Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2020 Справа №607/27620/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

відповідачів ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 83,9 кв. м., житловою площею 61,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на те, що після смерті його діда та матері відкрилась спадщина за заповітом на частки даного житлового будинку. Однак, постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ на даний житловий будинок.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідачі у судовому засіданні не заперечують щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення відповідачів, перевіривши, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане 26.09.2007 р. Домаморицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 11.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , видане 07.08.2018 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 07.

Після їх смерті відкрилася спадщина на все належне їм майно, зокрема, на 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 83,9 кв. м., житловою площею 61,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

21 березня 2006 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Стойко Л.П. за реєстром № 81, згідно якого все своє майно, заповів позивачу ОСОБА_3

19 квітня 2006 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Стойко Л.П. за реєстром № 102, згідно якого все своє майно, заповіла позивачу ОСОБА_3 .

У справах Тернопільської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 152/2008 року, після смерті ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_5 про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині. 15 лютого 2019 року до Тернопільської державної нотаріальної контори надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від ОСОБА_3 Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991р.). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 р. мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні: б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних: г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України - Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Оскільки вищевказаний житловий будинок побудовано до 15.04.1991р. (до введення в дію Закону України «Про власність») спадкодавець як член колишнього колгоспного двору набув на нього право сумісної власності, причому це право збереглося за ним і після припинення колгоспного двору в результаті введення вдію вказаного Закону.

Статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120-126 ЦК УРСР 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно інформаційних довідок № 1135, 1136 від 22.08.2019 р. Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації вбачається, що за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 р. житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30.01.1990 р. та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим номером 192. Державна реєстрація права власності даного житлового будинку в бюро не проведена.

Відповідно до інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна № 1133 Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації вбачається, що по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_2 рахується за: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тобто по 1/5 частки за кожним.

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак, постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ.

Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець не отримав за життя правовстановлюючих документів на належне майно та не здійснив державної реєстрації свого права власності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за ОСОБА_3 права власності на 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 83,9 кв. м., житловою площею 61,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1268, 1276 Цивільного кодексу України, ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Постановою Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 83,9 кв. м., житловою площею 61,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 17 лютого 2020 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко