Дата документу 19.02.2020
Справа № 501/3427/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 2000,00 доларів США, 3% річних від простроченої суми боргу - 1733,27 грн., інфляційні витрати в розмірі 4686,17 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1152,60 грн. та витрати на правову допомогу - 6422,40 грн. (а.с.2-7).

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він 26 липня 2018 року надав відповідачу в позику грошові кошти у розмірі 2000,00 доларів США, з строком на один місяць. Після спливу обумовленого строку відповідач ОСОБА_2 отримані в позику грошові кошти не повернув в зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Від позивача та його представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, викладені в заяві обставини підтримують та просять задовольнити заявлені вимоги (а.с.47).

Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (а.с.39,46), про причини неявки суду не сповістив, відзив на позов не надав.

Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 липня 2018 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 в позику грошові кошти в розмірі 2000,00 доларів США строком на один місяць, що підтверджується розпискою від 26.07.2018 (а.с.10).

Ч.1 ст.1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Ч.2 ст.1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання за договором позики від 26.07.2018 року не виконав, грошові кошти не повернув.

Зокрема, статтею 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 у справі №6-42цс11, нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень ст.549 ЦК. Таким чином, проценти, передбачені ст.625 ЦК, не є штрафними санкціями.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічне положення міститься у постановах Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі №6-49цс12, від 24 жовтня 2011 року у справі №6-38цс11.

Станом на 26.07.2018, курс валют згідно даних Національного банку України, склав 2662,6878 грн. за сто доларів США (а.с.11).

Таким чином, станом на 26.07.2018 року в гривневому еквіваленті сума позики складала: 2000 х 26,6269 = 53 253, 80 грн.

З огляду на те, що сума грошового зобов`язання складала в еквіваленті національної валюти України в розмірі 53253,80 грн., то 3% річних становить: 53253,80 (сума боргу) х 3% (процентна ставка)/100%/365 днів х 396 днів (кількість днів прострочення) = 1733,27 грн.

Відповідно до Таблиці індексів споживчих цін за останні роки Міністерства Фінансів України, розрахунок суми індексації з 26.07.2018 року по 26.09.2019 року буде становити: 1) 100,0 % х 101,9 % х 101,7 % х 101,4 % х 100,8 % х 101,0 % х 100,5 % х 100,9 % х 101,0 % х 100,7 % х 99,5 % х 99.4 % 99,7 % = 108,8 %; 2) 53253,80 грн. х 108,8 % = 57939,97 грн. - сума проіндексованої заборгованості, тому розмір інфляційних втрат становить: 57939,97 грн. - 53253,80 грн. = 4686,17 грн.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики від 26.07.2019 року не виконав, грошові кошти не повернув, то суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанцій від 26.09.2019 року (а.с.1,14) позивачем був сплачений судовий збір в загальному розмірі 1152,60 грн.

П.1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

П.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно квитанції №47 від 26.09.2019 (а.с.13), ОСОБА_1 поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 6422,40 грн.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1152,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6422,40 грн.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 26 липня 2018 року в розмірі 2000,00 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 1733,27 грн., та інфляційні витрати - 4686,17 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1152,60 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 6422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя