Справа № 495/3674/19
№ провадження 2/495/531/2020
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
13 лютого 2020 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Іванченко А.С.,
Справа № 495/3674/19,
позивача особисто ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу за договором підряду,
Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , про стягнення авансу за договором підряду, просить суд:стягнути з відповідача на його користь суму отриманого і невикористаного авансу у розмірі 21 250 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., судові витрати.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.06.2016 року між ОСОБА_1 /замовник/ та ОСОБА_2 /підрядник/ був укладений договір підряду на виконання робіт з оздоблення /штукатурки/ фасаду будівлі спеціалізованого магазину «Бджолярство» по АДРЕСА_1 з оздоблювальними процесами з обох сторін об`єкту / з боку АДРЕСА_2 Ізмаїльська та з боку двору суміжного магазину «Атлантик»), а також проведення з боку головного фасаду влаштування двох порогів та вимощення будівлі на загальну суму 85 000 грн.
Pа умовами вказаного договору, Замовник прийняв на себе обов`язок щодо видачі передплати у вигляді авансу у розмірі 25 % від загальної суми до початку процесів.
Подальші виплати мали б проводитись 2 рази на місяць до 15 числа та до 30 числа кожного поточного місяця, по факту виконаних робіт.
В день укладання договору ним як замовником було передано підрядникові в якості авансу в розмірі 25% від суми договору, а саме 21 250 грн.
Проте, підрядник до теперішнього часу до виконання взятих на себе зобов`язань не приступив, внаслідок чого замовник був змушений за власні кошти та власними силами організувати проведення даного виду робіт, хоча з його боку було виконано всі умови договору.
При цьому, аванс, перерахований замовником згідно умов договору, підрядник так і не повернув, від зустрічей ухиляється та телефонних розмов з ним уникає.
03.01.2019 року він звернувся до ОСОБА_2 з повідомленням - вимогою, в якому пославшись на приписи ст. 849 ЦК України, повідомив про одностороннє розірвання /припинення/ договору та вимагало повернення сплачених авансових платежів.
Проте, відповідач відповіді на вказану вимогу не надав, отриманий авансовий платіж не повернув.
Внаслідок таких неправомірних дій відповідача, він зазнав моральну шкоду, що виразилась у душевних стражданнях у зв`язку з протиправною поведінкою підрядника щодо нього як замовника, оскільки переживав, що його фактично ввели в оману, взяли гроші за роботу, яку не виконали і гроші не повернули; у приниженні честі, гідності та ділової репутації, оскільки через невиконання відповідачем договору підряду він перебував під тиском з боку Білгород-Дністровської міської ради / Відділу контролю з питань благоустрою Білгород-Дністровської міської ради/, якою було винесено щодо нього припис за не облаштування фасаду будинку та інші заходи примусу, спрямовані на оздоблення фасаду даного будинку, так як будучи довгий час не оздобленою, дана будівля порушувала благоустрій міста Білгород-Дністровський.
За вказаних вище обставин він і звернулась до суду з даним позовом.
11 травня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду /суддя Боярський О.О./ провадження по вказаній справі було відкрито. /л.с. 35-36/
20 вересня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області вказана справа прийнята до провадження судді Прийомової О.Ю. та призначена до підготовчого судового розгляду.
17 грудня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.
Зі згоди позивача, про що свідчить його заява, суд ухвалою від 13 лютого 2020 року, на місці, перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 -281 ЦПК України.
Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що дійсно 10.06.2016 року між замовником ОСОБА_1 та підрядником ОСОБА_2 було підписано письмову згоду, за умовами якої, підрядник зобов`язався виконати штукатурні роботи фасаду споруди спеціалізованого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , з оздоблювальними процесами з обох сторін об`єкту / з боку АДРЕСА_1 та з боку двору магазину «Атлантик»/ на загальну суму 85 000 грн.
Крім того, підрядник зобов`язався з боку головного фасаду здійснити влаштування двох порогів та вимощення будівлі відштукатурених боків.
Замовник, в свою чергу, зобов`язався видати передплату у вигляді авансу 25 % від загальної суми до початку процесів.
Наступні виплати зобов`язався здійснювати 2 рази на місяць до 15 числа та до 30 числа кожного поточного місяця, за фактом виконаних робіт. /л.с.16/.
Як вбачається з матеріалів справи, підрядник ОСОБА_2 10.06.2016 року, в день укладання письмової згоди, отримав аванс у розмірі 21 250 грн , в якості авансу за штукатурні фасадні роботи, що підтверджується письмовою розпискою, яку власноручно підписав відповідач. /л.с.16/
Разом з тим, позивач вказує, що до виконання своїх зобов`язань за наведеним вище договором підряду від 10.06.2016 року підрядник ОСОБА_2 так і не приступив.
Згідно акту від 05.04.2018 року, складеного щодо будівлі по АДРЕСА_1 а працівниками відділу контролю з питань благоустрою в особі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 встановлено, що на незакінченому будівництві за адресою: АДРЕСА_1 на момент перевірки фасадна частина будівлі оббита сіткою рябицею. Штукатурка на всієї будівлі відсутня. /л.с.20/.
Вказане також підтверджується і копіями фото фіксації будівлі за адресою: АДРЕСА_1 а. /л.с.21-22/.
У зв`язку з невиконанням підрядником ОСОБА_2 взятих а себе зобов`язань з виконання штукатурних робіт фасаду споруди спеціалізованого магазину «Джолярство» по АДРЕСА_1 , з оздоблювальними процесами з обох сторін об`єкту, позивач, як замовник вказаних робіт, 03.01.2019 року надіслав на адресу відповідача письмове повідомлення-вимогу про розірвання /припинення/ договору підряду та повернення суми сплаченого авансового платежу, згідно якого ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2 про односторонню відмову /розірвання, припинення/ договору підряду на виконання робіт від 10.06.2016 року з 03.01.2018 року /згідно ст. 849 ЦК України/, а також вимагав на протязі 3 днів повернути на його користь авансовий платіж у розмірі 21 250 грн. /л.с.25-26/.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_2 отримав повідомлення-вимогу про розірвання /припинення/ договору підряду та повернення суми сплаченого авансового платежу 05.01.2019 року. /л.с.23,24/.
У зв`язку з неповерненням суми авансу за договором підряду від 10.06.2016 року, позивач звернувся до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області, та згідно листа № 42/П-53 від 22.01.2018 року, у зв`язку із виникненням між сторонами цивільно-правових відносин, йому рекомендовано звернутись до суду. /л.с.19/.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Відповідно до ч.1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Згідно ч.2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
Частиною 2 статті 852 ЦК України передбачено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
За нормами статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Таким чином, ОСОБА_1 як замовник виконання фасадних робіт згідно письмової згоди від 10.06.2016 року, у зв`язку з невиконання зобов`язань підрядником ОСОБА_2 , в односторонньому порядку відмовився від договору, про що письмово повідомив замовника.
Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.
На відміну від завдатку аванс - це лише спосіб платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати.
Зі змісту зазначених норм закону можна зробити висновок, що аванс - це лише спосіб платежу і він не є зобов`язанням. Аванс не виконує забезпечувальної функції, він сплачується боржником у момент настання обов`язку платежу, тобто виконує функцію попередньої оплати. Той, хто отримав аванс, повинен його повернути. Боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов`язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків.
У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.
Тобто, боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором.
Аванс підлягає поверненню боржникові в однократному розмірі.
Враховуючи усе вищевикладене, оскільки письмова згода, підписана замовником ОСОБА_1 та підрядником ОСОБА_2 породжувала цивільні права та обов`язки з виконання певної роботи за умови її оплати та внесення авансового внеску, позивач, як замовник робіт сплатив суму авансу, а відповідач як підрядник розписався у його отриманні, проте до виконання вказаних робіт так і не приступив, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.
Щодо відшкодування моральної шкоди у зв`язку з невиконання обов`язків за договором підряду від 10.06.2016 року та неповернення суми авансу, суд приходить до наступного.
Статтею 23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача.
При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.
Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.
Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.
При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.
В судовому засіданні доведений факт невиконання взятих на себе обов`язків підрядника ОСОБА_2 згідно письмової згоди від 10.06.2016 року з виконання фасадних робіт будівлі спеціалізованого магазину «бджолярство» по АДРЕСА_1 .
Позивач в якості обґрунтування вимог щодо стягнення моральної шкоди вказує на значно похилий вік, його стан здоров`я /що підтверджує медичною довідкою від 12.04.2019 року/ та почесне звання голови громадської організації «Товариство бджолярів» за плідну співпрацю з органами місцевого самоврядування, вагомий благодійний внесок/ що підтверджує грамотами листами подяки та довідками/.
Безумовно суд погоджується з тим, що у зв`язку з невиконанням у розумні строки взятих на себе обов`язків з виконання певної роботи підрядником, позивач як замовник пережив душевні страждання, йому довелось звертатись до іншого підрядника з метою виконання фасадних робіт, в той час як відповідач отримав 25 % вартості виконання необхідних робіт, та їх не повернув.
Разом з тим, не знайшло свого підтвердження завдання діями відповідача приниження честі, гідності та ділової репутації позивача та вчинення заходів органами місцевого самоврядування адміністративного впливу /примусу/, як про те вказує позивач, за не облаштування фасаду будинку.
За таких обставин, з врахуванням фактичних обставин справи, характеру та обсягу спричинених моральних страждань, принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_1 , визначивши їй розмір у сумі 2 000 грн.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 202, 203, 526, 527, 530, 570, 611, 612, 837, 846, 849, 852 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263-265, 280-281,354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу за договором підряду задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , суму авансу, отриманого ним згідно письмової згоди від 10.06.2016 року у розмірі 21 250 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 768, 40 грн.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: по АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складений 19 лютого 2020 року.

Суддя: