Справа № 755/8725/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді - САВЛУК Т.В.,

за участю секретаря- Бурячек О.В.,

учасники справи:

представник позивача - Полєтаєв А.А.,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

30 травня 2019 року Приватне акціонерне товариство ДТЕК Київські електромережі» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , з вимогою стягнути з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 18 108,62 грн., а також, 3% річних та інфляційну складову боргу - 6 040,37 грн., та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідач є споживачем електричної енергії в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , які надаються позивачем. Свої зобов`язання відповідач виконує неналежно внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 01 січня 2019 року за спожиту електричну енергію 18 108,62 грн.

18 червня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва (Суддя Астахова О.О.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

12 серпня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 18108,62 грн., 3 % річних та інфляційну складову боргу у розмірі 6040,37 грн., а також судовий збір у розмірі 1921,00 грн., а всього 26069 (двадцять шість тисяч шістдесят дев`ять) грн. 99 коп.

02 червня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 серпня 2019 року, яке ухвалено в межах розгляду цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 серпня 2019 року, ухвалене в межах розгляду цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- скасовано, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

17 червня 2020 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, мотивуючи свій відзив тим, що за адресою: АДРЕСА_1 , не проживала та не була зареєстрованою, оскільки має постійне місце реєстрації в межах Деснянського району м. Києва, тому не може бути споживачем послуг з постачання електричної енергії.

26 червня 2020 року позивач подав відповідь на відзив з викладенням своїх міркувань по суті предмету позову.

Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволені позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов, заперечуючи проти позову, відповідач зазначила, що постійне місце реєстрації має в межах Деснянського району м. Києва, тому не може бути споживачем послуг з постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Виходячи з положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

З системного аналізу вищезазначених норм законодавства слідує, що боржником у зобов`язанні щодо сплати за спожиті комунальні послуги є індивідуальний споживач фізична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, з яким повинен бути укладений договір про надання житлово-комунальної послуги; або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що на розрахунковому рахунку № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , обліковується заборгованість за спожиту електроенергію, яка розрахована ТОВ «Київські енергетичні послуги» у розмірі 18 108,62 грн. станом на 01 травня 2019 року.

За даними Довідки електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, крім договорів, цивільні права та обов`язки виникають також з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Таким чином, постачання електричної енергії cпоживачеві, надання рахунків на його оплату та їх оплата у встановленому порядку підтверджують правовідносини між споживачем і енергопостачальною організацією.

Згідно п.п. 19, 21 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила), розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем.

Вартість електроенергії визначається як добуток обсягу споживання електроенергії на тариф, що діяв у періоді, за який здійснюється оплата.

Відповідно до п. 20 Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Згідно із положенням п. 48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд керується положеннями статті 16 ЦК України, відповідно до частини 1 якої, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Процесуальний закон також містить норми, відповідно до яких судовому захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи інтерес (статті 1-4 ЦПК України).

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

При цьому за змістом статей 4, 265 ЦПК України позов може бути задоволений лише у випадку встановлення факту порушення, не визнання або оспорення відповідачем (відповідачами) прав, свобод чи інтересів позивача. Якщо такого факту не встановлено, позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого статтею 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт виникнення з відповідачем ОСОБА_1 , зобов`язання цивільно-правового характеру, як споживача послуг за користування електроенергіє., яка подається до квартири АДРЕСА_1 , ці обставини спростовані доказами долученими відповідачем на підтвердження право володіння та користування житловим приміщенням, яке є відмінним від визначеного позивачем.

Підтримуючи позов, представник позивача правом подати заяву про заміну відповідача не скористався, та не спростував наведенні відповідачем обставини, які свідчать про відсутність підстав для притягнення відповідача до відповідальності по сплаті заборгованості за спожиту електроенергію.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 є споживачем послуг позивача за адресою: АДРЕСА_1 , враховуючи, що відповідач зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_2 . В матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, за адресою якої позивачем нараховано заборгованість, тому суд позбавлено можливості встановити споживача послуг, наданих позивачем за вказаною адресою, при цьому позивачем не надано доказів того, що відповідач ОСОБА_1 відкривала особовий рахунок, що обліковує заявлену позивачем заборгованість.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст.2 ЦПК України)

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. ( ст. 89 ЦПК України)

Враховуючи викладене, беручи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи та правовідносини, що їх регулюють, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, є необґрунтований та таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 11, 13,265,526, 638, 642, 714 Цивільного кодексу України, , Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року, ст. 2, 10, 49, 76-81, 89, 141, 264 - 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Уразі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: