Справа № 710/1664/19
Провадження № 2/710/100/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2020 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Побережної Н.П.,

секретаря судового засідання Харченко Л.М.,

учасники справи: позивач - ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», відповідач - ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА»,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», до ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

21.12.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» завдану майнову шкоду в розмірі 6 133,91 грн.

Позивач мотивував свій позов тим, що між ним та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться № К2.006182 від 18.03.2016, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 06.01.2017 в місті Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля Daewoo Lanos під управлінням водія ОСОБА_3 та автомобіля Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під управлінням водія ОСОБА_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль Daewoo Lanos. Згідно з постановою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 16.03.2017 особою, винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання вищевказаної ДТП, є водій ОСОБА_1 . Відповідно до Звіту № SOS_-5 від 05.02.2017 вартість відновлюваного ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля Daewoo Lanos становить 7 407 грн. 61 коп. Відповідно до Звіту № SOS -5 від 05.02.2017 вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу пошкодженого застрахованого автомобіля Daewoo Lanos становить 7 371 грн. 09 коп. Згідно умов договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило страхувальнику (на рахунок СТО) суму страхового відшкодування в розмірі 6 133 грн. 91 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у відповідності до статті 25 Закону Україна. «Про страхування» на підставі Заяви про настання страхового випадку від 12.01.2017 та страхового акту № ІUА017/LО1/03 від 13.02.2018. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 12048 від 13.02.2018. після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди в розмірі 6 133 грн. 91 коп. В той же час, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент настання страхової події була забезпечена в Приватному акціонерному товаристві «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9625565, яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду майну в розмірі 100 000 грн. 00 коп. та франшизу в розмірі 510 грн. 00 коп. 18.05.2018 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернулося з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди до ПрАТ «УАСК АСКА». Вказана вимога була отримана ПрАТ «УАСК АСКА» 21.05.2018. Оскільки, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернулося з вимогою про відшкодування завданої шкоди до ПрАТ «УАСК АСКА» більше, ніж через рік дати ДТП, то у останнього не виник обов`язок виплати страхового відшкодування. Однак ПрАТ «УАСК АСКА» жодним чином не відреагувало на вимогу позивача. Пунктом 56 Постанови Великої Палати Верховного Суд від 04.07.2018 встановлено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У зв`язку з тим, що у ПрАТ «УАСК АСКА» не виник обов`язок зі сплати страхового відшкодування на підставі ст. 37 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за завдану шкоду. Тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач надав до суду відзив, в якому вказав, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої рішенням (постановою) Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська у справі № 200/1041/17 було визнано відповідача, - цивільна правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована на підставі Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/9625565, укладеного між ним та ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (надалі-страховик), яким було передбачено ліміт відповідальності за шкоду майну в розмірі 100 000,00 грн. та франшизу в розмірі 510,00 грн., про що позивачем зазначено в позові. В день ДТП відповідачем були виконанні всі умови передбачені п. 33.1.4. ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме відповідач повідомив страховику про ДТП, а також відомості про місцезнаходження свого та пошкодженого транспортного засобу, контактний телефон та свою адресу, в свою чергу страховиком невідкладно було проведено розслідування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди. Особа, якій було нанесено матеріальних збитків (потерпілий) ОСОБА_2 , не звернувся до страховика із заявою про страхове відшкодування, оскільки позивач забезпечив йому таку компенсацію на підставі укладеного між ними договору добровільного страхування приватного майна, зокрема автомобіля Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В цей же час у страховика не було підстав, передбачених ч.37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для відмови у здійсненні страхового відшкодування. В зв`язку з чим позивач не набув права на стягнення з відповідача, - особи цивільно-правова відповідальність якої забезпечена страховиком, вже виплаченого ним потерпілому страхового відшкодування, оскільки саме на третю особу, як страховика відповідача покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування. Відтак, на думку відповідача, він є неналежним відповідачем у справі, що є підставою для відмови в позові.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому йшлося про те, що 18.05.2018 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернулося з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди до ПрАТ «УАСК АСКА». Вказана вимога була отримана ПрАТ «УАСК АСКА» 21.05.2018, що підтверджується повідомленням про вручення. Оскільки, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернулося з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди до ПрАТ «УАСК АСКА» більше, ніж через рік дати ДТП, то у останнього не виник обов`язок виплати страхового відшкодування. Однак. ПрАТ «УАСКАСКА» жодним чином не відреагувало на вимогу позивача. У зв`язку з тим, що, на думку позивача, у ПрАТ «УАСК АСКА» не виник обов`язок зі сплати страхового відшкодування на підставі ст. 37 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 26.12.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

2. Мотивувальна частина:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до договору комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться, від 18.03.2016, укладеного між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 6).

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 є власником автомобіля Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип загальний легковий седан-В, зеленого кольору (а.с. 21-22).

Згідно з заявою про настання страхового випадку по договору страхування авто КАСКО від 12.01.2017 ОСОБА_4 повідомив ПАТ «про те, що в м. Дніпропетровськ сталася дорожньо-транспортна подія з участю автомобіля Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , внаслідок чого вказаний автомобіль зазнав пошкоджень (а.с. 23-27).

