1.1 Інвестиційного договору сторони визначили предметом Договору умови участі Інвестора в інвестуванні будівництва нежитлових приміщень №8, №9,№ АДРЕСА_3 , що розташовані під квартирами №43,44 в осях 1-7 другого під`їзду житлового будинку; будівельною адресою: АДРЕСА_2 (80-кв. житловий будинок з вбудованими офісними приміщеннями та творчими майстернями художника архітекторів).

Відповідно до п.1.2 Договору загальна проектна площа об`єкта інвестування на момент укладення договору складає 86,9 кв.м.

03 лютого 2014 року між ПП «Гринь» в особі директора Гриня Анатолія ОСОБА_5 («Відчужувач») та ОСОБА_3 («Набувач»), було укладено Договір переуступки права вимоги на будівництво нежитлового приміщення. Згідно п. 1 Договору Відчужувач переуступив, а Набувач прийняв майнові права - право вимоги на одержання у власність нежитлових приміщень №8, №9, № АДРЕСА_3 , загальною площею 86,9 кв.м.,що розташовані в осях 1-7 другого під`їзду житлового будинку по АДРЕСА_2 .

В п.2 Договору зазначено, що вказані нежитлові приміщення №8,№9,№ НОМЕР_1 (майн права) належать Відчужувану на підставі Інвестиційного договору №1/126-13 на участь будівництві за адресою АДРЕСА_2 від 23 грудня 20 року, укладеного з замовником будівництва - Відділом капітального будівництва України в Хмельницькій області, всі права та зобов`язання Інвестора за яким переходять Набувача з моменту підписання даного Договору, а Замовник з моменту підписання дано: договору несе свої зобов`язання перед Набувачем.

Проте, вищевказаний інвестиційний договір є нікчемним правочином на думку ОСОБА_4 , оскільки його зміст суперечить вимогам закону, виходячи з наступного.

Так, Предметом вищевказаного інвестиційного договору №1/126-13, є підвальне допоміжне приміщення, а не офісні приміщення та творчі майстерні, як те зазначає позивач у своєму первісному позові.

Так, згідно із пунктами 2, 6 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, гориіца, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія; Відповідно до статті 5 цього ж Закону спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Однак, всупереч вищевказаним вимогам закону, ОСОБА_3 , зареєструвала право власності на вищевказаний підвал у житловому будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою №58215697.

Згідно умов вказаного договору ОСОБА_3 набула усіх прав та обов`язки у відповідності до інвестиційного договору №1/126-13, який є предметом спору.

А відтак і договір переуступки права вимоги укладений 03.02.2014 року між ПП «Гринь» в особі директора Гриня Анатолія Григоровича та ОСОБА_3 також підлягає визнанню недійсним.

Позивач за зустрічним позовом просить суд визнати недійсним Інвестиційний договір №1/126-13 на участь у будівництві за адресою АДРЕСА_2 між Відділом капітального будівництва УМВС України в Хмельницькій області, з однієї сторони та «Інвестором» ОСОБА_6 , в особі директора Гриня Анатолія Григоровича 23.12.2013 року та визнати недійсним Договір переуступки права вимоги на будівництво нежитлового приміщення на одержання у власність нежитлових приміщень № 8,9,10 загальною площею 86,9 кв.м. по АДРЕСА_2 , укладеного між ПП Гринь, в особі директора Гриня Анатолія Григоровича та ОСОБА_3 03.02.2014 року.

2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 31.08.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

07.11.2017 року відповідачем подано зустрічну позовну заяву та ухвалою суду відкрито провадження по справі та об`єднано первісний позов з зустрічним в одне провадження.

27.02.2018 року Відділом капітального будівництва УМВС України в Хмельницькій областіподано відзив на позов у якому відділ підтримав первісні позовні вимоги та заперечив проти задоволення зустрічних позовних вимог.

05.03.2018 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області подано відзив на позов у якому заперечуються первісні позовні вимоги.

07.11.2019 року позивачем за первісним позовом подано позовну заяву про уточнення позовних вимог.

29 жовтня 2019 року протокольною ухвалою залучено до участі у справі в якості співвідповідача.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23 травня 2018 року у справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза.

24.04.2019 року до суду повернуто цивільну справу з висновком експертизи.

Ухвалою суду 02.05.2019 року відновлено провадження по справі та справу призначено до розгляду.

Позивачем за первісним позовом 02.08.2019 року уточнено позовні вимоги.

3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

23 грудня 2013 року укладено Інвестиційний договір №1/126-13 на участь у будівництві за адресою АДРЕСА_2 між відділом капітального будівництва УМВСУкраїни в Хмельницькій області з однієї сторони та «Інвестором» ПП Гринь в особі директора Гриня Анатолія Григоровича.

Згідно п.1.1 Інвестиційного договору сторони визначили предметом Договору умови участі Інвестора в інвестуванні будівництва нежитлових приміщень №8, №9,№ АДРЕСА_3 , що розташовані під квартирами №43,44 в осях 1-7 другого під`їзду житлового будинок; будівельною адресою : АДРЕСА_2 (80-кв. житловий будинок за вбудованими офісними приміщеннями та творчими майстернями художника архітекторів).

Відповідно до п.1.2 Договору загальна проектна площа об`єкта інвестування на момент укладення договору складає 86,9 кв.м.

03 лютого 2014 року між ПП «Гринь» в особі директора Гриня Анатолія ОСОБА_5 («Відчужував») та ОСОБА_3 («Набувач»), було укладено Договір переуступки права вимоги на будівництво нежитлового приміщення. Згідно п. 1 Договору Відчужувач переуступив, а Набувач прийняв майнові права - право вимоги на одержання у власність нежитлових приміщень №8, №9, № АДРЕСА_3 , загальною площею 86,9 кв.м.,що розташовані в осях 1-7 другого під`їзду житлового будинку по АДРЕСА_2 .

В п.2 Договору зазначено, що вказані нежитлові приміщення №8, №9, №10 (майнові права) належать Відчужувану на підставі Інвестиційного договору №1/126-13 на участь будівництві за адресою АДРЕСА_2 від 23 грудня 20 року, укладеного з замовником будівництва - Відділом капітального будівництва України в Хмельницькій області, всі права та зобов`язання Інвестора за яким переходять Набувача з моменту підписання даного Договору, а Замовник з моменту підписання дано: договору несе свої зобов`язання перед Набувачем.

23 квітня 2016 року ОСОБА_3 у встановленому законом порядку зареєструвала належне їй право власності на нежитлове приміщення,загальною площею 86,9 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно за №58215697, сформованою 27.04.2016 року.

Згідно поверхового плану та експлікації технічного паспорту, виготовленого Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 25.04.2014 року на нежитлове приміщення АДРЕСА_5 , до складу нежитлового приміщення №8 входять коридор під №1, площею 12, 8 кв.м., приміщення під №2 площею 19,2 кв.м., приміщення під №3 площею 5,2 кв.м., приміщення №4 площею 19,4 кв.м., приміщення під №5 площею 15,0 кв.м., приміщення під №6 площею 10,6 кв.м., приміщення під №7 площею 4,7 кв.м., загальною площею площею 86,9 кв.м.

Власником квартири АДРЕСА_6 є відповідач - ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 здійснив реконструкцію своєї квартири, облаштувавши окремий вхід до своєї квартири, на що йому будо видано Декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири під стоматологічний кабінет.

Даними висновку судової будівельно-технічної експертизи №611/018 від 24.04.2019 року підтверджується наявність прибудови до цокольного поверху будинку АДРЕСА_1 , яка влаштована під лоджією квартири АДРЕСА_7 , що належить гр. ОСОБА_4 та межує з приміщеннями, позначеними в поверховому плані технічного паспорту на нежитлове приміщення ОСОБА_3 за №5, №4, №3, що зображено на фото 2 та 3 в частині Дослідження; відсутність (закладення цеглою) віконного прорізу в приміщенні, позначеному в поверховому плані технічного паспорта ОСОБА_3 за №2, зображеного на фото 4 в частині Дослідження; відсутність приміщення, вказаного в поверховому плані технічного паспорту на нежитлове приміщення ОСОБА_3 за №3 площею 5,2 кв.м., при цьому фактично на місці приміщення знаходиться забетонована площадка з підпірної стінкою, згідно зображення на фото 5 в частині Дослідження.

Добудови до приміщення, позначеного в технічному паспорті на приміщення ОСОБА_3 за №2, під час проведення дослідження не виявлено.

Як зазначено в попередньому питанні, віконний проріз (відповідно до його місця розташування згідно технічного паспорту) в приміщенні, яке позначене на поверховому плані технічного паспорта ОСОБА_3 за №2, закладений цеглою (замурований). В приміщенні №4 вікно не замуроване, але виходить не у зовнішній простір, а до приміщення добудови, яка влаштована під приміщенням лоджії квартири АДРЕСА_7 , див. фото АДРЕСА_8 в частині Дослідження.

Як зазначено в першому питанні, приміщення позначене в поверховому плані

технічного паспорту на нежитлове приміщення ОСОБА_3 за

АДРЕСА_9 , станом на момент проведення обстеження

фактично відсутнє, а на його місці знаходиться забетонована площадка з підпірною

стінкою, див. фото 5 в частині Дослідження.

На місці приміщення позначеному в поверховому плані технічного паспорту на

нежитлове приміщення ОСОБА_3 за

АДРЕСА_9 можливо облаштувати вхід до нежитлового приміщення, належного

ОСОБА_3 , за умови виконання комплексу будівельно-монтажних робіт, мінімально

необхідний перелік яких наведений на аркуші 14 в частині Дослідження. Можливий

варіант облаштування входу графічно зображений в додатку №20.

Слід зазначити, що частина робіт по облаштуванню входу, а саме влаштування

дверного прорізу на місці замурованого віконного прорізу в приміщенні №2, потребує

втручання в несучі конструкції будинку, з чого випливає необхідність розроблення проекту виконання робіт та оформлення відповідної дозвільної документації

В процесі виконаних на замовлення ОСОБА_4 робіт по реконструкції квартири АДРЕСА_7 під приміщення стоматологічного кабінету, відповідно до розробленої проектно-технічної документації, площа цокольного поверху та склад приміщень, що знаходяться в цокольному поверсі будинку АДРЕСА_1 , не змінились.

Однак слід зазначити, що площа та склад приміщень цокольного поверху будинку №176 змінилась внаслідок влаштування приміщення площею 6.8 кв.м, під лоджією квартири АДРЕСА_7 . див. фактичне планування частини цокольного поверху в Додатку №19. Будь-якої проектно-технічної або виконавчої документації на будівництво даного приміщення, яка б містила інформацію про замовника або виконавця робіт, на дослідження не надано, але за результатами проведеного натурного обстеження приміщення встановлено, що в ньому знаходиться обладнання (компресор та побутовий газовий балон), які найімовірніше використовуються для забезпечення функціонування стоматологічного кабінету, що розташований в квартирі АДРЕСА_7 . Крім того, на проектному плані підвалу (див. Додаток № АДРЕСА_10 ) дане приміщення показане як приміщення кладової квартири АДРЕСА_7 .

Частина виконаних на замовлення ОСОБА_4 робіт, а саме влаштування тамбуру під №1 площею 4,4 кв.м. шляхом встановлення зовнішніх огороджувальних конструкцій зметалопластикових віконних та дверних блоків на ганку вхідної групи до приміщення стоматологічного кабінету, не підпадають під визначення (поняття) реконструкції квартири АДРЕСА_6 без зміни її площі. Крім того слід зазначити, що виконання зазначених робіт не передбачене проектом реконструкції квартири.

4.Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав.

