ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/130/20Головуючий у 1-й інстанції Музика Я.М.
Провадження № 22-ц/817/800/20 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Бершадська Г. В., Міщій О. Я.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

та сторін : ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу №593/130/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2020 року, ухвалене суддею Музикою Я.М. у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Степанівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2020 року із заявою, вказавши заінтересовану особу Степанівську сільську раду про встановлення факту родинних відносин. В обгрунтування заяви зазначила, що її мати від першого шлюбу із ОСОБА_3 мала дочку (сестру заявниці) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У її свідоцтві про народження місцем народження зазначено с. Кривка Баринського району Дрогобицької області і вказано, що її мати по-батькові ОСОБА_5 , хоча у її документах ніколи не значилось відомостей про батька. В подальшому їх мати розлучилась та взяла прізвище - ОСОБА_6 , однак будь-які записи про час та підставу зміни прізвища є відсутніми. 02 березня 1953 року їхня мати знову зареєструвала шлюб із батьком заявниці - ОСОБА_7 . У свідоцтві про народження серія НОМЕР_1 заявниці у розділі «мати» зазначено ОСОБА_8 б/б (без батька). В 1956 році їх сім`я переїхала проживати с. Улянівка Іванівського району Одеської області, а сестра заявниці ОСОБА_4 переїхала проживати на навчання в м. Херсон і після закінчення навчального закладу залишилась там працювати та проживала в Психоневрологічній лікарні аж до своєї смерті. Тобто з своєю сім`єю вона із 1956 року зареєстрована не була, тому не має будь-яких доказів їхнього спільного проживання. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, не залишивши заповіту. У встановлений законом строк та спосіб заявниця звернулась до нотаріуса із з`явою про прийняття спадщини за законом, оскільки її сестра була одинокою та не мала спадкоємців першої черги за законом. Проте нотаріус надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 січня 2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не доведено родинні зв`язки із померлою сестрою, через відмінності записів прізвища та по-батькові їхньої матері у їхніх свідоцтвах про народження.

На підставі вищевказаного просить встановити той факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , доводиться їй рідною сестрою по лінії матері.

Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 з участю заінтересованої особи Степанівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин із ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її заяву про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_4 , посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Вказує на те, що у поданій нею заяві було детально розписано обставини, які перешкоджають їй реалізувати спадкове право, довести факт родинних відносин із ОСОБА_4 , яка приходиться їй рідною сестрою по материнській лінії. Крім того, судом не надано жодної оцінки поданій до суду виписки з погосподарської книги, з якої вбачається, що ОСОБА_4 є її рідною сестрою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи викладені в ній.

Заінтересована особа Степанівська сільська рада в судове засідання не з`явилась хоч належним чином була повідомлена про час і місце судового засідання.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторони, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом установлено, що ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , яке видане Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно за адресою АДРЕСА_1 .

Заявниця ОСОБА_1 подала в нотаріальну контору заяву про прийнтя спадщини після смерті ОСОБА_4 як спадкоємиця за законом.

Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу була заведена спадкова справа №11/2019 після смерті ОСОБА_4 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 січня 2020 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Небесній Ю.Л.відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_4 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 документів які підтвержують факт родинних відносин з померлою.

З постанови вбачається, що інших спадкоємців які мають право на спадкування немає.

З заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту родинних відносин необхідно для набуття нею права власності на спадкове майно після смерті сестри ОСОБА_4 .

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів на підтвердження факту родинних відносин.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Заявниця ОСОБА_1 звертаючись із заявою про встановлення факту родинних відносин, вказала, що через не точність написання по-батькові матері у свідоцтвах про народження серія НОМЕР_3 та серія НОМЕР_1 і через відсутність інформації щодо часу та підстав зміни прізвища матері, вона не може довести факту родинного зв`язку із ОСОБА_4 та успадкувати її майно після смерті.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в графі мати зазначено ОСОБА_9 .

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 заявниці ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 в графі мати зазначено ОСОБА_8 б,б.

З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого із подружжя вбачається що ОСОБА_7 (батько заявниці) 22.03.1953 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 яка після державної реєстрації шлюбу значиться ОСОБА_11 .

Так у виписці з особового рахунку НОМЕР_4 за 1955 рік значиться, що ОСОБА_7 1899 р.н. є головою колгоспного двору ОСОБА_12 1912 р.н. дружина ОСОБА_13 дочка ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 дочка ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Представлені заявицею документи на думку колегії суддів не підтверджують факт родинних відносин між заявницею і ОСОБА_4 , оскільки у вищезазначених свідоцтвах про народження в графі мати прізвище та по батькові не співпадають, а у виписці з особового рахунку зазначена ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 що не співпадає з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , атому доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції безпідставно відмовивив в задоволенні заяви та не врахував представлені нею документи які свідчить про наявність родинних з`язків колегія суддів не бере до уваги як необгрунтовані оскільки вони спростовуються вищенаведеним.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги позивача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки заявниця звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бережанського районного суду від 30 червня 2020 року залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги компенсувати за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2020 року.

Головуючий : Г.М. Шевчук

Судді: О.Я. Міщій

Г.В. Бершадська