Справа № 398/1339/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Машевській О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу від 27 серпня 2019 року за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Олександрівського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27.08.2019 року Солом`янським районним судом м. Києва видано судовий наказ, яким стягнуто на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду - 17.04.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

У листопаді 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового наказу від 27.08.2019 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.07.2020 року заяву задоволено. Скасовано судовий наказ Солом`янського районного суду міста Києва від 27.08.2019 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 10.09.2020 року апеляційну скаргу задоволено частково. Ухвалу від 22.07.2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

04.11.2020 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу від 27.08.2019 року за нововиявленими обставинами на розгляд головуючому судді Калініченко О.Б.

Так, із заяви ОСОБА_1 , поданої в її інтересах представником - ОСОБА_5 , яка надійшла до суду 25.11.2019 року, про перегляд судового наказу від 27.08.2019 року за нововиявленими обставинами, про наявність якого заявнику стало відомо 11.11.2019 року після отримання його копії від Генерального консульства України в Едмонтоні (Канада), вбачається, що на час видачі судового наказу суду не був відомий той факт, що син учасників справи з 11.10.2019 року постійно проживає у сім`ї дідуся по лінії матері та не отримує жодного утримання від стягувача.

Крім того, рішенням виконавчого комітету Олександрівської міської ради Кіровоградської області № 668 від 24.10.2019 року місце проживання обох неповнолітніх дітей сторін визначено за місцем проживання ОСОБА_1 , яке було прийняте з урахуванням думки дітей, ставленням кожного з батьків до виконання своїх обов`язків тощо.

Вказує, що суду не була відома і міра участі матері в забезпеченні потреб дітей, що підтверджується письмовим меморандумом від 26.12.2014 року, у якому досягнута домовленість щодо її тимчасового проживання окремо від сім`ї, місця проживання дітей у період її відсутності, порядку возз`єднання сім`ї та повернення на територію України, а також порядку формування сімейного бюджету.

Пояснює, що не зважаючи на формальний характер укладеного меморандуму, ОСОБА_1 дотримувалася умов, у той час як ОСОБА_2 почав порушувати та вимагати зміни умов через місяць.

Угодою, зокрема, передбачалося щомісячне фінансування ОСОБА_1 потреб дітей у розмірі 200 доларів США, а згодом 260 доларів США на місяць.

Крім цього у період 2015 -2019 років заявниця підтримує безперервний тісний зв`язок з дітьми та забезпечує всі їх побутові потреби, а також оплачує вартість проживання ОСОБА_2 з дочкою в орендованій квартирі.

Сторона заявника вважає, що у достатній мірі забезпечує потреби дітей та має рішення виконавчого комітету Олександрівської міської ради Кіровоградської області № 668 від 24.10.2019 року щодо визначення їх місця проживання разом з нею.

На думку заявника, вказані обставини відповідають визначенню нововиявлених, що дає підстави для перегляду судового наказу.

В матеріалах справи міститься відзив на заяву про перегляд судового наказу, у якому ОСОБА_2 просить заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, а судовий наказ від 27.08.2019 року залишити в силі.

Посилається на те, що з квітня 2019 року він не отримував грошових коштів від ОСОБА_1 , а підписаний меморандум носить формальних характер та припинив свою дію 20.01.2017 року.

Перекази боржника на ім`я третіх осіб, які додані до заяви, зокрема за період з 05.11.2017 року по 19.06.2019 року для витрат на дітей здійснювалися на рахунок матері боржника - ОСОБА_6 , тому їх цільове використання визначити неможливо.

Зазначає, що доводи боржника про те, що ОСОБА_3 постійно проживає у сім`ї дідуся по лінії матері та щодо перешкод з його боку у виїзді дітей за межі України є необґрунтованими і безпідставними та не відносяться до предмету спору щодо стягнення аліментів.

У судове засідання учасники не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок розгляду справ в порядку наказаного провадження визначений Розділом ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу, зокрема і про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб

За приписами ч. 3 ст. 167 , ч.ч. 1, 7, 8 ст. 170 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів оскарженню в апеляційному порядку та скасуванню не підлягає. Боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України.

Таким чином, судовий наказ про стягнення аліментів, виданий на підставі п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, може бути скасований лише у порядку перегляду його за нововиявленими обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» зазначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

За змістом ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Проаналізувавши підстави, на які заявник посилається в поданій заяві, зокрема, щодо проживання сина у батька боржника, не надання стягувачем коштів на утримання дитини, розпорядження про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю, та враховуючи норми закону, суд вважає, що зазначені обставини не є нововиявленими, оскільки виникли після видачі судового наказу.

Крім того, вказані обставини не входять до предмета доказування у справі та не впливають на висновки суду про стягнення з аліментів на утримання дітей.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України зазначено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

З огляду на наведене, у задоволенні заяви слід відмовити, а судовий наказ залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 167, 170, 268, 273, 423, 429 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу від 27 серпня 2019 року за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

Залишити в силі судовий наказ, виданий Солом`янським районним судом м. Києва від 27 серпня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 29 грудня 2020 року.

Суддя: