КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №372/2238/17 головуючий у суді І інстанції: Потабенко Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Мельника Я.С., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краснодембський Олександр Адамович, Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краснодембський Олександр Адамович, Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, у якому просить усунути ОСОБА_2 перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном: садовим будинком АДРЕСА_1 , визнавши виконавчий напис № 316 від 22.10.2015 року нотаріуса Краснодембського О.А. таким, який не підлягає виконанню, з наступним виключенням з Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна, яке належить на праві власності позивачу.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.12.2013 року між сторонами укладено договір дарування дачного будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краснодембським О.А. Цього ж дня між сторонами був укладений договір позики, який забезпечував передачу дачного будинку у власність позивачу та згідно умовами якого позивач повинна повернути кошти відповідачу в національній валюті не пізніше 26.06.2014 року. Позивач свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконала та передала в кабінеті нотаріуса 40 тисяч доларів США, а останній власноручно під розписку підтвердив отримання коштів. На виконання виконавчого напису № 316 виданого 22.10.2015 року приватним нотаріусом Краснодембським О.А., державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції 01.12.2015 року винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження, а саме на у зв`язку із грошовою заборгованістю ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 у розмірі 398 372 грн. 00 коп.. Вважає, що державний виконавець не переконавшись в наявності фактичних обставин, виніс в постанову про відкриття провадження недостовірну інформацію, що стало підставою для відкриття кримінального провадження. Тому, позивач за захистом своїх прав та інтересів, звернулася до суду з даним позовом.

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краснодембський Олександр Адамович, Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. Визнано напис від 22.10.2015 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краснодембським Олександром Адамовичем, зареєстрований в реєстрі за № 316, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 398 372 гривень, таким, що не підлягає виконанню. Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про арешт майна садового будинку АДРЕСА_1 , та відомості про арешт земельної ділянки площею 0,0555, що розташована на території Халеп`янської сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер :03:004:0183, для ведення садівництва, які на праві власності належать ОСОБА_2 , накладеного постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Зеленевич О.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.12.2015 року.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської областівід 20 липня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Обухівського районного суду Київської областівід 24 жовтня 2019 року.

Не погодившись із вказаними судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Вказує, що позивач не є власником садового будинку та земельної ділянки, на підтвердження даного факту відповідачем надано копії договору купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку від 21 березня 2019 року та копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності. Вважає, що зазначені докази мають істотне значення для правильного вирішення справи, так як відсутність в позивача права власності на майно, виключає підстави для подачі даного позову.

Учасники справи відзивів на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк не надали.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи даний спір, і задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що відповідно до листа Міністерства юстиції України від 02.05.2019 року №17005/Р-5146/19.6.4, на скаргу ОСОБА_2 , зазначається, що за результатам перевірки встановлено, що приватним нотаріусом Краснодембським О.А. при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимоги пунктів 7.14, 7.22, 7.28, 7.32, 7.38 Правил ведення нотаріального діловодства, в зв`язку з чим було прийнято рішення про тимчасове зупинення його нотаріальної діяльності, а тому вимоги позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22.10.2015 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краснодембським О.А., зареєстрований в реєстрі за № 316, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 398372 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, підлягає задоволення також і вимога позивача про виключення запису про заборону відчуження всього її нерухомого майна з Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна, оскільки внесення даного запису до реєстру порушує право власності позивача щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 26.12.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування садового будинку, відповідно до якого відповідач подарував, а позивач прийняла у дар належний відповідачу на праві приватної власності садовий будинок АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 0,0555 га, кадастровий номер :03:004:0183. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краснодембським О.А. Зареєстровано в реєстрі за № 690.

26.12.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування земельної ділянки, відповідно до якого відповідач подарував, а позивач прийняла у дар належну відповідачу на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,0555 га, кадастровий номер :03:004:0183, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Халеп`янської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення садівництва. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краснодембським О.А. Зареєстровано в реєстрі за № 689.

26.12.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого позивач отримала від відповідача, а відповідач передав у власність позивача грошову суму в розмірі 246 000 гривень. Передачу грошей було здійснено до підписання цього договору. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краснодембським О.А. Зареєстровано в реєстрі за № 691.

22.10.2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краснодембський О.А. вчинив виконавчий напис № 316, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 26.12.2013 року в сумі 398 372,00 грн. Зареєстровано в реєстрі за № 316.

01.12.2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_2 на підставі виконавчого напису № 316 від 22.10.2015 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краснодембським О.А. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 398372,00 грн..

Рішенням апеляційного суду Київської області від 08.11.2016 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.08.2016 року скасоване та ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Краснодембського О.А., третя особа ОСОБА_1 про скасування виконавчого напису нотаріуса відмовлено, провадження у даній справі щодо вимог ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного відділу юстиції про зняття арешту з майна закрито.

15.06.2017 року рішенням Обухівського районного суду Київської області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та відсотків за користування позикою за договором позики, задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 суму боргу, 3% річних та відсотки за користування позикою в розмірі 1 743 312 грн. 93 коп., та суму сплаченого судового збору в розмір 6890 грн., а всього стягнути 1 750 202 грн. 93 коп.

07.06.2018 року постановою апеляційного суду Київської області залишено без змін рішення Обухівського районного суду Київської області від 15.06.2017 року.

Встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу садового будинку від 21 березня 2019 року ОСОБА_3 продав ОСОБА_4 садовий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 99,0 кв.м. (т. 2, а.с. 175-176).