Відповідно до довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Семенюком В.В. 19.08.2014, ОСОБА_2 за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 уповноважив їх вчиняти від його імені дії при вирішенні питань, що стосуватимуться ОСОБА_2 (а.с. 28).

Згідно з постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2017 у справі 3/200/661/17 ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. (а.с. 29).

Згідно зі звітом №SOS_-5 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 05.02.2017, виконаного ОСОБА_7 , вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 7371,09 грн. (а.с. 30-34).

Відповідно до ремонтної калькуляції №176220 від 05.02.2017 вартість ремонту транспортного засобу Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 7407,61 грн. (а.с. 35-38).

Згідно з протоколом технічного огляду від 02.02.2017 транспортного засобу Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в автомобілі було виявлено такі пошкодження: бампер задній - порушення ЛКП, панель бічна задня - деформація, кришка люка бака з топливом - порушено кріплення, двері задні - деформація (а.с. 40-43).

Відповідно до страхового акту №UA017/L01/03 від 13.02.2018 за страховим випадком у відповідності з Договором добровільного страхування транспортного засобу №RZ 6182 від 18.03.2016 страхувальнику підлягає виплата страхового відшкодування в розмірі 6133,91 грн. (а.с.44). Зазначена сума підтверджується розрахунком суми страхового відшкодування (а.с.45).

Згідно з платіжним дорученням №12048 від 13.02.2018 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило страхове відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 6133,91 грн. (а.с. 46).

Відповідно до вимоги про відшкодування завданої майнової шкоди №794/18 на суму 5623, 91 грн. від 18.05.2018 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» просило ПАТ «УАСК АСКА» перерахувати ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суму виплаченого страхового авідшкодування в розмірі 5623, 91 грн. (а.с. 48). Зазначена вимога була надіслана ПАТ «УАСК АСКА», що підтверджується квитанцією «Укрпошта» від 18.05.2018 (а.с.49).

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення лист, адресований ПАТ «УАСК АСКА» був вручений 21.05.2018 (а.с. 50).

Відповідно до витягу ЄЦБД МТСБУ ОСОБА_1 , який є власником автомобіля MERCEDES-BENZ VITI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахував свій автомобіль в ПАТ «УАСК АСКА», серія поліса НОМЕР_4 (а.с. 47).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно з Законом України від 01.07.2004 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

За змістом статті 979 ЦК України, статті 16 Закону України від 7.031996 "Про страхування" за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з роз`ясненнями викладеними в Постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 за змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором.

Згідно з частиною першою статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до пункту 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 14 цього Закону, - Моторному (транспортному) страховому бюро України (далі - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Отже, виходячи з аналізу вищевказаних правових норм з`ясовано, що страховик повинен виплатити страхове відшкодування в межах вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, оскільки таке обмеження встановлено законом.

Судом встановлено, що на виконання приписів вищезазначеного законодавства, позивач - ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» сплатила страхове відшкодування ОСОБА_2 за ремонт автомобіля Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого (висновок Верховного Суду від 29.01.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/2351/17 та від 05.04.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/3165/17).

04.07.2018 за результатами розгляду справи №755/18006/15-ц Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову, в якій містяться висновки, щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність. Зокрема, Верховний Суд наголошує, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах КЦС у складі Верховного Суду: від 27.03.2019 у справі № 754/1108/15-ц (провадження № 61-20780св18); від 26.06.2019 у справі № 287/463/15-ц (провадження № 61-15930св18); від 26.06.2019 у справі № 712/7242/16-ц (провадження № 61-19165св 18); від 17.07.2019 у справі № 641/5883/16-ц (провадження № 61-21561св18).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, позивач в обгрунтування свого позову вказує, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент настання страхової події була забезпечена в ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА». 18.05.2018 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернулося з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди до ПрАТ «УАСК АСКА». Вказана вимога була отримана ПрАТ «УАСК АСКА» 21.05.2018. Однак ПрАТ «УАСК АСКА» жодним чином не відреагувало на вимогу позивача. Позивач вказує, що оскільки ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернулося з вимогою про відшкодування завданої шкоди до ПрАТ «УАСК АСКА» більше, ніж через рік від дати ДТП, то у останнього, зважаючи на ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на думку позивача, не виник обов`язок виплати страхового відшкодування. Отже, у зв`язку з вищевказаним у ПрАТ СК «ПЗУ Україна», виникло право вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Водночас рішення страховика завдавача шкоди про відмову у здійсненні страхової виплати в матеріалах справи відсутнє. Відтак, висновки позивача з приводу того, що у відповідача виник обов`язок виплати страхового відшкодування, оскільки ПрАТ «УАСК АСКА» відмовило позивачу у здійсненні страхового відшкодування в межах досудового порядку врегулювання спору є безпідставними та такими, що не грунтуються на вимогах закону.

Так, оскільки судом встановлено, що відповідач уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за яким страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, позивачем та третьою особою не надано доказів того, що остання мала підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ), розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності відповідача, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, як такі, що заявлені до неналежного відповідача та, які суперечать меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки, суд відмовляє в задоволенні позову, судові витрати у справі залишаються на рахунку позивача.

На підставі ст.ст. 3, 6, 22, 35, 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 16, 25 Закону України «Про страхування», ст.ст. 22, 512, 514, 979, 988, 990, 993, 999, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.П. Побережна