Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: Хомченко Л.І.

секретар Трубчанінова О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу та інфляційних витрат,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу та інфляційних витрат, зазначивши, що між Артемівським УГГ та боржником відбулися цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних пологу за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать виставлені на оплату рахунки за спожитий природний газ, відомості про їх оплату та наявність у Боржника особового рахунку № НОМЕР_1 , а розрахунки за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ.

Крім того 03.05.2007 року між стягувачем та Боржником був укладений договір про надання послуг з газопостачання, а 17.08.2017 року підписна заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Упродовж лютого 2008 серпня 2017 року, Боржником, здійснювалося фактичне споживання природного газу, так згідно особового рахунку Боржника № 100002581:

- за період з 01.02.2008 року по 31.07.2017 року нараховано - 19 005,29 грн.;

- сплачено за цей період 6 288,96 грн. (в т.ч. субсидія 2770,29 грн.)

-відповідно заборгованість станом на 01.08.2017 року (на показання лічильника

10134) складає 12 716,30 грн.

Приріст інфляції за період з 01.01.2009 року по 31.08.2017 року складає 3059,80 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних складає 15 776,10 грн.

Позивач забезпечував постачання природного газу відповідачу своєчасно, безперервно та якісно відповідно з Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496. Відповідач повинен забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу за умовами договору. Проте, внаслідок несвоєчасної оплати відповідачем послуг за використання природного газу, утворилася заборгованість за період з 01.02.2008 року по 31.07.2017 року в розмірі 19 005,29 грн., на яку позивачем нараховані індекс інфляції та 3 % річних. Просив стягнути вказану суму заборгованості, а також індекс інфляції в сумі 3059,80 грн. та судовий збір.

У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує, просить позов задовольнити.

Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації є постачальником послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить договір № 1-2581 про надання населенню послуг з газопостачання від 03.05.2007 року укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 (а.с.4-7), заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (а.с.8).

Відповідно до довідки про наявність заборгованості за спожитий природний газ та розрахунку заборгованості відповідач має заборгованість перед позивачем за надані послуги з газопостачання за спожитий природний газ за період з 01.02.2008 року по 31.07.2017 року в сумі 12716,30 грн. (а.с.9-11,12).

Згідно з розрахунком позивача (а.с.13) інфляційні збитки за період з 01.01.2009 року по 31.08.2017 року складають 3059,80 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У силу ст. 526 ЦК України, статей 16, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач фактично надає відповідачу послуги з газопостачання, у силу чого відповідач зобов`язаний робити оплату наданих послуг.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України відповідач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з газопостачання.

Однак, виходячи з доказів, які маються в матеріалах справи, вбачається, що відповідач виконував ці зобов`язання не в повному обсязі, і станом на 01 серпня 2017 року утворилась заборгованість на загальну суму 15 776,10 гривень, яка складається з наступного: 12 716,30 гривень - заборгованість за послуги з газопостачання, 3059,80 гривень - інфляційні витрати, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.

Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності до вимог позивача за даним позовом суд зазначає наступне.

Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною першою статті 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

З урахуванням строку позовної даності з боржника слід стягнути за період з жовтня 2014 року по 1.08.2017 року в сумі 10 372 грн 24 коп, а також інфляційних витрат в сумі 2307 гривень

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.

Закріплена у частині 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Інфляційні витрати за період з жовтня 2014 року по 1 серпня 2017 року складають 2307 гривень.

Вказане відображено у представлених представником позивача Невиконання відповідачем передбачених законом зобов`язань по оплаті отриманих послуг є підставою для стягнення з нього нарахованої суми заборгованості та інфляційних витрат.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, статею 509 Цивільного кодексу України, статтями 16, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу та інфляційних витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації, адреса знаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Носакова, 3, , заборгованість за спожитий природний газ, за період з 01.02.2008 року по 31.07.2017 року, в сумі 10 372 грн 24 коп, а також інфляційних витрат в сумі 2307 гривень 07 коп. та за судовий збір 1285,92 грн, а в інший частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 10.11.2020

Суддя Л.І. Хомченко