Справа №295/1498/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.

при секретарі судового засідання Поліщук К.Г.,

за участю представника заявника Сінченко А.О. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву подану представником ОСОБА_2 - адвокатом Сінченко Андрієм Олеговичем, заінтересована особа - ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 та встановити наступні заходи тимчасового обмеження її прав та покласти на неї такі обов`язки: заборонити перебувати в місцях проживання (перебування) ОСОБА_2 із малолітнім сином ОСОБА_4 та наближатися на відстань менше 500 (п`ятсот) метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_2 із малолітнім сином ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 14.10.2017 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис № 3327. Під час шлубу у них народилася дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час наш спільний син ОСОБА_4 проживає та перебуває лише на утриманні батька. Малолітнім сином ОСОБА_4 ОСОБА_3 взагалі не цікавиться, не приймає участь у його вихованні та розвитку. У той же час, ОСОБА_3 постійно вчиняє відносно заявника домашнє насильство, а також домашнє насильство відносно малолітнього сина ОСОБА_4 . У зв`язку з цим, заявник вимушений звернутися до суду з метою захисту своїх прав та прав малолітнього ОСОБА_4 . Також з приводу вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства ОСОБА_2 звертався до органів Національної поліції з проханням притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КК України - «Вчинення насильства в сім`ї. Однак, ні Житомирський ВП ГУНП в Житомирській області, ні Богуславське РВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області відповідь не надали. Протягом 2018 року ОСОБА_3 неодноразово та систематично наносила тілесні ушкодження. У лютому 2018 року ОСОБА_3 нанесла тілесні ушкодження шляхом нанесення ударів по обличчю та нозі, внаслідок чого такі тілесні ушкодження були видимі. Окрім того, в грудні 2018 року перебуваючи в перинатальному центрі в м. Житомирі ОСОБА_3 нанесла мені тілесні ушкодження шляхом завдання ударів по тілу. Свідком таких подій була моя заявника - ОСОБА_6 . 14.01.2019 р. звернувся до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області із заявою про вчинення ОСОБА_3 відносно мене злочинів, в т.ч. передбаченого ч. 1 ст.125 КК України. На підставі ухвали слідчого судді у справі № 295/956/19 вказану інформацію було внесено до ЄРДР і на даний час слідчим відділом Житомирського ВП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000372. ОСОБА_3 здійснює психологічне насилля також способом подання до правоохоронних органів відносно мене заяв про вчинення злочинів. 14.01.2019 р. ОСОБА_3 поштовим зв`язком подала заяву про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 КК України. При цьому, в заяві вказала, що нібито я неодноразово ґвалтував її протягом та після вагітності. В наступному співробітниками Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області було проведено перевірку по фактам, викладеним в заяві ОСОБА_3 від 14.01.2019 р. Дані факти не знайшли будь якого підтвердження. Я надавав відповідні пояснення співробітникам поліції. В той же час, ОСОБА_3 як заявниця відповідні пояснення співробітникам поліції не надала. На даний час Житомирським ВП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000990 за фактом повідомлення ОСОБА_3 органу досудового розслідування про вчинення злочину.

В судовому засіданні представник заявника вимоги підтримав та просив видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 з підстав зазначених в заяві від 04.02.2020 року.

Заінтересована особа та її представник в судове засідання не з`явилися. Представником заінтересованої особи до суду подану відзив на заяву про видачу обмежувального припису, в якому останній просить відмовити в задоволені заяви. Крім того зазначає, що заявник зловживає своїми процесуальними правами, дублюєодні й ті ж самі вимоги, не змінюючи своїх основних аргументів. Важжає, що такі дії заявника спрямовані виключно на перешкоджання матері бачити дитину та приниження її честі та гідності.

Приймаючи до уваги, що відповідно до ч.1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису, суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності відповідної особи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають в шлюбі, який зареєстрований 14.10.2017 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис № 3327.

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно заяви ОСОБА_3 від 18.12.2018 року, остання надала згоду на проживання (реєстрацію місця проживання) свого малолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем реєстрації батька дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Катюхою О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 3193.

На підставі заяви ОСОБА_3 від 22.12.2018 року, остання дала згоду на виховання свого малолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 дала свою добровільну згоду, щоб батько дитини самостійно приймав рішення щодо виховання сина, яка посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. та зареєстровано в реєстрі за № 13229.

В провадженні Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають на розгляді кримінальні провадження:

- кримінальне провадження № 0000372 від 24.01.2019 року, внесене ЄРДР за ч. 1 ст. 125 КК України, з витягу якого слідує, що 24.01.2019 року до Житомирського ВП надійшла ухвала Богунського Районного суду м. Житомира № 295/956/19 про те, що в грудні 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 нанесла тілесні ушкодження гр. ОСОБА_2 ;

- 13.02.2019 року внесено в ЄРДР за ч. 1 ст. 355 КК України, з витягу якого слідує, що 13.02.2019 року до Житомирського ВП надійшла ухвала Богунського районного суду м. Житомира щодо примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчиненого дружиною ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2

- 06.03.2019 року внесено в ЄРДР за ч. 1 ст. 129 КК України, з витягу якого слідує, що 06.03.2019 року до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області надійшла заява ОСОБА_2 , з приводу неправомірних дій відносно останнього ОСОБА_3 ;

- 06.03.2019 року внесено в ЄРДР за ч. 1 ст. 383 КК України, з витягу якого слідує, що 06.03.2019 року до Житомирського ВП надійшла ухвала Богунського районного суду по заяві ОСОБА_2 з приводу завідомо неправдивих повідомлень органу досудового розслідування про вчинення злочину;

- 06.03.2019 року внесено в ЄРДР за ст. 356 КК України, з витягу якого слідує, що 06.03.2019 року до Житомирського ВП надійшла ухвала Богунського районного суду з приводу внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_2 з приводу вчинення не встановленою особою самоправства відносно останнього;

- 11.03.2019 року внесено в ЄРДР за ч. 1 ст. 194 КК України, з витягу якого слідує, що до Житомирського ВП надійшла ухвала слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира за скаргою ОСОБА_2 про вчинення злочину, а саме знищення або пошкодження чужого майна ОСОБА_3 ;

- 15.03.2019 року внесено в ЄРДР за ч. 1 ст. 383 КК України, з витягу якого слідує, що до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області надійшла ухвала слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира № 295/2979/19 від 04.03.2019 відповідного до якої службових осіб Житомирського ВП зобов`язано внести відомості до ЄРДР за зверненням ОСОБА_2 № 12 від 18.02.2019 року;

- 15.03.2019 року внесено в ЄРДР за ст. 356 КК України, з витягу якого слідує, що до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області надійшла ухвала слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира № 295/2984/19 від 04.03.2019 відповідного до якої службових осіб Житомирського ВП зобов`язано внести відомості до ЄРДР за зверненням ОСОБА_2 № 9 від 18.02.2019 року.

В провадженні Печерського управління поліції ГУНП у м. Києві перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0000608 від 12.02.2019 року, внесене ЄРДР за ч. 1 ст. 355 КК України, з витягу якого слідує, що 12.02.2019 року до СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві надійшли матеріали вхідної кореспонденції 3-383 від 05.02.2019 року по заяві ОСОБА_2 з приводу того, що його примушує до виконання цивільно-правових відносин колишня дружина проти його волі.

Крім того, в провадженні Святошинського управління поліції ГУНП у м. Києві перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0005531 від 31.07.2019 року, внесене ЄРДР за ч. 1 ст. 190 КК України, з витягу якого слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 12.07.2019 року приблизно о 17 год. 15 хв., перебуваючи у магазині «Інтіміссімі», який розташований у ТЦ «Лавіна», за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-Д, шляхом обману заволоділа грошовими, які належать ОСОБА_2 .

За визначеннями, наведеними у Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (ст.1), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч.2 ст. 350-6 ЦПК України у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців.

За положеннями ст. 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до вимог ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб:1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні (ст. 350-6 ЦПК України).

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом не отримано доказів щодо вчинення заінтересованою особою умисних активних дій, направлених на розшукування заявника та малолітньої дитини.

Крім того, внесення за зверненнями ОСОБА_2 до реєстру досудових розслідувань кримінальних проваджень не є належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства відносно заявника та сина. Наявність неприязні стосунки між подружжям не є достатньою підставо для видачі обмежувального припису.

Враховуючи вищенаведене, подана заява не підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 350-1, 350-8 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви поданої представником ОСОБА_2 - адвокатом Сінченко Андрієм Олеговичем, заінтересована особа - ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Перекупка