РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1108/20

2/609/490/2020

12 листопада 2020 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Вознюк В.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно за заповітом

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 20 жовтня 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті діда - ОСОБА_3 .

2. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача - ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається із: 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померла була головою колгоспного двору. Після смерті померлої успадкував все спадкове майно її чоловік ОСОБА_3 однак юридично його не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається із: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померлий був членом колгоспного двору.

На випадок своєї смерті померлий ОСОБА_3 зробив розпорядження, склавши заповіт, згідно якого призначив позивача спадкоємцями усього належного йому майна.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач прийняв у відповідності до ст.1268 ЦК України, оскільки постійно на день його смерті проживав із ним в одному господарстві, як стверджує останній.

Позивач звертався у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку.

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті - ОСОБА_3 .

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 22 жовтня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче судове засідання на 12 листопада 2020 року.

4. У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

5.Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 15.10.1989 р. жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 , видане на підставі рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів № 169 від 26.07.1989 р., зареєстроване Кременецьким МБТІ за реєстровим № 10.

7. Як вбачається із відомостей про офіційний перелік вулиць та їх перейменування станом на 01.03.2004 р. у

АДРЕСА_1 . Із довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна № 246 виданої 08.10.2020 р. КП «Шумське БТІ» вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_4 , згідно свідоцтва право власності на житловий будинок з господарськими будівлями видано на підставі рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів № 169 від 26.07.1989 р.

9. Відповідно до архівного витягу із погосподарської книги № 6 Бриківської сільської ради Шумського району Тернопільської області за 1986-1994 роки станом на 01.07.1990 р., особовий рахунок № НОМЕР_1 , голова сім`ї: ОСОБА_4 , 1925 р.н., члени сім`ї: ОСОБА_3 , 1925 р.н. - чоловік.

10. Із свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_2 від 18.02.2009 р., що видане Онишкоіецькою сільською радою Шумського району Тернопільської області стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла - ОСОБА_4 .

11. Померла ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений 30.08.2005 р. секретарем Онишковецької сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 23, згідно якого земельну ділянку площею 1.7 га, в т. ч. 1,48 га ріллі і 0,22 га сінокосу, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія ТР №023233 в межах згідно Плану, яка розташована на території Онишковецької сільської ради та майновий пай, що знаходиться в ПАП"Загребля" Шумського району Тернопільської області на підставі свідоцтва на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства/майновий сертифікат ТР-ХУ11 № 000853 виданого Онишковецькою сільською радою 16 травня 2002 року заповіла позивачу по справі.

12. Відповідно до довідки № 208 від 04.09.2020 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_4 , 1925 р.н. (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом із чоловіком - ОСОБА_3 , 1925 р.н., внуками: ОСОБА_1 , 1979 р.н., ОСОБА_5 , 1997 р.н.

13. Згідно свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_3 від 13.01.2014 р., що видане Онишковецькою сільською радою Шумського районну Тернопільської області стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер - ОСОБА_3 .

14. Померлій ОСОБА_4 належала 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 , яку успадкував її чоловік - ОСОБА_3 , однак юридично не оформив, якому також належала 1/2 частина вищевказаного домоволодіння.

Таким чином, померлому ОСОБА_3 належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 , який хоче успадкувати позивач.

15. Із матеріалів справи слідує, що померлий ОСОБА_3 залишив заповіт, посвідчений 30.08.2005 р. секретарем Онишковецької сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 24, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповів позивачу.

16. Згідно досліджених матеріалів справи, померлий ОСОБА_3 являється батьком відповідача та дідом позивача, що стверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 09.10.1958 р., свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 22.12.1979 р.

17. Судом встановлено, що позивачем було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 .

18. Згідно із довідки № 209 від 04.09.2020 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_3 , 1925 р.н. (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ) на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_1 , 1979 р.н., що дає підставу вважати позивача таким, що прийняв спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем.

ІV. Оцінка Суду.

19. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

20. За змістом статті 524 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, статей 1216; 1217; 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

21. У відповідності до ст. 112 ЦК Української РСР, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

22. Відповідно до ст.120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

23. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

24. Із ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

25. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

26. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

27. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

28. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

29. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

30. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

31. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

32. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

33. Позивачем при подачі позову було сплачено 841 грн. 00 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1233, 1235, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільно процесуального кодексу, ст.ст. 120, 112 ЦК Української РСР, ст.549 ЦК Української РСР (редакції 1963 року), суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , житель с. Онишківці Шумського району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , житель АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_8 , РНОКПП НОМЕР_9 ) про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , житель с. Онишківці Шумського району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 .

3. Не застосовувати до ОСОБА_2 вимоги статті 141 ЦПК.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 12 листопада 2020 року.

Суддя: О. В. Ковтунович