Провадження № 2/369/160/20
31.12.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - Дубас Т.В.,
при секретарі - Мазурик Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс» Автобусний парк № 6 про визнання недійсною довідки і зобов`язання вчинити дії, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04.05.1986 по 05.05.1986 позивач був зайнятий на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджено довідкою КП «Київпастранс» Автобусний парк № 6 від 02.12.2009 року № 1618/05.
Позивачу КП «Київпастранс» Автобусний парк № 6 було видано довідку від 12.03.2010 року № 370/05 про його заробітну плату за роботу у зоні відчуження в указаний період, яка склала 92,24 крб., до якої додано її розрахунок, який включає визначення погодинної тарифної ставки при роботі в зоні відчуження, доплату за роботу у вихідні та святкові дні, надбавку за класність, премію у розмірі 20 % та збережений середній заробіток за основним місцем роботи.
У серпні 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу довідки про заробіток за час знаходження на ЧАЕС для перерахунку призначеної пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році, на яку отримав нову довідку від 05.09.2019 року № 97/05, відповідно до якої заробіток збільшено до 120,38 крб.
Однак цей такий розрахунок не відповідає нормативним документам, які регулювали пільгове нарахування оплати за час знаходження на ЧАЕС: У відповідності до Постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168-5 розрахунок заробітку за час знаходження на ЧАЕС повинен проводитися за підвищеними на 100% тарифним ставкам, чого відповідачем не враховано; Розмір премії у відповідності до Постанови Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 року № 207-7 повинен складати 60%; При нарахуванні заробітку не враховано 400 крб. додаткової премії.
При цьому позивачу недостатньо зробити перерахунок пенсії, йому повинно бути проведено доплату донарахованих сум.
Розмір доплати у зв`язку з перерахунком заробітку складає: 612,94 крб. (за перерахунком) - 92,24 крб. (за довідкою від 12.03.2010 року)= 520,70 крб. чи 520,70 крб. : 100000 = 0,01 грн. у відповідності до Указу Президента України «Про грошову реформу» від 25.08.1996 року № 762/96.
Тому позивач просив визнати недійсною довідку КП «Київпастранс» Автобусний парк № 6 від 05.09.2019 року № 97/05 про заробітну плату ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження з 04 травня 1986 року по 05 травня 1986 року, із якої визначається пенсія. Зобов`язати Комунальне підприємство І «Київпастранс» Автобусний парк № 6 видати нову довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за роботу в зоні ЧАЕС з 04 травня 1986 року по 05 травня 1986 року на 612,94 крб. та стягнути на користь позивача 0,01 грн. донарахованої заробітної плати.
В судове засідання 28.09.2020 позивач та його представник не з`явилися. В позовній заяві представник позивача просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивача.
Відповідач в судове засідання 28.09.2020 не з`явився. Відзиву до суд не направив.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 з 04.05.1986 по 05.05.1986 позивач був зайнятий на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджено довідкою КП «Київпастранс» Автобусний парк № 6 від 02.12.2009 року № 1618/05.
Позивачу КП «Київпастранс» Автобусний парк № 6 було видано довідку від 12.03.2010 року № 370/05 про його заробітну плату за роботу у зоні відчуження в указаний період, яка склала 92,24 крб., до якої додано її розрахунок, який включає визначення погодинної тарифної ставки при роботі в зоні відчуження, доплату за роботу у вихідні та святкові дні, надбавку за класність, премію у розмірі 20 % та збережений середній заробіток за основним місцем роботи.
У серпні 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу довідки про заробіток за час знаходження на ЧАЕС для перерахунку призначеної пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році, на яку отримав нову довідку від 05.09.2019 року № 97/05, відповідно до якої заробіток збільшено до 120,38 крб.
Відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом частин першої та другої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Стаття 16 ЦК України визначає що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
За змістом статті статей 15, 16 Цивільного кодексу України застосування судом будь-якого способу судового захисту вимагає наявності такої сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу; порушення (невизнання або оспорювання) означеного права (інтересу) відповідачем; належність обраного способу судового захисту (з точки зору адекватності порушення і спроможності його усунути та поновити (захистити) право або інтерес і закріплення законом.
Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права, має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові. У тому ж випадку, якщо заявлена позовна вимога взагалі не може бути використана для захисту будь-якого права чи інтересу, оскільки незалежно від доводів сторін спору суд не може її задовольнити, така вимога не може розглядатися як спосіб захисту.
У своїх вимогах позивач просить визнати недійсною довідку та видати нову. При цьому позивач не оскаржує форму, механізм та/або суб`єкта видачі відповідної довідки. Позивач зазначає про неправильність обрахунків що зазначені в довідці № 97/05 від 05.09.2019 року.
При цьому позивач не ставить вимог щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, пов`язані із новими розрахунками.
Обраний позивачем спосіб захисту прав сам собою не призводить до ефективного відновлення порушеного права.
З наведеного суд приходить до висновку про необхідність відмови у вимогах позову.
На підставі викладеного та керуючись ст. 15, 16, ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 263-265 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс» Автобусний парк № 6 про визнання недійсною довідки і зобов`язання вчинити дії- відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Дубас Т.В.