Також, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 березня 2019 року ОСОБА_3 продав ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0555 га, кадастровий номер :03:004:0183 розташовану на території Київської області, Обухівського району, Халеп`янської сільської ради (т. 2, а.с. 178-179).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 березня 2019 року встановлено, що власником садового будинку № НОМЕР_1 загальною площею 99,0 кв.м., який розташовано за адресою АДРЕСА_1 - садівницьке товариство громадська організаціята земельної ділянки площею 0,0555 га, кадастровий номер :03:004:0183 розташованої на території Київської області, Обухівського району, Халеп`янської сільської ради є ОСОБА_4 (т. 2, а.с. 177).

Суд першої інстанції при розгляді справи не дав оцінки вище зазначеним договорам оцінки та прийшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог в частині усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном та про виключення запису про заборону відчуження всього її нерухомого майна з Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Аналіз змісту наведених норм права свідчить про те, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі справа № 303/3567/16-ц

З урахуванням того, що власником садового будинку та земельної ділянки на якій знаходиться садовий будинок на час розгляду справи є ОСОБА_4 , а не позивач, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову в частині усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном та виключення запису про заборону відчуження всього її нерухомого майна з Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна, оскільки позивач не є власником майна - садового будинку № НОМЕР_1 загальною площею 99,0 кв.м., який розташовано за адресою АДРЕСА_1 - садівницьке товариство громадська організація та земельної ділянки площею 0,0555 га, кадастровий номер :03:004:0183 розташованої на території Київської області, Обухівського району, Халеп`янської сільської ради.

У позовній заяві позивач просив визнати напис №316 від 22.10.2015 року нотаріуса Краснодембського О.А. таким, який не підлягає виконанню, посилаючись на те, що вона повернула 40000,00 доларів США відповідачу, про що останній написав розписку.

26 грудня 2013 року ОСОБА_1 написав розписку про те, що він в приміщенні нотаріуса за адресою АДРЕСА_2 на підтвердження укладеної нотаріальної угоди. Договору дарування від 26.12.2013року та отриманні грошових коштів у сумі 40000,00 доларів США отримав особисто кошти.

26.12.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого позивач отримала від відповідача, а відповідач передав у власність позивача грошову суму в розмірі 246000,00 гривень. Передачу грошей було здійснено до підписання цього договору. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краснодембським О.А. Зареєстровано в реєстрі за № 691. Строк повернення коштів 26.06.2014року. позика безпроцентна.

22.10.2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краснодембський О.А. вчинив виконавчий напис № 316, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 26.12.2013 року в сумі 398 372,00 грн. Зареєстровано в реєстрі за № 316(що складаються з суми коштів, яка підлягала поверненню 26.06.2014року -246000,00 грн., з урахуванням індексу інфляції за період з 26.06.2014року по 26.09.2015рік -389172,00 грн. та трьох процентів річних за період з 26.06.2014року по 26.09.2015рік 9200,00грн., разом 398372,00грн. ).

Приватним нотаріусом Краснодембським О.Л. 22.10.2015 за реєстровим № 316 вчинено виконавчий напис на договорі позики па підставі наступних документів: заява про вчинення виконавчого напису ОСОБА_1 (вх. № 40/20-20 віл 22.10.2015); договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Краснодембським О.Л. за реєстровим № 691 від 26.12.2013.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що 26.12.2013 року позивач повернула відповідачу кошти в розмірі 40000,00 доларів США, на виконання договору позики від 26.12.2013 року, оскільки зі змісту зазначеної розписки вбачається, що відповідач отримав кошти у зв`язку з укладенням договору дарування.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для визнання виконавчого напису, таким що не підлягає виконанню на підставі листа Міністерства юстиції України від 02.05.2019 року №17005/Р-5146/19.6.4, оскільки судом першої інстанції встановлено зміст листа та дані зазначені в ньому, такі що не відповідають дійсності.

Так, суд першої інстанції у своїх висновках зазначив, що відповідно до листа Міністерства юстиції України від 02.05.2019 року №17005/Р-5146/19.6.4, на скаргу ОСОБА_2 , зазначається, що за результатам перевірки встановлено, що приватним нотаріусом Краснодембським О.А. при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимоги пунктів 7.14, 7.22, 7.28, 7.32, 7.38 Правил ведення нотаріального діловодства, в зв`язку з чим було прийнято рішення про тимчасове зупинення його нотаріальної діяльності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у листі Міністерства юстиції України від 02.05.2019 року №17005/Р-5146/19.6.4 зазначено, що за результатам перевірки встановлено, що нотаріусом не дотримано вимоги пунктів 7.14, 7.22. 7.28. 7.32 та 7.38 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 №3253/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 23.12.2010 за №1318/18613. Отже, у листі Міністерства юстиції України не зазначено, що саме у зв`язку з порушеннями при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, останню було відсторонено.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення нотаріус направила ОСОБА_2 виконавчий напис нотаріуса за адресою Київська обл., Обухівський район, с. Халеп`я, вул. Комсомольська 67, яка його отримала 14.09.19 року, про що наявний підпис одержувача. Остання, із зазначених підстав позов не заявляла, та не оспорювала підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення або реєстрі отримання рекомендованих листів (т. 1, а.с. 220).

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в порушенні вимог ст. 13 ЦПК України, розглянув позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з підстав, які не були заявлені позивачем. Оскільки позивач у своїй позовній заяві посилався на підставу позову - повернення відповідачу коштів за договором позики. Заяв про зміну підстав позову суду надано не було.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що право власності та майнове право позивача не було порушено відповідачем.

Тобто, при вирішенні даного спору суд першої інстанції мав керуватисьположеннями ст. 391ЦК України та с. 152 ЗУ України.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Обухівського районного суду Київської областівід 24 жовтня 2019 року скасуватиі ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краснодембський Олександр Адамович, Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, з наступним виключенням з Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «10» листопада 2020 року.

ГоловуючийсуддяЛ.П. Сушко
СуддіЯ.С. Мельник
О.І. Сліпченко