ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8802/20 Справа № 185/4160/19 Суддя у 1-й інстанції - Юдіна С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря судового засідання Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення вартості будівництва, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості будівництва.

Позовна заява мотивована тим, що відповідачка по справі є його рідною бабусею.

Їй на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка на якій побудовано будинок.

В 2011 році з дозволу бабусі він переїхав до вказаного будинку.

22.07.2011 року він зареєструвався за цією адресою.

Оскільки будинок був старий бабуся запропонувала йому знести старий будинок і на його місті побудувати новий.

Після завершення будівництва бабуся обіцяла оформити будинок на нього.

В 2012 року він зніс старий будинок та почав будувати новий.

На придбання будівельних матеріалів ним було витрачено 372 694 грн., крім того, сплачено будівельникам 59 820 грн. Загальний розмір витрат на будівництво складає 432 514,00 грн.

В серпні 2018 року коли будинок був зведений на 50% він звернувся до відповідачки з проханням виконати обіцянку та переоформити на нього земельну ділянку на якій будується будинок та сам будинок. Відповідач йому категорично відмовила. У зв`язку з чим він запропонував відповідачці відшкодувати йому вартість будівництва в сумі 432 514,00 грн., однак вона відмовилась.

До початку розгляду справи по суті позивач уточнив позовні вимоги, зменшив суму позовних вимог та просив стягнути з відповідачки на його користь вартість витрат понесених ним на будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 в сумі 383 949 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення вартості будівництва - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість витрат понесених на будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 в розмірі 208 434 гривні 55 копійок. В іншій частині відмовлено. Вирішено питання щодо судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 131 т.1) та 1/2 частина вказаного домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого 20.04.1998 року Павлоградською філією Придніпровської товарної біржі.

На підставі державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 128, 130, т. 1).

Згідно акту інвентаризації житлового будинку АДРЕСА_1 , складеного техніком КП Павлоградське МБТІ ОСОБА_3 21.02.2020 року, встановлено що вказаний житловий будинок та належні до нього господарські будівлі та споруди повністю знесені, залишилися тільки трубчасті колодязі № 1 та № 2. На підставі будівельного паспорту від 22.11.2012 року № 182 виданого відділом містобудування та архітектури Павлоградської міської ради та повідомлення ДП № 7 від 07.12.2012 року інспекції архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області розпочато будівництво двоповерхового дерев`яного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в стадії незавершеного будівництва. Після зносу будинку господарських будівель та споруд право власності, згідно правовстановлюючих документів не анульовано (а.с. 243, т. 1).

За даними домової книги за адресою АДРЕСА_1 з 21.07.2011 року зареєстрований позивач, а з 19.12.2017 року зареєстрований син позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 127, 128,т.1).

Відповідно до наданих позивачем квитанцій ним було витрачено на придбання будівельних матеріалів : вікна 27204,00 грн. (а.с. 43,44); гіпс стіновий 17368,00 грн. (а.с. 163); вимикачі, розетки, автомати3176,00 грн. (а.с. 151); ОСБ -10, гладкий лист 18541,22 грн. (а.с. 151); кабель 7780,00 грн. (а.с. 151); ОСБ-10 8460,00 грн. (а.с 152); ОСБ-10 9360,00 грн. (а.с. 152); штукатурна мозаїка 900,00 грн.(а.с. 153); техноакустік 5999, 45 грн. (а.с. 164); водостік 7959,66 грн. (а.с. 164); бітумна черепиця 14 868,00 грн. (а.с. 158); черепиця, гвіздки, підкладочний килим, коньково-карнизна плитка 6632,00 грн. (а.с. 158); ОСБ-10 15 900,00 грн. (а.с. 157); ОСБ-10, гідробар`єр 17025,00 грн. (а.с. 157); покрівельна мембрана 1250,00 грн. (а.с. 157); гладкий лист 1134,00 грн. (а.с. 156); покрівельні гвіздки 200,00 грн. (а.с. 156); техноакустік 621,22 грн. (а.с. 154); брус 32060,00 грн.(а.с. 36,37); зовнішнє утеплення 12000,00 грн. (а.с. 34, 153).

Загальна сума за квитанціями наданими позивачем та підтверджена оригіналами становить 208 434 грн.

Позивачем надано суду довідки про доходи позивача з 2011 по 2016 рік де сума отриманого ним доходу становить 496 683, 53 грн. (а.с. 113-115), довідку про доходи за 2017 рік, з якої вбачається що ним отримано доходу в сумі 313 791,89 грн., (а.с. 109, 110) доходи отримані з червня по листопад 2018 року складають 87 323,81 грн. ( а.с. 112).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 №7 (із наступними змінами) «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» роз`яснено, що інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно. Недоведеність конкретного розміру витрат може бути підставою для зменшення розміру їх відшкодування, а не для відмови у позові.

Отже, зі змісту цієї норми матеріального права вбачається, що зобов`язання у зв`язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Позивачем, на підтвердження того, що ним було витрачено на придбання будівельних матеріалів, надано квитанції : вікна 27204,00 грн. (а.с. 43,44); гіпс стіновий 17368,00 грн. (а.с. 163); вимикачі, розетки, автомати3176,00 грн. (а.с. 151); ОСБ -10, гладкий лист 18541,22 грн. (а.с. 151); кабель 7780,00 грн. (а.с. 151); ОСБ-10 8460,00 грн. (а.с 152); ОСБ-10 9360,00 грн. (а.с. 152); штукатурна мозаїка 900,00 грн.(а.с. 153); техноакустік 5999, 45 грн. (а.с. 164); водостік 7959,66 грн. (а.с. 164); бітумна черепиця 14 868,00 грн. (а.с. 158); черепиця, гвіздки, підкладочний килим, коньково-карнизна плитка 6632,00 грн. (а.с. 158); ОСБ-10 15 900,00 грн. (а.с. 157); ОСБ-10, гідробар`єр 17025,00 грн. (а.с. 157); покрівельна мембрана 1250,00 грн. (а.с. 157); гладкий лист 1134,00 грн. (а.с. 156); покрівельні гвіздки 200,00 грн. (а.с. 156); техноакустік 621,22 грн. (а.с. 154); брус 32060,00 грн.(а.с. 36,37); зовнішнє утеплення 12000,00 грн. (а.с. 34, 153).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.( ст. 13 ЦПК України).

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України.).

Стаття 80 ЦПК передбачає, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.(ст. 80 ЦПК України).

Колегія суддів не може погодитися з судом першої інстанції, який задовольняючи частково позовні вимоги, взяв до уваги долучені позивачем до матеріалів справи товарні чеки, розрахункові квитанції на будівельні матеріали, на які, як на докази придбання саме ним будівельних матеріалів для будівництва спірного житлового будинку та їх вартості, посилався позивач, оскільки обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, ним не доведено.

Долучені позивачем до матеріалів справи товарні чеки, розрахункові квитанції на будівельні матеріали, не можуть бути належними доказами, оскільки не підтверджують, що зазначені в чеках будівельні матеріали були передані позивачем відповідачу або іншим особам для будівництва саме будинку, належного відповідачу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин,що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З врахуванням вищенаведеного, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2020 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення вартості будівництва відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: