Справа № 462/4500/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Іванюк І.Д.

секретаря судового засідання Гули М.І.

з участю представника заявника ОСОБА_1

представника стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Залізничного районного суду м.Львова від 11.09.2020 року у справі за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на дітей,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 21.10.2020 року звернувся до суду із заявою та уточненнями до неї про поновлення строку та перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Залізничного районного суду м.Львова від 11.09.2020 року, виданого за заявою ОСОБА_4 про стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 28.07.2020 року, а також суму судового збору в дохід держави, скасування вказаного судового наказу Залізничного районного суду м.Львова від 11.09.2020 року та постановлення нової ухвали про відмову у видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що у заяві про видачу судового наказу ОСОБА_4 стверджує, що вони проживають окремо, а тому вона звернулася до Залізничного районного суду м. Львова, вказавши, при цьому, що місцем його реєстрації та постійним місцем проживання є саме адреса у Залізничному районі м. Львова, проте такі відомості не відповідають дійсності, а дії ОСОБА_4 спрямовані на введення суду в оману. Так, станом на день подання заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, його постійним фактичним місцем проживання є АДРЕСА_1 , де він проживає з дітьми та своєю дружиною ОСОБА_4 . Даний факт підтверджуються актом Козинської сільської ради від 08.09.200 року, про встановлення місця проживання, копією заяви за позовом ОСОБА_4 до нього про розірвання шлюбу та справі про видачу обмежувального припису, які були подані до Обухівського районного суду Київської області, в яких вона зазначає його дійсне місце проживання. Оскільки на час видачі судового наказу вони із заявницею перебували у зареєстрованому шлюбі, у останньої протягом тривалого часу відсутній постійний дохід, а двоє малолітніх дітей перебувають на його утриманні, то вважає, що підстави для видачі судового наказу по даній справі відсутні. Із врахуванням наведеного вважає, що обставини проживання дітей спільно із ним та їх перебування на його утриманні мають істотне значення для вирішення даної справи, однак не були судом встановлені при видачі судового наказу, а тому є нововиявленими обставинами для даної справи. Крім цього, у зв`язку з тим що судовий наказ по даній справі ним у встановленому порядку не був отриманий, а отриманий такий лише 06.10.2020 року із особистого кабінету із сервісу електронного суду, що підтверджується відповідним листом на його електронну адресу, просить поновити строк прийняття заяви до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник заявника подану заяву підтримала, з мотивів викладеній в такій та просила поновити строк звернення із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами; задоволити заяву про перегляд судового наказу у справі № 462/4500/20, скасувати судовий наказ Залізничного районного суду м.Львова від 11.09.2020 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на неповнолітніх дітей та постановити ухвалу, якою відмовити у видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів.

Представник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила з мотивів викладених у письмових запереченнях та додатково пояснила, що 22.07.2020 року вона звернулась до Залізничного районного суду м. Львова за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 , як цього вимагає ЦПК України із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на малолітніх дітей. 11.09.2020 року за її заявою судом було видано судовий наказ. 24.11.2020 року вона отримала ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 11.11.2020 року разом із заявою ОСОБА_3 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, однак вважає таку безпідставною. Так, ОСОБА_3 стверджує, що нею порушено правила підсудності, проте це не відповідає дійсності, вона виконала вимоги норм ЦПК України і звернулась з вказаною заявою про видачу судового наказу за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання фізичної особи боржника. Щодо покликання ОСОБА_3 на відсутність підстав для видачі судового наказу по даній справі у зв`язку із їх перебуванням у зареєстрованому шлюбустаном на дату прийняття судового наказу, а отже у зв`язку із спільним проживанням та утриманням дітей, то вважає такі необґрунтованими, оскільки обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу або спільного проживання. На даний час шлюб імж сторонами розірвано, а батьки зобов`язані утримувати дітей незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи шлюб між ними розірвано, чи є вони працездатними й чи є в них кошти для надання утримання. Щодо тверджень боржника про відсутність у неї постійних доходів протягом тривалого часу, то такі спростовуються роздруківкою Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_4 за 2019-2020 роки з офіційного веб-сайту Пенсійного фонду України.До того ж дані обставини не входять до предмета доказування при розгляді даної категорії справ в порядку наказного провадження та не могли вплинути на висновки суду щодо стягнення з боржника аліментів на утримання дітей.Крім того, викликає великий сумнів достовірність акту Козинської селищної ради від 08.09.2020 року про встановлення місця проживання, оскільки зазначені в акті представник Козинської селищної ради (депутат округу №22) Тимченко С.О. та члени комісії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 жодного разу до належного їй, її матері та дітям будинку не навідувались та факт проживання там ОСОБА_3 не встановлювали. Окрім цього, 30.08.2020 року ОСОБА_3 був затриманийпрацівниками УСБУ та примусово доставлений до Шевченківського районного суду м. Львова, де йому 31.08.2020 року був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою застави.Враховуючи наведене, ОСОБА_3 ніяким чином не міг проживати з 31.08.2020 року за адресою, зазначеною в Акті про встановлення місця проживання від 08.09.2020 року. З приводу перебування дітей на утриманні боржника, то такі доводи також не відповідають дійсності, так як відповідно до інформації, яка отримана державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження №63320579, у ОСОБА_3 станом на 16.10.2020 року відсутній будь-який дохід, доказів протилежного представник ОСОБА_3 у судовому засіданні не надала. За наведеного,обставин, на які покликається ОСОБА_3 , не є нововиявленими обставинами в розуміння ст. ст. 423, 424 ЦПК України, а тому у задоволенні заяви боржника ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та скасування судового наказу Залізничного районного суду м. Львова від 11.09.2020 року слід відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із п.1. ч.1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення;

