ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4245/19
провадження № 2/753/1226/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретарі судового засідання Кримчук Я.Р., Москаленко А.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю «Агентство Союздрук»,

представник відповідача - Грішина Н.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Агентство Союздрук» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

У лютому 2019 р. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Агентство Союздрук» (далі - ТДВ «Агентство Союздрук», відповідач) про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, за жовтень та листопад 2016 р. в сумі 4 206,86 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. З 02.10.2016 позивач працював в ТДВ «Агентство Союздрук» на посаді комплектувальника товарів та 19.11.2016 був звільнений з роботи у зв`язку із закінченням строку трудового договору на підставі пункту 2 статті 36 Кодексу законів про працю України. Індивідуальними відомостями про застраховану особу підтверджено нарахування відповідачем позивачу заробітної плати за жовтень в сумі 2 369,63 грн. та за листопад 2016 р. в сумі 1 837,23 грн., проте на порушенням вимог статті 43 Конституції України, статей 1, 24 Закону України «Про оплату праці» та статей 47, 115 Кодексу законів про працю України станом на момент звернення до суду з даним позовом відповідач не виконав своїх зобов`язань по виплаті нарахованої заробітної плати. Жодних платіжних документів на виплату заробітної плати позивач не підписував.

Відповідач позов не визнав пославшись на те, що нарахована позивачу у жовтні та листопаді 2016 р. заробітна плата виплачена в повному обсязі та надав на підтвердження своїх заперечень відповідні платіжні документи, а саме: платіжні відомості № 21 від 21.10.2016, № 24 від 07.11.2016 та видатковий касовий ордер від 21.11.2016.

ІІ. Рух справи, заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду.

Ухвалою від 19.03.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 03.07.2019 (а.с. 8-9).

03.07.2019 представник відповідача подав клопотання про перенесення розгляду справи (а.с. 12).

03.07.2019 суд відклав розгляд справи на 25.07.2019 (а.с. 15).

12.07.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву разом з клопотанням про залишенням позову без руху (а.с. 22-24).

Ухвалою від 25.07.2019 суд залишив позов без руху (а.с. 37-38).

07.08.2020 представником позивача подано заяву на виконання ухвали про залишення позову без руху (а.с. 40).

05.12.2019 представником позивача подано клопотання про приєднання документів (а.с. 50).

Протокольною ухвалою від 05.12.2019 суд встановив стороні позивача 30-денний строк для подання клопотання про призначення почеркознавчої експертизи разом з вільними зразками підпису позивача та оголосив перерву в судовому засіданні до 24.01.2020 (а.с. 57-58).

09.01.2020 представник позивача подав заяву про відвід секретаря судового засідання (а.с. 61).

21.01.2020 представник позивача подав заяву про застосування до відповідача заходів процесуального примусу та клопотання про призначення почеркознавчої експертизи (а.с. 62, 65).

24.01.2020 суд постановив протокольну ухвалу про відмову у задоволенні заяви про застосування до відповідача заходів процесуального примусу, письмову ухвалу про залишення без розгляду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи з підстав подання його з пропущенням встановленого судом строку і ненадання вільних зразків підпису позивача та оголосив перерву в судовому засіданні до 11.02.2020 (а.с. 68-69, 70-71).

10.02.2020 представник позивача подав повторне клопотання про призначення почеркознавчої експертизи (а.с. 73).

10.02.2020 від відповідача надійшли письмові заперечення на клопотання про призначення експертизи (а.с. 74-75).

Ухвалою від 11.02.2020 суд призначив почеркознавчу експертизу та зупинив провадження у справі (а.с. 83-86).

24.02.2020 від відповідача надійшла апеляційна скарга на ухвалу про призначення експертизи (а.с. 89-93).

Постановою Київського апеляційного суду від 15.06.2020 апеляційна скарга відповідача на ухвалу про призначення експертизи залишена без задоволення, а ухвала від 11.02.2020 - без змін (а.с. 125-126).

06.07.2020 відповідачем на виконання ухвали про призначення експертизи надано оригінали платіжних документів (а.с. 130).

24.07.2020 від експертної установи надійшли матеріали цивільної справи разом з рахунком на оплату експертизи та клопотанням про надання додаткових матеріалів (а.с. 140-142).

Ухвалою від 29.07.2020 суд поновив провадження у справі та призначив судове засідання на 20.08.2020 (а.с. 143).

Протокольною ухвалою від 20.08.2020 суд встановив стороні позивача 14-денний строк для надання додаткових вільних зразків підпису позивача та оголосив перерву в судовому засіданні до 04.09.2020 (а.с. 141).

03.09.2020 представником позивача подано заяву, якою повідомлено про гарантування оплати експертизи та неможливість надання додаткових вільних зразків підпису позивача (а.с. 151).

04.09.2020 суд розпочав розгляд справи за наявними матеріалами та у зв`язку з неповерненням експертною установою оригіналів платіжних документів оголосив перерву до 16.09.2020 (а.с. 152).

07.09.2020 представник позивача подав заяву про відвід судді (а.с. 156-159).

16.09.2020 розгляд справи перенесено у зв`язку з хворобою судді (а.с. 160).

Ухвалою судді від 29.09.2020 заявлений судді відвід визнано необґрунтованим, та матеріали справи передано іншому судді для розгляду заяви про відвід (а.с. 164-165).

Ухвалою від 30.09.2020 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про відвід судді (а.с. 168-169).

09.10.2020 від експертної установи надійшли оригінали платіжних документів (а.с. 171).

26.11.2020 представником позивача подані клопотання про вчинення процесуальних дій на проведення експертизи та про призначення почеркознавчої експертизи, які протокольною ухвалою від 26.11.2020 залишені без задоволення, та завершено розгляд справи (а.с. 177, 178, 179).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права і мотиви їх застосування.

З 02.10.2016 ОСОБА_1 прийнято на роботу в ТДВ «Агентство Союздрук» на посаду комплектувальника товарів тимчасово, на період відсутності основного працівника, за сумісництвом, що підтверджується наказом від 29.09.2016 № 363/к (а.с. 2).

Наказом № 458/к від 18.11.2016 ОСОБА_1 звільнено з роботи 19.11.2016 у зв`язку із закінченням строку трудового договору на підставі пункту 2 (частини першої) статті 36 Кодексу законів про працю України (а.с. 2).

Згідно з даними Пенсійного фонду України (Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, Індивідуальні відомості про застраховану особу) відповідачем нараховано позивачу заробітну плату за жовтень 2016 р. в сумі 2 369,63 грн. та за листопад 2016 р. в сумі 1 837,23 грн. (а.с. 3).

Основний закон України проголошує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Відповідно до положень статті 94 Кодексу законів про працю України та статті 1 Закону України «Про заробітну плату» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 115 Кодексу законів про працю України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Згідно статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

За приписом зазначеної норми при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

На підтвердження факту виплати позивачу заробітної плати відповідачем надані відповідні платіжні документи, а саме: платіжна відомість № 21 від 21.10.2016, відповідно до якої позивачу за першу половину жовтня 2016 р. виплачено 943,19 грн.; платіжна відомість № 24 від 07.11.2016, відповідно до якої позивачу за другу половину жовтня 2016 р. виплачено 964,37 грн.; видатковий касовий ордер від 21.11.2016, відповідно до якого позивачу при звільненні виплачено 1 478,97 грн. (а.с. 54, 55).

Зазначені у платіжних документах відомості щодо виплачених позивачу сум повністю узгоджуються з даними особового рахунку позивача за жовтень-листопад 2016 р. (а.с. 67),з якого вбачається, що під час роботи у відповідача йому повністю виплачувалась нарахована заробітна плата, а після звільнення відповідач в повному обсязі виплатив усі належні позивачу суми.

Водночас позивач стверджує, що заробітну плату під час роботи в ТДВ «Агентство Союздрук» він не отримував, а підписи у платіжних відомостях та видатковому касовому ордері йому не належать.

За загальним правилом, встановленим статтями 12, 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом норм статей 77, 78, 79, 80, 89 ЦПК України докази повинні відповідати критеріям належності, допустимості і об`єктивності, а в своїй сукупності - також достатності, для підтвердження наявності або відсутності обставин справи, які відносяться до предмета доказування.

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

З огляду на те, що факт виплати позивачу заробітної плати підтверджується наданими відповідачем первинними платіжними документами, які містять підписи отримувача коштів, тягар доказування неналежності позивачу даних підписів покладається на позивача.

В судовому засіданні позивач заявив, що підписи у наданих відповідачем платіжних документах йому не належать, водночас жодних логічних та переконливих пояснень з приводу причин тривалого (понад два з половиною роки) незвернення до відповідача щодо невиплати заробітної плати ним не було надано.

Незважаючи на пропущення встановленого судом строку подання клопотання про призначення експертизи, у даній справі була призначена почеркознавча експертиза з метою встановлення неналежності (належності) позивачу підпису у наданих відповідачем платіжних документах.

Для проведення експертизи експерт просив, зокрема, надати додаткові документи з вільними зразками підпису ОСОБА_1 , без яких провести експертизу неможливо, проте вимоги експерта позивач не виконав.

Представник позивача посилався на те, що позивач позбавлений можливості отримати доступ до офіційних документів зі своїм підписом, водночас він не скористався наданим статтею 84 ЦПК України правом подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до положень статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд, залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його задоволенні.

З огляду на викладене, суд визнає безпідставними доводи позивача щодо невиплати йому відповідачем заробітної плати і покладає в обґрунтування рішення надані відповідачем платіжні документи вважаючи доведеним факт виплати позивачу заробітної плати за жовтень 2016 р. та усіх сум, належних йому від відповідача при звільненні.

Отже на підставі оцінки наведених сторонами аргументів і наданих ними доказів суд дійшов висновку про недоведеність вимог ОСОБА_1 , у зв`язку з чим відмовляє у їх задоволенні.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

За загальним правилом, встановленим статтею 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Зважаючи на результат розгляду справи та ненадання доказів понесення відповідачем судових витрат, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Агентство Союздрук» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: