Номер провадження 2/205/724/20
ОСОБА_1 05 грудня 2019 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 27 жовтня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.
На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1 500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справів порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач ОСОБА_4 ухвалу про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримав, проте у визначений строк від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.
Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні.
Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 жовтня 2007 року по 07 червня 2018 року (а.с. 6).
Від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3).
Встановлено, що сторони проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.
Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно.
Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідач є працездатним, доказів неможливості сплачувати аліменти із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав.
Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи викладене та оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, з урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, керуючись ст.ст. 182, 183 СК України суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню.
При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач фізично здоровий, має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, з урахуванням розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлених ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» та мінімального розміру аліментів, встановленого СК України, суд, вважає можливим, стягувати з ОСОБА_2 щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, п. 2 ст. 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 76, 81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, ?
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівзадовольнити.
Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 500,00 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 14 лютого 2020 року.

Суддя Н.Г. Остапенко