Справа 688/3660/20
№ 2/688/1109/20
Ухвала

30 грудня 2020 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Козачук С.В., з участю секретаря судового засідання Марчук І.Г., розглянувши заяву заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратури Мельника В.О. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення в частині та зобов`язання повернути земельну ділянку,

встановив:

29 грудня 2020 року заступник керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Судилківської сільської ради, ОСОБА_1 , у якій просить:

-визнати недійсним (незаконним) рішення 59 сесії VII скликання Судилківської сільської ради №22 від 29.07.2020 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, кадастровий номер :05:005:0019, яка розташована в межах населеного пункту с. Рудня-Новенька Шепетівського району Хмельницької області (п. 1.41);

-зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, кадастровий номер :05:005:0019, яка розташована в межах населеного пункту с. Рудня-Новенька Шепетівського району Хмельницької області на користь територіальної громади Судилківської сільської ради;

-стягнути з ОСОБА_1 , Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області на користь Хмельницької обласної прокуратури судовий збір в розмірі 4204 грн.

Також, заступник керівника Шепетівської місцевої прокуратури подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

-накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0019;

-заборонити ОСОБА_1 відчужувати, змінювати цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер :05:005:0019, здійснювати її перетворення, поділ, об`єднання з іншими земельними ділянками;

-заборонити земельним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (, вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03151) та її територіальних органів, вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельної ділянки кадастровий номер 682558850ІЗ:05:005:0019.

В обґрунтування заяви заступник керівника Шепетівської місцевої прокуратури посилається на те, що рішенням 59 сесії VII скликання Судилківської сільської ради № 22 від 29.07.2020 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, кадастровий номер :05:005:0019, яка розташована в межах населеного пункту с. Рудня-Новенька Шепетівського району Хмельницької області.

На підставі зазначеного рішення 07.08.2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку.

Вказане рішення сесії Судилківської сільської ради в частині затвердження проекту землеустрою та надання у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки підлягає визнанню недійсним (незаконним), а земельна ділянка поверненню у комунальну власність як така, що перебуває під особливою охороною згідно ст. 14 Конституції України, ч.ч. 2, 3 ст. 1, 9 Лісового кодексу України, ч. 1 ст. 20, ст. 55, ч. 4 ст. 83 Земельного кодексу України у зв`язку з розміщенням на ній земель лісогосподарського призначення та не може перебувати в приватній власності. Вказане підтверджується Проектом формування території і встановлення межі Судилківської сільської ради Народних депутатів, затвердженим рішенням 18 сесії №7 від 31.03.1994 року Шепетівської районної ради Народних депутатів ХХІ скликання, листом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №10-22-0.43-5003/2-20 від 09.10.2020 року та копіями графічних матеріалів.

Разом з тим, згідно схематичного зображення, в тому числі земельної ділянки кадастровий номер :05:005:0019 в Проекті встановлення меж населених пунктів Судилківської сільської ради, сформованому сертифікованим інженером-землевпорядником, на земельній ділянці кадастровий номер :05:005:0019 розташовано 0,37 га земель лісогосподарського призначення. Уповноваженим органом рішення про зміну цільового призначення земельних ділянок, в тому числі спірної, не приймалось, відповідний проект зміни цільового призначення не розроблявся.

Таким чином, на думку прокурора, законним власником спірної земельної ділянки є Судилківська сільська рада, яка замість того, щоб попередити незаконне вибуття з комунальної власності земель лісового фонду, затвердила проект землеустрою та надала у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку.

Позивач зазначає, що відповідачі достовірно знали про наявність на земельній ділянці земель лісогосподарського призначення, оскільки дана інформація зазначалася ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області в Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.10.2019 № 398-ДК/592/АП/09/071-19 та клопотанні ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області з питань дотримання земельного законодавства за об`єктом-земельною ділянкою від 24.10.2019 року № 455-ДК/0010/КВ/06/07119.

На даний час існує висока вірогідність можливого здійснення ОСОБА_1 передачі земельної ділянки третім особам, її відчуження, зміни конфігурації (об`єднання, поділу), вчинення інших дій, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про повернення земельної ділянки територіальній громаді. А тому вказане зумовлює необхідність у забезпеченні позову шляхом заборони ОСОБА_1 розпоряджатись спірною земельною ділянкою, здійснювати зміну її цільового призначення, поділ, об`єднання, перетворення (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Крім того, з метою забезпечення виконання рішення суду про повернення земельної ділянки територіальній громаді, у разі задоволення позову, необхідним є також вжиття інших заходів забезпечення позову, незалежних від волі ОСОБА_1 , зокрема, для недопущення передачі речових прав на земельну ділянку іншим особам слід накласти арешт на спірну земельну ділянку (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Також позивач зазначає, що застосування вказаних заходів забезпечення позову не є перешкодою для проведення у Державному земельному кадастрі реєстраційних дій та внесення записів щодо земельної ділянки, її поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками. Такі реєстраційні дії фактично призведуть до зміни даних щодо спірної земельної ділянки, її меж, конфігурації, площі, присвоєння земельній ділянці нового кадастрового номера, і у разі задоволення позову, ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду про повернення цієї земельної ділянки державі. А тому, для забезпечення ефективного поновлення порушених прав держави слід застосувати один із заходів забезпечення позову у виді заборони державним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Держгеокадастру та його територіальних органів вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються спірної земельної ділянки, окрім внесення даних про її належність державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (п. 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Оскільки зазначені види забезпечення позову не перешкоджають ОСОБА_1 володіти та користуватись спірною земельною ділянкою, вартість якої становить 60 954 грн., у випадку відмови у позові про її повернення територіальній громаді, ОСОБА_1 не може бути завдано значних збитків, а забезпечення позову не створить жодних перешкод у їх відшкодуванні, тому підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи судом за відсутності учасників справи.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 грудня 2020 року відкрито провадження в справі за позовом заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення в частині та зобов`язання повернути земельну ділянку.

Згідно із змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст. 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

До видів забезпечення позову законом віднесено накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (пункт 1 частини 1 статті 150 ЦПК України), а також заборону вчиняти певні дії та іншими заходами у випадках, передбачених законами (пункти 2, 4, 10 частини 1 статті 150 ЦПК України).

Під арештом майна слід розуміти заборону розпорядження цим майном, а в певних випадках - і користування ним. Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства», суд розглядаючи заяву, має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, у даному випадку держави, від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що Шепетівською місцевою прокуратурою заявлено позов в інтересах держави, який обґрунтовано протиправним наданням у власність спірної земельної ділянки фізичній особі на підставі рішення сесії Судилківської сільської ради, правомірність якого оскаржується в суді. Таким чином, предметом позову прокурора є правовідносини щодо права власності відповідача ОСОБА_1 на земельну ділянку.

Складовими права власності на землю є право розпорядження, володіння та користування цією нерухомістю.

Враховуючи обставини справи та предмет спору, а також те, що тимчасове обмеження права розпоряджатися земельною ділянкою без обмеження права володіння та користування нею, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересам відповідача ОСОБА_1 , а також те, що останній на даний час має реальну можливість вільно розпоряджатись спірною земельною ділянкою, що у свою чергу обумовлює високу вірогідність здійснення її відчуження, зміну її конфігурації (об`єднання) тощо, з метою запобігання вчиненню дій, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а саме в частині повернення земельної ділянки, та з метою належного захисту законних прав і охоронюваних інтересів держави, суд дійшов висновку, що подану заяву слід задовольнити.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

З матеріалів заяви вбачається, що предметом спору між сторонами є вирішення питання про законність передачі земельної ділянки, на яку позивач просить накласти арешт, унеможлививши тим самим її відчуження до вирішення справи.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратури про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер :05:005:0019, що розташована в межах населеного пункту с. Рудня-Новенька Шепетівського району Хмельницької області та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити ОСОБА_1 відчужувати, змінювати цільове призначення земельної ділянки площею 2 га кадастровий номер :05:005:0019, що розташована в межах населеного пункту с. Рудня-Новенька Шепетівського району Хмельницької області, а також здійснювати її перетворення, поділ, об`єднання з іншими земельними ділянками.

Заборонити земельним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (, вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03151) та її територіальних органів, вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості щодо земельної ділянки кадастровий номер :05:005:0019.

На підставі частини 1 статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити заступнику керівника Шепетівської місцевої прокуратури - для пред`явлення до виконання; до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та ОСОБА_1 - для виконання, а також Судилківській сільській раді Шепетівського району Хмельницької області - до відома.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В. Козачук