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У своїй заяві ОСОБА_3 просить поновити строк звернення до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Залізничного районного суду м. Львова від 11.09.2020 року.

Розглянувши клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку звернення до суду, дослідивши документи долучені до поданої заяви, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки строк на звернення до суду пропущено боржником з поважних причин, а саме з матеріалів справи вбачається, що конверт із судовим наказом повернувся до суду 27.10.2020 року без вручення з відміткою у довідці про причини повернення «за закінченням терміну зберігання», а судовий наказ отриманий боржником лише 06.10.2020 року із особистого кабінету через сервіс електронного суду.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини встановлені ст.181 СК України та, відповідно, визначаються за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

П. 4 ст. 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 8 статті 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів чотири і п`ять частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянути за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за ново виявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 №4 передбачено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

За наведеного, суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

11.09.2020 р. Залізничним районним судом м. Львова видано судовий наказ за заявою ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 28.07.2020 року /а.с. 29/. При цьому ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на двох дітей у розмірі, що відповідає вимогам закону, зокрема ст.ст. 180, 181 СК України та п. 4 ст. 161 ЦПК України.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник посилався на те, що на момент подання заяви про перегляд наказу за нововиявленими обставинами вони із заявницею перебували у зареєстрованому шлюбі, він постійно проживав разом з дітьми та дружиною за адресою: АДРЕСА_1 , а діти перебували і перебувають на його утриманні, оскільки у заявниці протягом тривалого часу відсутні постійні доходи. Окрім цього, в обґрунтування вказаної заяви він також зазначає, що заявниця ввела суд в оману вказавши, що його постійне місце проживання знаходиться на території Залізничного району м. Львова, а тому вважає, що відсутні підстави для видачі судового наказу по даній справі.

Однак, судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 27/ та, що згідно акту Козинської сільської ради від 08.09.2020 року, про встановлення місця проживання, ОСОБА_3 , 1976 року народження, проживає в АДРЕСА_3 з 31.08.2020 року по даний час.

А отже при поданні судового наказу стягувачем дотримано вимог ст. 162 ЦПК України.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторонами не заперечується та обставина, що неповнолітні діти проживають по АДРЕСА_1 , однак доказів на підтвердження надання коштів на їх утримання ОСОБА_3 суду не надано.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09.07.2020 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23.07.2020 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 157-161).

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 заявлено вимогу про стягнення із ОСОБА_3 аліментів на неповнолітніх дітей у розмірі, що визначений законом, а саме ст.ст. 180, 181 СК України та п. 4 ст. 161 ЦПК України, а доказів на підтвердження надання коштів на утримання ОСОБА_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суду не надано, то суд не вбачає підстав для перегляду вказаного судового наказу за нововиявленими обставинами.

Твердження заявника ОСОБА_3 про те, що на час звернення із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами він проживає із ОСОБА_4 та дітьми у с. Козин, Київської області не може бути підставою для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами та відмови у видачі спірного наказу, оскільки факт спільного проживання із дітьми не свідчить про їх матеріальне утримання. Окрім того ОСОБА_3 не довів того, що він постійно проживав разом з дітьми на час звернення ОСОБА_4 із заявою про видачу судового наказу.

Також, суд критично оцінює твердження ОСОБА_3 про відсутність у заявниці ОСОБА_4 постійного доходу, оскільки дана обставина не може вплинути на висновки суду щодо стягнення з боржника аліментів на утримання дітей.

Відтак, зазначенні боржником обставини не є нововиявленими в розумінні ст.ст. 423, 424 ЦПК України та не спростовують факти, покладені в основу судового наказу. Тобто, доводи заяви боржника про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами свідчать про його незгоду з судовим наказом, що не є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами та не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За приписами ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

З огляду на вищезазначене, суд не вбачає підстав для перегляду судового наказу суду від 11 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами, а тому у задоволенні заяви у цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 423, 425, 426, 427, 429 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 пропущений процесуальний строк звернення до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Залізничного районного суду м.Львова від 11.09.2020 року у справі за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на дітей- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, а саме до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

При цьому, у відповідності до вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя