Номер провадження: 22-ц/813/511/20
Головуючий у першій інстанції Раца В. А.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участі секретаря Чепрас А.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Болградського районного суду Одеської області від 08 травня 2019 року (одноособово суддя Раца В.А.) у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

27.08.2018 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі-Страхова компанія 1) звернулось із позовом до ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Страхової компанії 1 суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 82 355,97 гривень.

Позов первинно подавався до Київського районного суду м. Одеси, який надіслав справу за підсудністю до Болградського районного суду Одеської області.

Позов обґрунтованого наступним.

15.03.2016 року між позивачем і ТОВ «Порше Лізинг» (далі-Товариство) укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-00157/13/0164, предметом якого стало страхування транспортного засобу «Фольксваген», № НОМЕР_1 , власником якого є Товариство.

28.03.2017 року з вини відповідача ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі-ДТП), в результаті якої автомобілю «Фольксваген», № НОМЕР_1 завдано матеріальну шкоду. До Страхової компанії 1 звернувся страхувальник (Товариство) із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Позивачем складено страховий акт та розрахунок до нього, на підставі чого позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 181 355,97 гривень. Цивільна відповідальність відповідача застрахована у СК «Домінінта» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу № АК/1645256 з лімітом відповідальності 100 000 гривень, франшиза 1 000 гривень, а тому сума, яку повинен сплатити відповідач позивачу становить 82 355,97 гривень. 17.05.2018 року позивач направив на адресу відповідача претензію № 0945/2738 про відшкодування шкоди, яку відповідач проігнорував. Оскільки відповідач добровільно не відшкодовує понесені позивачем витрати, позивач просив позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав і у відзиві просив у позові відмовити

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 08.05.2019 року Страховій компанії 1 відмовлено у задоволенні позову.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

Страхова компанія не погодилась із рішенням суду від 08.05.2019 року і в особі представника подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга представника Страхової компанії 1 зазначає:

Відмовляючи у позові суд не прийняв як доказ калькуляцію рахунок № НОМЕР_2 СС0006237 з підстави того, що вона складена з порушеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. З такими твердженнями позивач не погоджується, оскільки в даному випадку страхове відшкодування розраховувалося на підставі договору добровільного страхування, в якому передбачено, що вартість нанесеної шкоди застрахованому ТЗ може бути встановлена за погодженим зі страховиком СТО.

З 2001 року Міністерством юстиції України рекомендовано встановлення вартості відновлювального ремонту за допомогою програмного забезпечення Audatex, а саме, складання калькуляцій по вартості відновлювального ремонту пошкоджених ТЗ, що засвідчується витягом з протоколу № 15 засідання авто товарознавчої секції методичної і науково-консультативної ради Міністерства юстиції України «Про програмне забезпечення автотоварознавчих досліджень». Не прийняття судом, як доказу калькуляції Audatex, суперечить рекомендації Міністерства юстиції України.

Суд зазначив, що відповідач не погоджується із сумою завданого ним збитку, оскільки вважає, що вартість відновлювального ремонту є завищеною. Відповідно до процесуального законодавства, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано жодних доказів того, що вартість відновлювального ремонту може бути меншою за ту, яка сплачена позивачем. В калькуляції Audatex для визначення вартості відновлювального ремонту беруться середні значення деталей та робіт.

Відповідач стверджує, що оскільки акт огляду пошкодженого ТЗ був складений без його участі, то він не відповідає дійсним пошкодженням автомобіля. Таке твердження є припущенням, оскільки вказані пошкодження в акті огляду можна спів ставити із зазначеними у протоколі огляду пошкодженнями на місці ДТП, тобто з пошкодженнями, які вказали працівники поліції під час оформлення матеріалів ДТП.

(узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи)

Відповідач ОСОБА_1 не скористався правом надати відзив, заперечення або пояснення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

15.03.2016 року між Страховою компанією 1 і Товариством укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-00157/13/0164, предметом якого стало страхування транспортного засобу «Фольксваген», № НОМЕР_1 , власником якого є Товариство (а.с.6).

28.03.2017 року сталася ДТП за участю застрахованого позивачем транспортного засобу «Фольксваген» № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 і транспортного засобу «ВАЗ» № AI НОМЕР_3 під керуванням відповідача ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, на підставі постанови Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2017 року, визнаний ОСОБА_1 (а.с.7-13).

Цивільна відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ» № НОМЕР_4 під керуванням відповідача була застрахована у страховій компанії ТДВ «СК «ДОМІНАНТА» (далі-Страхова компанія 2), поліс № АК / 16545256.

03.05.2017 року складено страховий акт ПСКА-6903 про розмір страхового відшкодування 181 355,97 гривень (а.с.23.24).

Страхова компанія 1: 04.05.2017 року і 05.05.2017 року здійснила виплату страхового відшкодування для ремонту автомобіля «Фольксваген» № НОМЕР_1 на підставі страхового акту в розмірі 181 355,97 гривень, сума за яким розрахована відповідно до рахунку № ZСС0006237 від 21.04.2017 року (а.с.16-22,25,26).

Рішенням господарського суду м. Києва від 18.09.2017 року, залишеним без змін на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2018 року, зі Страхової компанії 2 на користь Страхової компанії 1 стягнуто страхове відшкодування у розмірі 99 000 гривень (а.с.27-31,105-108).

17.05.2017 року позивач надіслав відповідачу письмову претензію про відшкодування різниці між лімітом відповідальності і розміром страхового відшкодування з врахування франшизи у розмірі 82 355,97 гривень (а.с.32).

За полісом страхування № АК / 165455, ліміт відповідальності 100 000 гривень, франшиза 1 000 гривень (а.с. 28 зворот, 30,106).

Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 82 355,97 гривень (181 355,97-99 000 /ліміт відповідальності за 1 000 гривень франшиза/).

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_1 зазначив, що вимоги Страхової компанії 1 не визнає і просить у позові відмовити з таких підстав: ремонтна калькуляції вартості відновлювального ремонту ТЗ «Фольксваген» не є висновком спеціаліста та не може бути належним доказом на підтвердження оцінки шкоди; огляд транспорту здійснений в порушення вимог Інструкції про проведення огляду пошкоджених транспортних засобів (п. п. 1.2, 1.4, 1.5, 2.3, 2.4, 2.4.1, 2.4.2, 2.5, 2.5.1, 2.5.2, 3.2, 3.1, 3.7, 3.10.7 далі-Інструкція); він не згодний із розміром матеріальної шкоди, визначеної в ремонтній калькуляції, оскільки згідно направлення №ПСКА-6903/2 від 28.03.2017 року, відповідно до умов договору про співпрацю вбачається, що між позивачем та виконавцем робіт по складанню калькуляції вартості відновлювального ремонту пошкодженого авто існує договір про співпрацю, тобто виконавець робіт по складанню калькуляції виконував замовлення позивача та був не об`єктивним, так як йому за виконану роботу оплачував позивач, що свідчить про зацікавленість виконавця на користь замовника-роботодавця Страхової компанії 1; ремонтна калькуляція не відповідає вимогам щодо належності і допустимості доказів; проведення огляду транспортного засобу без його участі позбавило його, як учасника ДТП, можливості бути присутнім при проведенні огляду пошкодженого авто, а тому розмір матеріального збитку визначений невірно і є завищеним (а.с.86-90).

Між сторонами виникли правовідносини з відшкодування майнової шкоди внаслідок ДТП, які регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові виходив з того, що позивач, належними та допустимими доказами не довів своїх позовних вимог (а.с.110-116).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду з таких підстав.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов`язковим.

Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком.

В Україні здійснюються обов`язкове страхування, зокрема у виглядістрахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ст. 6 ч.1 п.9 Закону України «Про страхування»). .

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (ст. 7 Закону України «Про страхування»).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (ст. 27 ч.1 Закону України «Про страхування»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (ст. ст. 5 ч.1, 6 ч.1, 12 ч.12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

З матеріалів справи вбачається наступне.

Між Страховою компанією 1 і Товариством (страхувальник), у зв`язку з настанням 28.03.2017 року страхового випадку, виникли зобов`язання з договору добровільного страхування № 28-0199-0157/13/0164.

Страхова компанія 1: 04.05.2017 року і 05.05.2017 року здійснила виплату страхового відшкодування на ремонт автомобіля «Фольксваген» № НОМЕР_1 в розмірі 181 355,97 гривень, розмір якого розрахований відповідно до рахунку № ZСС0006237 від 21.04.2017 року.

Рішенням господарського суду м. Києва від 18.09.2017 року, залишеним без змін на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2018 року, зі Страхової компанії 2 на користь Страхової компанії 1 стягнуто страхове відшкодування у розмірі 99 000 гривень (а.с.27-31,105-108).

17.05.2017 року позивач надіслав відповідачу письмову претензію про відшкодування різниці між лімітом відповідальності і розміром страхового відшкодування з врахування франшизи у розмірі 82 355,97 гривень (а.с.32).

За полісом страхування № АК / 165455 автомобіля «ВАЗ» (страхувальник відповідач ОСОБА_1 ), ліміт відповідальності 100 000 гривень, а франшиза 1 000 гривень.

Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 82 355,97 гривень (181 355,97 - 99 000 /ліміт відповідальності за 1 000 гривень франшиза/).

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст. 1191 ч.1 ЦК України).

За змістом ч.1 ст. 1194 ЦК України, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, винна особа зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Зважаючи на те, що Страхова компанія 1 відшкодувала Товариству шкоду, завдану з вини відповідача ОСОБА_1 , відповідач повинен відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 82 355,97 гривень (з врахуванням франшизи).

За таких обставин, позов Страхової компанії про відшкодування майнової шкоди у вигляді страхового відшкодування з врахуванням франшизи підлягає задоволенню у повному обсязі.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи представника позивача у скарзі стосовно необґрунтованості відмови у позові про стягнення з відповідача страхового відшкодування, з врахуванням франшизи, - прийняті до уваги і є підставою для задоволення скарги та позову.

Заперечення відповідача на позову у суді першої інстанції щодо недоведеності розміру майнової шкоди, неналежності та недопустимості доказів не підтвердження розміру, до уваги не приймаються.

Так, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад автомобіля), були застосовані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації, при цьому, зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодування збитків).

В матеріалах справи наявне рішення Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2018 року у справі № 910/11047/17, яким встановлені факти доведеності розміру страхового відшкодування, що відповідно є підставою для звільнення від доказування.

Так, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ст. 82 ч.5 ЦПК України).

З рішення господарського суду м. Києва від 18.09.2017 року, залишеного без змін на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2018 року, зі Страхової компанії 2 на користь Страхової компанії 1 стягнуто страхове відшкодування у розмірі 99 000 гривень.

Відповідач ОСОБА_4 був залучений до участі у справі №910/11047/17 в якості третьої особи, що не перешкоджало йому заперечувати обставин доведення розміру майнової шкоди у господарському суді.

Всупереч ст. 81 ч.1 ЦПК України, відповідач не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій доказів на підтвердження іншого розміру майнової шкоди (збитків), і, у встановленому законом порядку, не спростував письмові докази щодо розміру майнової шкоди, надані позивачем.

Між тим, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки позивач має право на відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ст. 376 ч.1 п.п.1-4, ч.2 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у позові, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд порушив норми матеріального права і неправильно застосував ст. 1191ЦК України, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3).

Колегія суддів задовольняє скаргу позивача, тому позивач має право на відшкодування судових витрат у вигляді судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 1 762 гривні і 2 881,50 гривень за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, які документально підтверджені (а.с.5,127).

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» - задовольнити.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 08 травня 2019 року скасувати.

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» () на відшкодування шкоди у порядку регресу 82 355 (вісімдесят дві тисячі триста п`ятдесят п`ять) гривень 97 копійок і судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 1 762 гривні і 2 881,50 гривень за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і, відповідно до ст. 389 ч.3 п.2 ЦПК України, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 19.02.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова