Справа № 0907/2-1080/11
Провадження № 2/344/492/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Антоняка Т.М.,

секретаря Максимів Н.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Паньківа В.Я. ,

представника відповідача Грабовської М.Л. ,

представника відповідача Струтинського В.М.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Івано-Франківського політехнічного професійного ліцею та Департаменту освіти і науки Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання дій незаконними, зобов`язання підписати акти виконаних робіт та відшкодування вартості фактично виконаних робіт, зустрічним позовом Івано-Франківського професійного політехнічного ліцею до ОСОБА_5 , Департаменту освіти і науки Івано-Франківської обласної державної адміністрації, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_1 про визнання недійсними правочинів та позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 до Івано-Франківського політехнічного професійного ліцею, Департаменту освіти і науки Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання угод дійсними, зобов`язання виконати умови угод, відшкодування вартості фактично виконаних робіт, зобов`язання повернути матеріали та кошти, визнання дій неправомірними

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся 30.04.2010 року з позовом до Івано-Франківського політехнічного професійного ліцею та Головного управління освіти і науки Івано-Франківської ОДА про визнання дій відповідачів по односторонній відмові від виконання зобов`язань щодо проведення оплати по факту виконаних робіт незаконними; зобов`язання відповідачів підписати Акти виконаних робіт за січень-квітень 2007 року; зобов`язання відповідачів відшкодувати 27 307,00 грн. вартості фактично виконаних робіт згідно Актів виконаних робіт за січень-квітень 2007 року та 819,21 грн. - три проценти річних від простроченої суми, а всього - 28 126,21 грн. (а.с. 3-6, т.1).

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що у 2005-2006 роках було проведено обстеження будівлі навчально-виробничого корпусу Івано-Франківського професійного політехнічного ліцею, в результаті якого спеціальною комісією було встановлено аварійно-небезпечний стан покриття даху головного корпусу ліцею. У зв`язку з цим була виготовлена відповідна технічна та проектно-кошторисна документація на влаштування шатрового даху навчально-виробничого корпусу ліцею з відповідним узгодженням з управлінням освіти і науки України. Частина робіт щодо влаштування першої половини даху будівлі відповідача виконувалася на підставі договору із приватним підприємством «Конструктив». Облаштування (ремонту) другої половини даху головного корпусу ліцею виконано ним на підставі трудових угод від 26 грудня 2006 року та від 02 квітня 2007 року. Свої зобов`язання він виконав у повному обсязі, робота прийнята, претензій з боку відповідача не виникло, але робота до цього часу не оплачена. Залишкова сума боргу (його позови про стягнення іншої частини боргу розглядаються в інших провадженнях) ліцею за виконані ним роботи становить 27 307 грн, що підлягають сплаті відповідачами на його користь із нарахуванням сум за статтею 625 ЦК України.

Заявою від 01.12.2010 року позивач ОСОБА_5 збільшив розмір позовних вимог, згідно якої просить стягнути з Івано-Франківського політехнічного професійного ліцею 39 731,68 грн. заборгованості, в тому числі 27 307,00 грн. вартості фактично виконаних додаткових робіт, 819,21 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу, 11 605,47 грн. - індекс інфляції за час прострочення (а.с. 2-3, т. 2).

09 червня 2010 року Івано-Франківський професійний політехнічний ліцей звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5 про визнання недійсними угод від 26 грудня 2006 року та від 02 квітня 2007 року, укладених між ОСОБА_5 та директором ліцею ОСОБА_1, посилаючись на те, що вказані правочини суперечать вимогам законодавства, оскільки у ОСОБА_5 відсутня ліцензія на виконання будівельних робіт; в угодах відсутні істотні умови договору підряду. Крім того, вказані угоди не є трудовими, оскільки трудовий договір не може містити умови про його дострокове розірвання; ОСОБА_5 не призначався на роботу наказом керівника ліцею (а.с.100-102, т. 1).

Відповідно до заяви від 24.11.2010 року позивач - Івано-Франківський політехнічний професійний ліцей збільшив розмір позовних вимог, якими просив: визнати недійсним правочин, вчинений 26.12.2006 року ОСОБА_5 та Івано-Франківським політехнічним професійним ліцеєм в особі директора ОСОБА_6 ; визнати недійсним правочин, вчинений 02.04.2007 року ОСОБА_5 та Івано-Франківським політехнічним професійним ліцеєм в особі директора ОСОБА_1 (а.с. 235-238, т. 1).

Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (головуючий суддя Перегінець Л.В.) від 30.06.2010 року об`єднано в одне провадження справу за позовом ОСОБА_5 до Івано-Франківського політехнічного професійного ліцею та Головного управління освіти і науки Івано-Франківської ОДА про визнання дій незаконними, зобов`язання підписати акти виконаних робіт та відшкодування вартості фактично виконаних робіт та справу за позовом Івано-Франківського професійного політехнічного ліцею до ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів підряду від 26.12.2006р. та 02.04.2007р. (а.с. 95, т. 1).

23 липня 2010 року третя особа із самостійними вимогами - ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Івано-Франківського професійного політехнічного ліцею, Головного управління освіти і науки Івано-Франківської обласної державної адміністрації, правонаступником якого є Департамент освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, про визнання трудових угод дійсними, зобов`язання вчинити дії, на обґрунтування якого зазначала, що відповідно до трудових угод від 26 грудня 2006 року та від 02 квітня 2007 року, укладених між ОСОБА_5 та нею, як директором ліцею, ОСОБА_5 був допущений до проведення робіт щодо перекриття другої частини даху над головним корпусом ліцею та знаходився у трудових відносинах з ліцеєм як найманий працівник. Визначена цими угодами робота виконана ОСОБА_5 у повному обсязі. Підписати акт прийняття виконаних робіт вона не встигла, оскільки із 26 квітня 2007 року відсторонена від виконання посадових обов`язків. ОСОБА_5 не отримав заробітну плату за виконану роботу з вини навчального закладу, що впливає на її ділову репутацію як колишнього керівника ліцею. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила стягнути з Івано-Франківського політехнічного професійного ліцею на користь ОСОБА_5 39731,68 грн. заборгованості, в тому числі 27307,00 грн. вартості фактично виконаних додаткових робіт, 819,21 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу, 11605,47 грн. - індекс інфляції за час прострочення (а.с. 128-130, т. 1, 2-3, 62-63 т. 2).

Згідно ухвали ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (головуючий суддя Перегінець Л.В.) від 28.07.2010 року до участі у справі залучено ОСОБА_1 як третю особу з самостійними вимогами (а.с. 135, т. 1).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (с. Островський Л.Є.) від 15.09.2011 року відкрито провадження у справі (а.с. 32, т. 2).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2016 року позов ОСОБА_5 та третьої особи на стороні позивача: ОСОБА_1 задоволено. Вирішено визнати дії Івано-Франківського політехнічного професійного ліцею та Головного управління освіти і науки Івано-Франківської ОДА по односторонній відмові від виконання зобов`язань щодо проведення оплати по факту виконаних робіт незаконними. Зобов`язати Івано-Франківський політехнічний професійний ліцей та Головне управління освіти і науки Івано-Франківської ОДА підписати акти виконаних робіт за січень-квітень 2007 р. Зобов`язати Івано-Франківський політехнічний професійний ліцей та Головне управління освіти і науки Івано-Франківської ОДА відшкодувати на користь ОСОБА_5 39731.68 грн. заборгованості, в тому числі 27307,00 грн. вартості фактично виконаних додаткових робіт, 819,21 грн. - три проценти річних від простроченої суми боргу, 11605,47 грн. - індекс інфляції за час прострочення. В задоволенні зустрічного позову відмовлено (а.с. 159-162, т. 2).

Згідно ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2016 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2016 залишено без змін (а.с. 220-222, т. 2).

Постановою Другої палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 січня 2018 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 96-100, т. 3).

Системою автоматичного розподілу дану цивільну справу розподілено судді Антоняку Т.М. (а.с. 102, т. 3).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (с. Антоняк Т.М.) справу прийнято до провадження (а.с. 103, т. 3).

ОСОБА_5 подав уточнені позовні вимоги до Івано-Франківського політехнічного професійного ліцею та Департаменту освіти і науки Івано-Франківської обласної державної адміністрації, вимогами якого просив: про визнати дії відповідачів по односторонній відмові від виконання зобов`язань щодо проведення оплати по факту виконаних робіт незаконними; зобов`язати відповідача-1 підписати акти додатково виконаних робіт за січень-квітень 2007 року; зобов`язати відповідача-1 за підтримки відповідача-2 відшкодувати 25 977,00 грн. вартість фактично виконаних робіт згідно актів виконаних робіт за січень-квітень 2007 року, 25 000,00 грн. - виконаних робіт згідно акту виконаних робіт за квітень 2007 року; стягнути 779,31 грн. та 750,00 грн. - три проценти річних від простроченої суми; кошти в сумі 26 756,31 грн. та 25000,00 грн. перерахувати на рахунок ОСОБА_1 в разі закінчення терміну довіреності, покласти судові витрати на відповідача (а.с. 139-143, 189-191, т. 3).

Також третя особа з самостійними вимогами - ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги до Івано-Франківського політехнічного професійного ліцею та Департаменту освіти і науки Івано-Франківської обласної державної адміністрації, відповідно до яких просить: визнати дійсними угоду від 26.12.2006 року та трудову угоду від 02.04.2007 року та підставою, яка згодом відпала; зобов`язати відповідача-1 відшкодувати ОСОБА_5 вартість виконаних робіт; зобов`язати керівництво відповідача-1 розібрати 33 м.куб пиломатеріалів, встановлених на другій половині даху за її кошти та повернути їй 10,3 м.куб. пиломатеріалів розміром 75-150-4500 або 75-150-5000 мм., придбаних за її та встановлених на даху головного корпусу ліцею; зобов`язати директора ІФППЛ повернути всі кошти, які надійшли в ІФППЛ в 2007 року з МОН України на її особисте прохання до ОСОБА_7 для влаштування другої половини даху, на рахунок ліцею для використання їх за призначенням - оплати винагороди виконавцю робіт з влаштування другої половини даху ОСОБА_5 ; визнати дії посадових осіб ліцею ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підписали акт КРУ від 24.07.2007 року за № 03-21/21-26 неправомірними та такими, що привели до завдання моральних та матеріальних збитків; судові витрати покласти на відповідача-1.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд позов задовольнити у повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Представники відповідачів - Івано-Франківського політехнічного професійного ліцею та Департаменту освіти і науки Івано-Франківської обласної державної адміністрації в судовому засіданні заперечили проти задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_5 та третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1

Третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_1 підтримала вимоги позову ОСОБА_5 та поданий нею позов та просила відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 26 грудня 2006 року між ОСОБА_5 та директором Івано-Франківського політехнічного професійного ліцею ОСОБА_1 укладено угоду щодо влаштування дерев`яних конструкцій на другій половині даху головного корпусу будівлі ліцею, за змістом якої замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання влаштувати дерев`яні конструкції даху (другої половини) на площі 1 000 кв. м в термін з 03 січня 2007 року по 01 квітня 2007 року. За виконану роботу замовник виплачує виконавцю заробітну плату у розмірі 1 000 грн. за влаштування одного куб.м. пиломатеріалів (а.с. 7, т. 1).

02 квітня 2007 року між ОСОБА_5 та директором ліцею ОСОБА_1 укладено угоду щодо влаштування покрівель із хвилястих азбестових листів звичайного профілю по дерев`яних латах з їх улаштуванням площею 1087,5 кв.м., за змістом якої замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання влаштувати покрівлю із хвилястих азбестових листів звичайного профілю по дерев`яних латах з їх улаштуванням площею 1 087, 5 кв. м. За виконану роботу замовник виплачує виконавцю заробітну плату у розмірі 25 тис. грн. (а.с. 8, т. 1).

До матеріалів справи долучено акти приймання виконаних робіт за січень-березень та квітень 2007 року, підписані ОСОБА_5 (а.с. 9-10, т. 1).

Як вбачається з Акту ревізії виконання кошторисів доходів і видатків, передбачених на утримання Івано-Франківського політехнічного професійного ліцею за період з 01.11.2003 року по 01.07.2004 року та за період із 01.01.2006 року по 01.05.2007 року № 03-21/21-26 від 24.07.2007 року, Івано-Франківським ліцеєм в особі директора ОСОБА_1 (далі - Замовник) укладено договір № 99-06 від 16 червня 2006 року з приватним підприємством «Конструктив» (далі - Підрядник) на влаштування шатрового даху над головним корпусом будівлі ліцею, згідно якого вартість робіт не повинна перевищувати 300000,00 грн. Ціна на виконання робіт, згідно договору, є динамічною, матеріали для влаштування даху закуповує як Підрядник, так і Замовник за взаємною згодою. Підрядник виконував роботи по влаштуванню першої половини даху. Кошторисна вартість першої половини даху згідно локального кошторису складала 256964,4 грн. Фактична вартість будівельно-монтажних робіт, відповідно актів виконаних робіт форми КБ-2в за листопад та грудень 2006 та актів на списання матеріальних цінностей Замовника склала 190793,7 грн. Згідно актів виконаних робіт форми КБ-2в Підрядник виконав будівельно-монтажних робіт на суму 149901,6 грн., в тому числі вартість будівельних матеріалів склала 34076,00 грн. Підряднику перераховано за виконані роботи 144497,06 грн. Замовник, відповідно акту від 18.01.2007 року на списання на першу половину даху, списав будівельних матеріалів на суму 33459,13 грн. (матеріально-відповідальна особа ОСОБА_10 ) та відповідно акту на списання готової продукції за березень 2007 року було списано виготовлену в ліцеї металопродукцію використану для влаштування даху на суму 7432,97 грн. (матеріально-відповідальна особа ОСОБА_10 ). Контрольними обмірами фактично виконаних робіт проведеними 17.07.2007 року встановлено, що Підрядник включив у акти виконаних робіт форми КБ-2в роботи, які не були фактично виконані. Таким чином, підрядником не виконано будівельно-монтажних робіт на суму 33186,00 грн. (а.с. 225, т. 1).

Також у вищевказаному Акті ревізії встановлено, що Івано-Франківським ліцеєм в особі директора ОСОБА_1 укладено договір № 3 від 03.01.2007 року на влаштування другої половини шатрового даху Івано-Франківського професійного політехнічного ліцею з підприємцем ОСОБА_11 , вартість робіт не вказана. Згідно договору (договірна ціна) може уточнюватись шляхом укладання додаткових угод. В договорі не вказана юридична адреса та банківські реквізити підприємця ОСОБА_11 . В бухгалтерію поданий акт приймання виконаних підрядних робіт за березень 2007, який підписаний директором ОСОБА_1 та підрядником (в цьому акті на першій сторінці Підрядник не вказаний) на суму 49500,00 грн. без кошторису розрахунку вартості матеріалів, виробів та конструкцій. Вартість матеріалів Підрядчика відповідно до вищевказаного акту складає 9559,00 грн. Згідно пояснення, головний бухгалтер ліцею ОСОБА_9 пояснила, що нею не було оплачено за виконані будівельно-монтажні роботи, згідно вищенаведеного акту по причині того, що в договорі не вказана юридична адреса та банківські реквізити підприємця ОСОБА_11 . У своєму поясненні відсторонена від обов`язків директора ОСОБА_1 пояснила, що реквізити ОСОБА_11 нею були передані в бухгалтерію ліцею. Шляхом перевірки фактично виконаних робіт в натурі встановлено, що роботи по влаштуванню другої половини даху фактично виконані, але не в повному обсязі. Так, не виконані роботи по влаштуванню карнизу з дошки, влаштуванню підвісних жолобів; улаштуванню водостічних труб, обгородження покрівель перилами з їх грунтуванням і олійним фарбуванням, не установлені віконні блоки слухових вікон. Актів виконаних робіт на решту зроблених будівельно-монтажних робіт під час ревізії не представлено (а.с. 226, т. 1).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2010 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Івано-Франківського професійного політехнічного ліцею, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління освіти і науки Івано-Франківської ОДА про стягнення вартості набутого майна (а.с. 149-150, т. 2).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2010 року, залишено без змін рішення Івано-Франківського міського суду від 14 квітня 2010 року (а.с. 151-153, т. 2).