Заслухавши пояснення сторін, досліджені докази у судовому засіданні суд приходить до висновку, що первісний позов ОСОБА_3 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Представником позивача за первісним позовом доведено у судовому засіданні, що ОСОБА_4 здійснив самочинну прибудову господарського приміщення, добудувавши його до свого балкону, що порушує права ОСОБА_3 на вільне володіння, користування нежитловим приміщенням.

Суд вважає, що такі дії відповідача, як самовільна прибудови до цокольного поверху будинку АДРЕСА_1 , яка влаштована під лоджією квартири АДРЕСА_7 , що належить ОСОБА_4 та межує з приміщеннями, позначеними в поверхневому плані технічного паспорту на нежитлове приміщення ОСОБА_3 за №5, №4, №3; закладка цеглою віконного проріз в приміщенні, яке позначене на поверхневому плані технічного паспорту ОСОБА_3 за №2; забетоновання площадки з підпорною стінкою якою забетоновано приміщення позначене в поверхневому плані технічного паспорту на нежитлове приміщення ОСОБА_3 за №3 грубо порушують право власності ОСОБА_3 та правила забудови і норми законодавства, які визначають порядок здійснення реконструкція та прибудов до житлових будинків.

Зустрічний позов ОСОБА_4 є необґрунтованим та обставини викладені у ньому такими, що не знайшли підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Зважаючи на викладене суд вважає, що позивачем та представником за зустрічним позовом не доведено у судовому засіданні та не представлено доказів порушення прав ОСОБА_4 укладенням інвестиційних договорів на нежитлове приміщення.

5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Вимогами ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності згідно ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вимогами ст.152 ЖК України визначено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до п. 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства від 17.05.2005 р. №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за №927/11207, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Згідно з п. 1.4.3. Правил до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Пункт 1.4.6. Правил зазначає, що власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Частиною 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь- які дії. що не суперечать закону.

Згідно ч.4, ч.5 статті 319 ЦК України власність зобов`язує; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Згідно ст.10 ЖК України громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватись громадянами на шкоду інтересам суспільства.

Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45 власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не захаращувати сходові клітки, позаквартирні коридори, колясочні, ліфтові шахти, горища, підвали та інші допоміжні приміщення будинку, підтримувати чистоту і порядок в ньому.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», передбачено одержання дозволу виконкому місцевої ради та згоди решти учасників спільної власності при проведенні прибудови, надбудови або перебудови жилих і підсобних приміщень будинку.

У пункті 33 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень статей 391,396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності (законного володіння).

Зважаючи на вище викладене, враховуючи обставини справи та правовідносини, що виникли між сторонами суд вважає, що обґрунтованим є посилання представника позивача за первісним позовом на зазначені норми Закону.

6.Судові витрати.

Судові витрати (вартість експертизи 8000 грн. та судовий збір 640 грн.), згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до пропорційного задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.319, 382 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Виконавчий комітет Хмельницької міської ради, Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, Управління Державної архітектурної-будівельної інспекції в Хмельницькій області, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 про усунення перешкод в користуванні нежилим приміщенням та демонтування прибудови задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням АДРЕСА_5 , належного ОСОБА_3 шляхом демонтажу: самовільно збудованої прибудови до цокольного поверху будинку АДРЕСА_1 яка влаштована під лоджією квартири АДРЕСА_7 , що належить ОСОБА_4 та межує з приміщеннями, позначеними в поверхневому плані технічного паспорту на нежитлове приміщення ОСОБА_3 за №5, №4, №3; цеглу якою закладено віконний проріз в приміщенні, яке позначене на поверхневому плані технічного паспорту ОСОБА_3 за №2; забетоновану площадку з підпорною стінкою якою забетоновано приміщення позначене в поверхневому плані технічного паспорту на нежитлове приміщення ОСОБА_3 за №3.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , Відділу капітального будівництва МВСУ в Хмельницькій області, Приватного підприємства «Гринь», треті особи: Виконавчий комітет Хмельницької міської ради, Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 про визнання правочинів недійсними- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 8000 грн., та судовий збір у розмірі 640 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.02.2020 року.

Суддя С. Стефанишин