Справа № 212/7329/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: Власенко М.Д.,

з участю секретаря - Борух Ю.К.,

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення суми авансу, -

встановив:

В серпні 2019 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із вказаним позовом, в якому просив стягнути з агентства нерухомості «Домінант» на свою користь аванс у розмірі 500 доларів США, що становить в еквіваленті 13 500 грн., та витрат понесених на сплату судового збору в сумі 768,40 грн. та послуг юриста - 700 грн.

Свої вимоги обґрунтував тим, що на сервісі ОLХ в Інтернеті знайшов оголошення про продаж квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Він оглянув квартиру, від власниці квартири - ОСОБА_3 дізнався, що вона квартиру продає квартиру через агентство нерухомості «Домінант». 24.04.2019 року між ним та ОСОБА_3 за участю ріелтора (в договорі брокера) агентства нерухомості «Домінант» ОСОБА_5 було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомості (договір завдатку), згідно з яким, він як покупець повинен був передати завдаток подавцю квартири. Але він переживав, що продавець ОСОБА_3 людина похилого віку, щоб щось не трапилось став з`ясовувати про передачу грошей и директор агентства Ірина запевнила, що гроші нікуди не дінуться, що вони до кінця угоди залишаться в агентстві. В присутності ОСОБА_3 він кошти передав в руки брокера АН «Домінант» ОСОБА_5 у розмірі 500 доларів США, що становить в еквіваленті 13 500 грн.

Вважає, що АН «Домінант» надав позивачу підписати несправедливі умови договору, які порушують його права як споживача, оскільки порушують принцип добросовісності, призводять до ітсотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін та завдають шкоди споживачу. Так у розділах 2, 3 сказано, що покупець зобов`язаний не пізніше 30.07.2019 року придбати нерухомість, а продавець в свою чергу продати. Але угода не відбулася, і не з вини позивача, термін підписання договору купівлі-продажу у нотаріуса давно скінчився. ОСОБА_3 , яка пояснила, що АН «Домінант» не виконало свої зобов`язання та не підшукало їй іншу квартиру, а відтак і вона не могла виконати умови щодо продажу своєї квартири. Також ОСОБА_3 вважала, що попередній договір мав бути укладений лише з дозволу органу опіки і піклування, оскільки у спірній квартирі проживають неповнолітні діти, крім того повідомила, що долари вона не отримала, оскільки ця сума була сплачена ним, агентству нерухомості. 05.08.2019 року позивач звернувся до АН «Домінант» письмово за поверненням авансу, на що отримав письмову відмову, де йому рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.09.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

У судовому засіданні позивач вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, пояснив, що зареєстрований як фізична особа підприємець здійснює діяльність за основним КВЕД 68.31 Агенства нерухомості, а саме агенство нерухомості «Домініант», що здійснює свою діяльність на території Покровського району м. Кривого Рогу. У відзиві на позовну заяву просив в задоволені позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що дійсно 24.04.2019 року, між позивачем ОСОБА_6 та відповідачкою ОСОБА_3 за участю ріелтора (в договорі брокера) ОСОБА_5 було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомості (договір задатку). Проте позивач неправдиво викладає обставини, вказуючи, що «в присутності ОСОБА_3 , кошти він передав в руки брокера АН «Домінант» ОСОБА_7 у розмірі 500 доларів США», вводячи тим самим суд в оману. Насправді, як і зазначено у пункті 4.1 вищезазначеного договору, грошові кошти від покупця ОСОБА_1 отримала саме продавець ОСОБА_3 у присутності ОСОБА_5 . Також вказали, що посилаючись на несправедливі умови договору, позивач не зазначає які конкретно умови підписаного ним договору є несправедливими, та якими доказами це обґрунтовує, при цьому норми законодавства, на які посилається позивач (ст. 215, 220, 509, 628, 799, 806, 808 ЦК України), не мають жодного відношення до норм, які регулюють правовідносини щодо стягнення суми авансу. Правові норми, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у тому числі і ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» не застосовується до даних правовідносин, повернення авансу регулюються іншими нормами законодавства. Жодних доказів на підтвердження обставин, викладених позивачем у позовній заяві не надано. Крім того, позивачем не надано доказів понесення ним витрат на правову допомогу.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому заперечень проти позову не мала, пояснила, що дійсно мала намір продати належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , домовилась про співпрацю з АН «Домінант», які мали допомогти їй оформити всі документи, оскільки у квартирі були зареєстровані неповнолітні діти та необхідна була згода органу опіки, а також знайти одночасно іншу квартиру, до якої вона мала переїхати. 24.04.2019 року між нею та ОСОБА_1 дійсно був укладений договір завдатку, вона мала намір продати йому квартиру, кошти їй в руки не давали, передали їх одразу ОСОБА_5 , вона не заперечувала проти цього, оскільки послуги агентства нерухомості мала оплатити саме вона. Договір підписала добровільно, з умовами договору погодилась. Проте АН «Домінант» не змогли підшукати їй іншу квартиру, тому вона скористалась допомогою іншого агентства нерухомості і продала квартиру іншій особі не позивачу.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що позивач його знайомий, під час укладення договору та передання коштів він присутній не був, влітку 2019 року він разом з позивачем приїздив в офіс АН «Домінант» з вимогою повернення завдатку, однак подробиць розмови він не чув, тому що стояв у під`їзді.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона працює в агентстві нерухомості «Домінант» на підставі договору, надає юридичні послуги. ОСОБА_3 бажала продати свою квартиру, вона надала їй консультацію, пояснила скільки коштують послуги агенства з нерухомості, вони домовились, що квартира буде продаватись за 7600 доларів США плюс 500 доларів США послуги їх агенства. Коли знайшовся покупець квартири - ОСОБА_1 вони в її присутності уклали договір завдатку. Отриманий від ОСОБА_1 завдаток ОСОБА_3 передала одразу ж їй в якості оплати за послуги агенства, які їй надавались. Вказані грошові кошти офіційно проведені через касу підприємства як прибуток, з них сплачені всі податки. Вподальшому вони знайшли для неї квартиру, але ОСОБА_3 відмовилась від їх послуг та почала співпрацю з іншим агенством і продала квартиру іншій людині, не позивачу. Вони зі свого боку пропонували повернути їй частину коштів, але вона відмовилась.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що в квітні 2019 року позивач звернувся до неї за допомогою, оскільки найшов квартиру через агентство нерухомості «Домінант», та необхідно було внести завдаток в розмірі 500 доларів США. Вона зв`язалась з ріелтором вказаного агентства, де їй повідомили, що необхідно отримати рішення опіки по неповнолітнім дітям, які зареєстровані в квартирі. Після чого позивач уклав договір завдатку квартири та вніс завдаток в розмірі 500 доларів США, які передав агентству нерухомості «Домінант», саме так вона йому порадила зробити, вважаючи, що передавати кошти ОСОБА_3 не надійно і назад їх потім буде не повернути, а у агенства відповідальність вище. Після цього агенство не виконало свої обов`язки, нову квартиру для ОСОБА_3 так і не знайшли, пропонували ОСОБА_1 спочатку купити іншу квартиру, а потім переоформити її на ОСОБА_3 . Позивач на такі умови не погодився, йому не потрібна була інша квартира, тому він просив повернути завдаток.

Вислухавши учасників справи, оглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані суду докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 , ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 квітня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , в присутності брокера ОСОБА_5 , уклали договір задатку, у якому сторони зобов`язалися в строк до 30.07.2019 року укласти договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 7350 доларів США, що еквівалентно 198 450 грн. (а.с.5).

Як вбачається з п.4.1 вказаного Договору, покупець ОСОБА_1 в момент підписання цього договору сплачує продавцю ОСОБА_3 завдаток, що входить до вартості об`єкту нерухомості в розмірі 500 доларів США, що еквівалентно 13 500 гривень.

Відповідно до п.4.2 вказаного Договору продавець ОСОБА_3 передала брокеру

Відповідно до умов Договору, в разі невиконання покупцем обов`язків, перелічених в п. 2 вказаного Договору, задаток залишається у продавця. При невиконанні продавцем обов`язків, перелічених в п. 3 вказаного Договору, від зобов`язується повернути покупцю задаток в подвійному розмірі (ст.. 195 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Так, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання (ч.1ст. 570 ЦК України).

У випадку купівлі-продажу об`єкта нерухомості з попередньою оплатою це визначення можна розуміти так: завдаток - це грошова сума, що видається продавцю покупцем в рахунок належних з нього платежів за укладеним договором купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, на підтвердження купівлі і на забезпечення (на випадок порушення зобов`язань) виконання покупцем або продавцем умов (вже) укладеного договору.

Однією з функцій завдатку є забезпечення існуючого зобов`язання (обов`язків за договором), тобто "каральна" функція, яка полягає в тому, що: а) сума завдатку залишається у продавця, якщо порушення зобов`язання, зокрема відмова від вже укладеного договору, сталося з вини покупця; б) продавець зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку, якщо порушення зобов`язання, зокрема відмова від вже укладеного договору, сталося з вини продавця (ч.1ст. 571 ЦКУ).

Як вбачається зі змісту попереднього договору купівлі-продажу нерухомості, що був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сторонами вказаного договору є саме вказані особи, які добровільно погодили умови договору, визначили зобов`язання кожної зі сторін, дії, що мали бути вчинені на виконання умов вказаного договору, а також відповідальність сторін за невиконання умов вказаного договору.

Так, згідно підписаного сторонами договору, саме ОСОБА_3 як власник квартири та продавець отримала від позивача як майбутнього покупця грошові кошти в сумі 500 доларів США, якими розпорядилась вподальшому на власний розсуд шляхом передачі цих коштів представнику агенства нерухомості.

Твердження позивача та самої ОСОБА_3 про не отримання нею коштів, спростовуються змістом Договору завдатку, який ніким зі сторін не оспорений, а отже є чинним.

Виходячи із встановлених судом обставин, з урахуванням презумпції правомірності правочину, суд дійшов висновку щодо недоведеності позовних вимог та відсутності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 500 доларів США, оскільки позивачем не доведено належними та допустимим доказами факту сплати ним вказаних коштів відповідачу у справі, і жодних зобов`язальних правовідносин між позивачем та відповідачем судом не встановлено. При цьому вимоги до ОСОБА_3 , яка за умовами договору отримала від позивача суму завдатку в межах даного позову та за твердженням позивача умови договору не виконала, позивачем не заявлялись.

Виходячи із результатів вирішення спору, у відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 509,526,546,570, 571,627,628,635 ЦК України, ст.ст.7, 8,12,81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення суми авансу.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ФОП ОСОБА_2 ,ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 17 лютого 2020 року.

Суддя: М.Д.Власенко