Справа №: 671/1965/19

05 жовтня 2020 року Волочиський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Бабій О.М.,
з участю: секретаря судового
засідання Кошонько Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи на стороні відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 07 травня 2019 року сталась ДТП, в результаті якої був пошкоджений автомобіль позивача «Део Ланос», яким він керував.
Після виклику поліції, як вказує позивач, було встановлено, що винуватцем ДТП є ОСОБА_2 , та сторони погодились на складення Європротоколу.
Після цього ОСОБА_2 були подані певні документи у страхову компанію «Глобус», де була застрахована його відповідальність, та ОСОБА_1 було відшкодовано 8000 грн. заподіяної пошкодженням автомобіля матеріальної шкоди, не відшкодованими залишились 2000 грн. франшизи.
Також позивач вказує, що йому було заподіяно значної моральної шкоди, оскільки йому довелось самостійно шукати кошти на ремонт автомобіля, що призвело до пригніченого стану позивача та примусило його нервувати, ОСОБА_1 довелось перейти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні.
Таким чином, зі слів позивача, порушився звичайний спосіб його життя, відбувся негативний вплив на його стан здоров`я, внаслідок чого він переніс моральні страждання.
В ході розгляду справи судом у якості третьої особи на стороні відповідача було залучено приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (правонаступника страхової компанії «Глобус»).
Сторони в судове засідання 05 жовтня 2020 року не з`явились.
ОСОБА_1 , опитаний в судовому засіданні 18 червня 2020 року, позов підтримав з викладених у ньому підстав, зазначив, що ОСОБА_2 добровільно розмір франшизи та моральну шкоду йому не відшкодовує.
Відповідач, який у встановленому законом порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в силу п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про судовий розгляд належним чином.
Від представника третьої особи - ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» до суду надійшла заява з письмовим поясненням, згідно з яким 07 травня 2019 року трапилась ДТП за участю транспортних засобів позивача та відповідача. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ СТДВ «Глобус» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8147050 від 02 червня 2018 року. 12 липня 2019 року ПАТ «СК «УСГ» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та складено страховий акт. У поясненні вказано, що ПАТ «СК «УСГ» в повному обсязі виконало своє зобов`язання перед позивачем та виплатило 8034 грн. 64 коп. страхового відшкодування.
Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст. ст. 1187 ч. 2, 1167 ч. 1 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У відповідності до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом встановлено, що 07 травня 2019 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю позивача та відповідача, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Подія була оформлена шляхом складання повідомлення про ДТП (Європротоколу).
Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8147050 від 02 червня 2018 року цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ТДВ СТДВ «Глобус» (правонаступником якого є ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»).
07 травня 2019 року до страхової компанії звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з повідомленнями про ДТП і своїми поясненнями (сторони погодились, що ДТП сталась з вини водія ОСОБА_2 ).
07 травня 2019 року позивач подав заяву про виплату страхового відшкодування.
18 травня 2019 року транспортний засіб позивача у його присутності було оглянуто та складено протокол огляду транспортного засобу від 18 травня 2019 року.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку.
Оскільки відповідачем вказані кошти позивачу не сплачені, тому сума франшизи в розмірі 2000 грн. у якості матеріальної шкоди підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .
Крім того, позивачу відповідачем ОСОБА_2 заподіяна і моральна шкода, яка виразилась в душевних стражданнях ОСОБА_1 з приводу пошкодження належного йому автомобіля та пов`язаних з цим незручностей в зв`язку з неможливістю протягом певного часу використання пошкодженого транспортного засобу, розмір моральної шкоди суд визначає в сумі 3000 грн.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2000 грн. матеріальної шкоди, 3000 грн. - моральної, а також понесені судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог (240 грн. 13 коп.).
Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України; ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; ст. 9 Закону України «Про страхування»; ст. ст. 4, 12, 13, 81, 82, 128, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 2000 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 грн. та 240 грн. 13 коп. судових витрат, а всього - 5240 грн. 13 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )
Відповідач:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )
Повне судове рішення складено 05 жовтня 2020 року.
Суддя О.М. Бабій