Справа № 352/2580/19
Провадження № 2/352/350/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на майно.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що згідно рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 233 від 19.12.1989 р. за його дідом ОСОБА_5 як головою колгоспного двору визнано право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 . 10.02.1990 р. ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності на дане будинковолодіння. На момент вступу в дію Закону України «Про власність» 15.04.1991 р. у даному колгоспному дворі проживали дід ОСОБА_5 , батько позивача ОСОБА_6 , мама ОСОБА_7 , позивач ОСОБА_1 , таким чином усі вони стали співвласниками будинковолодіння у рівних долях по 1/4 частці. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належну йому 1/4 частку спірного будинковолодіння, яку прийняли позивач та його мама ОСОБА_7 як спадкоємці за законом першої черги шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак, свої спадкові права не оформили. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 діда ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належну йому ј частку, яку прийняла його дочка ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 529, 549 ЦК УРСР, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, ОСОБА_7 стала власником 5/8 часток спірного будинковолодіння. 18.03.1999 р. мама ОСОБА_7 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Поберезької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла позивачу. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 мами відкрилась спадщина на належні їй 5/8 часток спірного будинковолодіння, яку прийняв позивач як єдиний спадкоємець за заповітом відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці за законом першої черги - брати та сестра позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які є відповідачами у справі, у встановленому законом порядку та терміни не заявили про свої спадкові права. За таких обставин позивачу належить право власності на будинковолодіння з підстав належності 1/4 (2/8) частки на праві спільної сумісної власності як члену колишнього колгоспного двору, 1/8 частки у порядку спадкування за законом після померлого батька ОСОБА_6 та 5/8 часток у порядку спадкування за заповітом після померлої матері ОСОБА_7 . У зв`язку з належністю спірного будинковолодіння до колгоспного двору та відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину просив визнати за ним право власності на вказане будинковолодіння.

Позивач у підготовче засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задоволити.

Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, у поданих суду заявах позов визнали, щодо його задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановлено, що згідно рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 233 від 19.12.1989 р. за дідом позивача ОСОБА_5 як головою колгоспного двору визнано право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 . 10.02.1990 р. виконком Поберезької сільської ради видав ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на дане будинковолодіння, тоді ж за останнім Івано-Франківським ОБТІ зареєстровано право власності.

Спірне будинковолодіння, ринкова вартість якого на даний час складає 162031 грн., мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Станом на 1991 р. у дворі проживали ОСОБА_5 голова двору, його дочка ОСОБА_7 , зять ОСОБА_6 , внук ОСОБА_1 . Ці четверо членів двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сім`єю в даному колгоспному дворі. Після набрання чинності Законом України «Про власність» вони стали співвласниками будинковолодіння по 1/4 частині.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належну йому 1/4 частину будинковолодіння, яку прийняли син ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_7 як спадкоємці за законом першої черги відповідно до вимог ст. 529, 549 ЦК УРСР шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належну йому ј частину будинковолодіння, яку прийняла ОСОБА_7 як спадкоємець за законом першої черги шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. За таких обставин ОСОБА_7 стала власником 5/8 часток спірного будинковолодіння.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 відкрилась спадщина на належні їй 5/8 частин будинковолодіння, яку прийняв позивач як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 18.03.1999 р. секретарем виконкому Поберезької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем. Інші спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які є відповідачами у справі, спадщину після смерті матері не прийняли і на неї не претендують.

Вказані обставини, які відповідачами не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що належність спірного будинковолодіння до колгоспного двору та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на спірне будинковолодіння з підстав належності 1/4 частки на праві спільної сумісної власності як члену колишнього колгоспного двору, 1/8 частки у порядку спадкування за законом після померлого батька та 5/8 часток у порядку спадкування за заповітом після померлої матері.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст. 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майнозадоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 вартістю 162031 грн. з підстав належності 1/4 частини на праві спільної сумісної власності, 1/8 у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_6 та 5/8 у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 18.03.1999 р. секретарем виконкому Поберезької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлої ОСОБА_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 18.02.2020 р.

Суддя М.М.Хоминець