КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/349/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук Катерини Леонідівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа: акціонерне товариство «Українська автомобільна корпорація»,

за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук Катерини Леонідівни на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року, постановлену під головуванням судді Шкірай М.І.,-

встановила:

23 травня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Каращук К.Л.звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовано тим, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Українська автомобільна корпорація» матеріальної шкоди у розмірі 244 100 грн боржником не виконується, від його виконання боржник ухиляється.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 травня 2019 року у задоволенні вказаного подання відмовлено.

В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Каращук К.Л. просить скасувати ухвалу суду, та постановити нову про задоволення подання, посилаючись на те, що при її винесенні судом порушені норми матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні приватний виконавець вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник АТ «Українська автомобільна корпорація» вважає апеляційну скаргу обґрунтованою.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив із того, що суб`єктом подання не надано належних та допустимих доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання рішення суду.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 14 листопада 2012 року Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення із засудженого ОСОБА_1 на користь АТ «Українська автомобільна корпорація» матеріальної шкоди в розмірі 244 100 грн.

17 квітня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Каращук К.Л. відкрито виконавче провадження № 58925646.

Обґрунтовуючи подання, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Каращук К.Л. зазначила, що боржник ухиляється від виконання судового рішення. Боржник добровільно не виконує рішення суду.Приватним виконавцем направлялись на адресу боржника виклики-вимоги для належного виконання рішення суду. За повідомленням Державної прикордонної служби України боржник постійно перетинає кордон України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом,- до виконання зобов`язань.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; обов`язок допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; подання виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомлення виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасна явка на вимогу виконавця; надання пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

З наявних в матеріалах справи відомостей вбачається, що у період з 17 квітня 2019 року (відкриття виконавчого провадження) по 23 травня 2019 року (день звернення до суду із поданням) приватним виконавцем вчинено наступні дії: 17 квітня 2019 року винесено постанову про арешт коштів боржника; направлено запити до Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві, Головному центру Держприкордонслужби в м. Києві; Територіальному управлінню держпраці у Київській області; Головному управлінню держегеокадастру в м. Києві; Державній службі морського та річкового транспорту; відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області; 17 квітня 2019 року винесено постанову про арешт майна боржника; 25 квітня 2019 року винесено постанову про арешт коштів боржника; 02 травня 2019 року направлено виклик приватного виконавця.

При цьому матеріали справи не містять доказів отримання боржником виклику приватного виконавця від 02 травня 2019 року.

Як на підставу для задоволення подання приватний виконавець посилається на те, що боржник не вчиняє будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду, та постійно перетинає кордон України.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання судового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення подання приватного виконавця.

Посилання приватного виконавця на те, що боржник перетинає кордон України не дають підстав для висновку про його ухилення від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 24 травня 2019 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук Катерини Леонідівни залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 17 лютого 2020 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко