УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про стягнення суми,
ВСТАНОВИВ:
В листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Держави України в особі Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, третя особа:
Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області), в якому просила стягнути з Державногоо бюджету України на свою користь шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України 26 772,74 грн. шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з 12.10.2005 року їй було призначено пенсію за вислугу років, з якої, відповідно до Положень абзацу першого підпункту 169.2.19. пункту 164.2. статті 164 Податкового кодексу України, орган Пенсійного фонду України, як податковий агент, починаючи з 01.02.2015 року по 28.02.2018 року включно, щомісячно утримував податок з доходів фізичних осіб (ПДФО) осіб та військовий збір (ВЗ).
Однак, рішенням від 27.02.2018 року № 1-р/2018 у справі за конституційним поданням 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців тринадцятого, чотирнадцятого пункту 32 розділу Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзацу першого підпункту 169.2.19. пункту 164.2. статті 164 Податкового кодексу України, Конституційний суд України ці положення Податкового кодексу України визнав неконституційними.
Імперативним приписом ч. 3 ст. 152 Конституції України визначено, що матеріальна чи моральна шкода завдана фізичним або юридичним особам актами діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку. Однак такого закону до цього часу не прийнято.
Пленум Верховного Суду України в останньому абзаці п. 2 постанови № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що, якщо зі змісту конституційної норми випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом, суд при розгляді справи повинен застосувати тільки той закон, який ґрунтується на Конституції і не суперечить їй.
Положенням ст. 56 Основного Закону встановлено, що кожен має право на в відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями органів державної влади при здійсненні ними своїх повноважень.
Крім того, в силу положень ст. 1175 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі в результаті прийняття органом державної влади нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.
Таким чином, виходячи з наведених конституційних норм і положень законів, позивач вважає, що внаслідок прийняття Верховною Радою України неконституційного у зазначеній частині закону щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання їй було заподіяно матеріальної шкоди у виді утриманого податку з доходів фізичних осіб за період з 01.02.2015 року по лютий 2018 року включно у розмірі 24 537,15 грн. та військового збору за цей час же період в розмірі 2 235,59 грн., а загалом у розмірі 26 772,74 грн., що змусило її звернутися до суду.
Ухвалою суду від 21.11.2018 року, у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою суду від 19.02.2019 року, у справі було зупинено до закінчення касаційного перегляду об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 686/6775/18.
Ухвалою суду від 13.01.2020 року провадження у справі відновлено.
Ухвалою суду 11.02.2020 року, у справі замінено третю особу - Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
В судове засідання сторони та третя особа не з`явились.
Позивач в судове засідання не з`явилась, її представником адвокатом Мажара О.О. подано суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
Відповідачем начальником Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжя Запорізької області та третьою особою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області направлені до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представників.
Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Публічна служба, діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України).
Предметом судового розгляду у цій справі є вимога ОСОБА_1 про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України майнової шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним.
З огляду на вказане можна зробити висновок, що спір виник після звільнення публічного службовця з посади, однак пов`язаний з вирішенням питань, які стосуються його діяльності на публічній службі, такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства, незважаючи на те, що спірні правовідносини фактично виникли після припинення публічної служби.
Згідно з частиною статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
За таких обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про стягнення суми, оскільки цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.
Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 255, 256, 258 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про стягнення суми - закрити.
Роз`яснити ОСОБА_1 право звернення з даною позовною заявою в порядку адміністративного судочинства.
Ухвалу може бути оскаржено у справі до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу, а у разі подання апеляційної скарги відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.О. Макаров