ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1345/20 Справа № 208/5262/18 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради та Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Дніпродзержинське житлове об`єднання", треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Кам`янська міська рада, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Товарна біржа «Європейська» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що між ним та відповідачем 28 квітня 2017 року був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого він придбав нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Договір був підписаний сторонами та зареєстрований на Товарній біржі «Європейська». У зв`язку з тим, що договір нотаріально не посвідчений, він не має можливості повною мірою реалізувати своє право власності, тому просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 28 квітня 2017 року між ОСОБА_1 та КП «Дніпродзержинське житлове об`єднання», зареєстрованого Товарною біржею «Європейська» за реєстровим номером 2804/17/1, та визнати за ним ОСОБА_1 право власності на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до технічного паспорту: нежитлова будівля А-1, загальною площею 215,7 кв.м., гараж Б-1 площею 51,4 кв.м., нежитлова будівля В-1, загальною площею 214,9 кв.м., вбиральня Г-1, площею 3,7 кв.м., гараж Д-1 площею 40,4 кв.м., гараж Є-1 площею 26,1 кв.м., гараж Ж-1 площею 28,6 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 січня 2019 року позовні вимоги позивача були задоволені. Визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 28 квітня 2017 року між ОСОБА_1 та КП «Дніпродзержинське житлове об`єднання», зареєстрованого Товарною біржею «Європейська» за реєстровим номером 2804/17/1. Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідно до технічного паспорту складається з: нежитлова будівля А-1, загальною площею 215,7 кв.м., гараж Б-1 площею 51,4 кв.м., нежитлова будівля В-1, загальною площею 214,9 кв.м., вбиральня Г-1, площею 3,7 кв.м., гараж Д-1 площею 40,4 кв.м., гараж Є-1 площею 26,1 кв.м., гараж Ж-1 площею 28,6 кв.м. Стягнуто з КП «Дніпродзержинське житлове об`єднання» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Не погодившись із таким рішенням суду, перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради та Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на неправильне застосування норм матеріального права, а також, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради та Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, не скористалися.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 квітня 2017 року між сторонами, позивачем ОСОБА_1 та відповідачем КП «Дніпродзержинське житлове об`єднання», був укладений договір купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з наданого суду договору купівлі-продажу майна від 28 квітня 2017 року № 2804/17/1.

Встановлено, що даний договір був здійснений по спільному волевиявленню сторін та сторонами по справі були виконані всі умови договору, що підтверджується підписами сторін у самому договору.

Також суд встановив, що даний договір 28 квітня 2017 року був зареєстрований Товарною біржею «Європейська», реєстраційний номер 2804/17/1, також вбачається, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами.

28 квітня 2017 року між ОСОБА_1 , з однієї сторони, та КП «Дніпродзержинське житлове об`єднання», з другої сторони, був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що згідно до технічного паспорту складається з: нежитлова будівля А-1, загальною площею 215,7 кв.м., гараж Б-1, площею 51,4 кв.м., нежитлова будівля В-1 загальною площею 214,9 кв.м., вбиральня Г-1 площею 3,7 кв.м., гараж Д-1 площею 40,4 кв.м., гараж Є-1 площею 26,1 кв.м., гараж Ж-1 площею 28,6 кв.м., і сторонами даного договору були виконані всі умови.

Також, у судовому засіданні достовірно було встановлено, що 28 квітня 2017 року між ОСОБА_1 , з однієї сторони, та КП «Дніпродзержинське житлове об`єднання», з другої сторони, був дійсно укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення, згідно до технічного паспорту: нежитлова будівля А-1, загальною площею 215,7 кв.м., гараж Б-1, площею 51,4 кв.м., нежитлова будівля В-1 загальною площею 21,9 кв.м., вбиральня Г-1 площею 3,7 кв.м., гараж Д-1 площею 40,4 кв.м., гараж Є-1 площею 26,1 кв.м.,гараж Ж-1 площею 28,6 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Даний договір було укладеного по спільній згоді сторін, умови договору сторонами виконано. Дана угода здійснена у відповідності до діючого законодавства та не суперечить йому.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 липня 2017 року встановлено, що за позивачем ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: нежитлова будівля А-1, загальною площею 215,7 кв.м., гараж Б-1 площею 51,4 кв.м., нежитлова будівля В-1, загальною площею 21,9 кв.м., але відповідно до технічного паспорту становить 214,9 кв.м., вбиральня Г-1, площею 3,7 кв.м., гараж Д-1 площею 40,4 кв.м., гараж Є-1 площею 26,1 кв.м., гараж Ж-1 площею 28,6 кв.м., зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 31 травня 2017 року Мєдвєдєвою Н.О. Дібровської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та підставами виникнення права власності зазначено як договір купівлі-продажу майна від 28 квітня 2017 року видавник Товарна Біржа «Європейська».

Відповідно до довідки ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» від 30.10.2017 року № 1756 вказано, що в довідці щодо об`єкту нерухомого майна, що була підставою проведення державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно була допущена помилка, де площа нежитлової будівлі В-1 зазначена як 21,9 кв.м., а в реєстрі прав власності на нерухоме майно фактична площа будівлі В-1 складає 214,9 кв.м.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що у зв`язку з тим, що угода не посвідчена нотаріальна та помилково зазначена площа будівлі В-1 інша, тому позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власності на придбане ним нерухоме майно, у зв`язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про визнання права власності на сім об`єктів нерухомого майна, загальною площею 580,8 кв.м. за ОСОБА_1 , виходив з того, що позивач придбав спірне нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.04.2017 р., зареєстрованого Товарною біржею Європейська за реєстровим номером 2804/17/1 між ним та КП Дніпродзержинське житлове об`єднання.

Водночас, у порушення вимог ст.ст. 182, 317-319, 327, 328, 345 ЦК України, ст.ст. 10, 16, 25, 26, 60 ЗУ Про місцеве самоврядування, ст.ст. 1, 3 ЗУ Про приватизацію державного майна, ст. 229 ЦПК України, судом першої інстанції не встановлено наявність у продавця права власності на спірний об`єкт нерухомості та не враховано, що відчуження спірного нерухомого майна відбулось в обхід процедури його приватизації.

Так, згідно з відзивом КП Дніпродзержинське житлове об`єднання та додатками до нього, КП Дніпродзержинське житлове об`єднання створене рішенням Дніпродзержинської міської ради в 1999 році для обслуговування житлового фонду комунальної власності міста.

Відповідно до п.п. 6.1., 6.2. Статуту КП Дніпродзержинське житлове об`єднання, затвердженого рішенням міської ради від 29.10.1998 № 45-4 ХХІІІ на балансі підприємства знаходяться будівлі та спорудження, які передані фондом комунальної власності для використання у виробничих цілях, які не можуть бути відчужені ним самостійно.

Рішенням міської ради від 26.06.2013 № 825-37/VІ припинено юридичну особу КП Дніпродзержинське житлове об`єднання та створено ліквідаційну комісію, яку зобов`язано розглянути вимоги кредиторів та здійснити відповідні заходи, пов`язані з ліквідацією.

Рішенням міської ради від 16.12.2016 № 585-12/ VІІ та додатком до нього, надано згоду на відчуження нежитлової будівлі, яка розташована в АДРЕСА_1 , площею 112,8 кв.м.

Вказана нежитлова будівля, площею 112,8 кв.м. , виступала також предметом договору купівлі-продажу від 28.04.2017 № 2804/17/1, зареєстрованого Товарною біржею Європейська.

Оскаржуваним рішенням в порушення вищезазначених вимог чинного законодавства, визнано за ОСОБА_1 право власності не на 1 об`єкт нерухомого майна, загальною площею 112,8 кв.м., а на 7 об`єктів нерухомого майна, загальною площею 580,8 кв.м.

Як вбачається, в матеріалах даної цивільної справи відсутні докази дотримання процедури приватизації при відчуженні 7 об`єктів нерухомого майна, загальною площею 580,8 кв.м., проведення їх незалежної оцінки, в тому числі шляхом обрання на конкурсних засадах суб`єктів оціночної діяльності, укладення договору про проведення оцінки комунального майна, складення звіту про оцінку майна, його рецензію та затвердження.

Крім цього, судом першої інстанції при визнанні дійсним договору купівлі-продажу від 28.04.2017 р. , зареєстрованого Товарною біржею Європейська, не враховано, що він не є правочином в розумінні ст. 328 ЦК України , у зв`язку з чим підстави для визнання права власності на 7 об`єктів нерухомого майна за ОСОБА_1 відсутні.

Так, відповідно до ст. 15 ЗУ Про товарну біржу біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам. Не можуть бути предметом біржової торгівлі речі, визначені індивідуальними ознаками, якщо вони не продаються як партія, а також будь-які вживані товари, включаючи транспортні засоби, та капітальні активи.

Отже, спірний об`єкт нерухомості не міг бути предметом біржової торгівлі, оскільки це індивідуально визначене майно.

Необхідно також зазначити, що відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

Разом з тим, як зазначалось вище, ч. 2 ст. 220 ЦК України надає суду право визнавати дійсним нікчемний договір, а не договір, який не є укладеним.

Саме на це звертає увагу п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, яким визначено, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний дійсним або недійсним правочин, який не вчинено.

Також, Верховний Суд України при розгляді таких справ звертає увагу на те, що суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Проте, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не обгрунтував в чому саме полягає ухилення сторін від нотаріального посвідчення правочину та з чого вбачається втрата можливості з будь-яких причин його посвідчити, що свідчить про наявність підстав для скасування.

Крім цього, судом першої інстанції при визнанні дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.04.201 р. не враховано, що вказаний договір укладено із порушенням вимог чинного законодавства щодо нотаріального посвідчення, державної реєстрації договорів відчуження нерухомого майна та стягнення до бюджету обов`язкових платежів та зборів від відчуження нерухомого майна.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради та Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП "Дніпродзержинське житлове об`єднання", треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Кам`янська міська рада, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Товарна біржа «Європейська» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності.

Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Дніпропетровської області сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1057 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради та Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 січня 2019року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Дніпродзержинське житлове об`єднання", треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Кам`янська міська рада, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Товарна біржа «Європейська» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Дніпропетровської області сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1057 грн. 20 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова