Справа № 133/2858/19
Провадження № 22-ц/801/70/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воронюк В. А.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 рокуСправа № 133/2858/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копаничук С.Г.,

суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.,

при секретарі - Константинові А.К.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Державний нотаріус Козятинської державної нотаріальної контори Михайльчук Тетяна Василівна, Козятинська державна нотаріальна контора, управління Державної казначейської служби України у Козятинському районі та м .Козятині Вінницької області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31.10.2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Козятинської державної нотаріальної контори Михайльчук Тетяни Василівни, Козятинської державної нотаріальної контори, управління Державної казначейської служби України у Козятинському районі та м .Козятині Вінницької області про визнання бездіяльності державного нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Державного нотаріуса Козятинської державної нотаріальної контори Михайльчук Тетяни Василівни, Козятинської державної нотаріальної контори, управління Державної казначейської служби України у Козятинському районі та м .Козятині Вінницької області про визнання бездіяльності державного нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Просив зобов`язати державного нотаріуса Козятинської державної нотаріальної контори Михальчук Т.В. видати йому свідоцтво про право власності на спадщину, що відкрилась після смерті його матері - ОСОБА_2 , а також просить стягнути з Козятинської Державної нотаріальної контори на його користь суму матеріального збитку в розмірі 16287 грн. та 20000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31.10.2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі, у зв`язку з тим, що заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі на зазначену ухвалу, ОСОБА_1 просить її скасувати через порушення судом норм процесуального права, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказав, що його позов про оскарження бездіяльності державного нотаріуса неможливо розглядати в порядку адміністративного судочинства та підлягає розгляду саме в порядку цивільного судочинства. Вважає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про те, що даний спір є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки нотаріус не є суб`єктом владних повноважень, а система нотаріату не входить до системи органів виконавчої влади.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідившиматеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду вказаним вимогам не відповідає.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір у такій справі є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки підставою виникнення спірних правовідносин стала бездіяльність державного нотаріуса щодо оформлення спадкових прав позивача після смерті його матері, у зв`язку з чим такі правовідносини стосуються правомірності дій державного нотаріуса, не пов`язані із виконанням цивільно-правової угоди, а стосуються здійснення суб`єктами владних повноважень владних управлінських функцій.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є наявність у них спору про право цивільне та суб`єктний склад.

У преамбулі Закону України «Про нотаріат» визначено, що він встановлює порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні.

Нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нотаріус є державним реєстратором.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Аналогічні висновки щодо застосування відповідних норм права викладені в постанові Великої палати Верховного суду від 20.03.2019 року (справа №818/687/17.)

Звернувшись до суду з позовом до Державного нотаріуса Козятинської державної нотаріальної контори Михайльчук Тетяни Василівни та інших відповідачів, ОСОБА_1 просив визнати бездіяльність державного нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину та відшкодувати матеріальну і моральну шкоду. Однак, у прохальній частині позовної заяви, позивач фактично просив суд зобов`язати державного нотаріуса Козятинської державної нотаріальної контори Михальчук Т.В. видати йому свідоцтво про право власності на спадщину та стягнути з Козятинської Державної нотаріальної контори на його користь заподіяні цим збитки і моральну шкоду, посилаючись на те, що нотаріус, в порушення вимог ЦК України та Закону України «Про нотаріат», безпідставно не видає йому свідоцтво про право на спадщину. Тобто, предметом цього спору є невидача позивачу свідоцтва про право на спадщину та стягнення заподіяної матеріальної і моральної шкоди.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув.

За правилами цивільного чи господарського судочинства позивач не може оскаржити рішення, дії чи бездіяльність нотаріуса, прийняті або вчинені останнім під час реалізації функцій державного реєстратора за заявою позивача та з порушенням встановленого законом порядку.

Однак, в даному випадку, нотаріус не виконував функцій реєстратора, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину у передбаченому законом порядку не здійснювалась, нотаріус не виконував обов`язків суб`єкта владних повноважень, не вчиняв жодних реєстраційних дій щодо права власності на майно.

З огляду на наведене, спір у цій справі не є публічно-правовим та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин доводи апеляційної скарги відповідача про неможливість розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства та неправильність висновків суду про відмову у відкритті провадження у справи, є обґрунтованими і є безумовною підставою відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-382 ЦПК України, суд -

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,- задовольнити.

Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31.10.2019 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Копаничук С.Г.

Судді : Медвецький С.К.

Оніщук В.В.