Як визначено частиною 1 ст. 21 Кодексу законів про пацю України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 24 Кодексу законів про пацю України передбачено процедуру укладення трудового договору, зокрема визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Умови, зазначені в оспорюваних правочинах можуть встановлюватися в особливій формі трудового договору - контракті, однак зміст та істотні умови правочинів суперечать постанові Кабінету Міністри 19.03.1994 року № 170, якою затверджено порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників та наказу Мінпраці України від 15.04.1994 року № 23, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.1994 року за № 84/293, яким затверджено типову форму контракту з працівником.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчисле грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує виконану ним роботу.

А відтак, з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що підписані між ОСОБА_5 та директором Івано-Франківського професійного політехнічного ліцею ОСОБА_1 угоди від 26.12.2006 року та від 02.04.2007 року не є трудовими в розумінні вимог Кодексу законів про пацю України, відповідно, з даних угод не виникли трудові відносини між сторонами.

За змістом ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Як вбачається з ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2010 року, яка набрала законної сили та якою залишено в силі рішення Івано-Франківського міського суду від 14 квітня 2010 року у справі № 2-241/2010, з пояснень, наданих ОСОБА_1 , з ОСОБА_5 укладена угода як з найманим працівником ліцею, а не договір підряду, хоча в штатний розпис ліцею він не був введений, тому правових підстав для проведення йому оплати за виконані роботи як працівнику по трудовому договору у відповідача не було (а.с. 152, т. 2).

Крім того, як встановлено рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 квітня 2010 року: «Не мають правового значення по суті заявлених вимог, пред`явлені позивачем та досліджені в судовому засіданні копії договорів підряду, укладених між Івано-Франківським професійним політехнічним ліцеєм та ОСОБА_5 від 26.12.2006 року та 02.04.2007 року, копії видаткових касових ордерів, розписки про отримання грошей фізичною ОСОБА_5 від ОСОБА_1 (а.с. - 11-13), оскільки такі документи не були проведені через бухгалтерію ліцею, що є порушенням оформлення касових операцій відповідно до «Положення про порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого тоновою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637. В договорах, на які посилається позивачка ( ОСОБА_1 ) відсутні істотні умови договору підряду, що згідно пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 року № 668 "Про затвердження загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" є обов`язковими для врахування під час укладення та виконання договорів підряду. Відповідно до пункту 5 вищезазначеної постанови № 688 до таких істотних умов відносяться: права сторін, вартість та ціна робіт, порядок забезпечення виконання зобов`язання, вимоги до організації роботи, порядок розрахунків за виконані роботи; джерела та порядок фінансування робіт; порядок здачі - приймання закінчених робіт; відповідальність сторін за порушення умов договору» (а.с. 149 зворот-150, т. 2).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відак, з вищенаведених обставин, встановлених судом вбачається, що угоди від 26.12.2006 року та 02.04.2007 року не є договорами підряду.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997 року, передбачено, що кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається зі змісту ч.ч. 1-4 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частою 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд виходить з вимог ст. ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на вище досліджені обставини, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 . Зустрічний позов Івано-Франківського професійного політехнічного ліцею до ОСОБА_5 , Департаменту освіти і науки Івано-Франківської обласної державної адміністрації, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_1 про визнання недійсними правочинів підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_5 до Івано-Франківського політехнічного професійного ліцею та Департаменту освіти і науки Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання дій незаконними, зобов`язання підписати акти виконаних робіт та відшкодування вартості фактично виконаних робіт - відмовити.

Зустрічний позов Івано-Франківського професійного політехнічного ліцею до ОСОБА_5 , Департаменту освіти і науки Івано-Франківської обласної державної адміністрації, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_1 про визнання недійсними правочинів - задовольнити.

Визнати недійсним правочин, вчинений 26 грудня 2006 року ОСОБА_5 та Івано-Франківським професійним політехнічним ліцеєм в особі директора ОСОБА_1.

Визнати недійсним правочин, вчинений 02 квітня 2007 року ОСОБА_5 та Івано-Франківським професійним політехнічним ліцеєм в особі директора ОСОБА_1.

В задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 до Івано-Франківського політехнічного професійного ліцею, Департаменту освіти і науки Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання угод дійсними, зобов`язання виконати умови угод, відшкодування вартості фактично виконаних робіт, зобов`язання повернути матеріали та кошти, визнання дій неправомірними - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 19.02.2020 року