Справа № 395/1489/19 Провадження № 2/395/22/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Орендовського В.А.,

при секретарі - Понурі Л.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 р. до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна ОСОБА_2 до Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування, в якій позивач вказала на те, що під час спільного подружнього життя батьків позивача, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали від своїх батьків житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 . В подальшому 57/100 частин згаданого житлового будинку було оформлено на сестру позивача ОСОБА_5 . Інша частина згаданого вище будинку в розмірі 43/100 належала матері позивача ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . При житті мати склала заповіт, яким заповіла позивачці належну їй частину в розмірі 43/100 житлового будинку АДРЕСА_1 . Померла ОСОБА_7 є матірюпозивача ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, яка складається з 43/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та присадибна земельна ділянка розміром 0,23 га, яка розташована поряд з житловим будинком, і факт належності зазначеної земельної ділянки спадкодавцю. Спадкоємцем по закону та заповіту являється позивач ОСОБА_2 .Після смерті матері позивач фактично прийняла спадщину, оскільки ще при житті на протягом двох років, тобто в період 2010-2012 років вона доглядала за мамою, оскількимама не могла самостійно себе обходити, надаваламатеріальну допомогу на її лікування, та в подальшому, коли мама померла разом з сестрою здійснилиїї поховання. В подальшому позивач звернулась до нотаріуса по питанню прийняття спадщини, однак нотаріус позивачу відмовив, оскільки необхідно було надати оригінал документу, який посвідчує право власності на частину житлового будинку та присадибну частину земельної ділянки. Однак з невідомих причин договір дарування на 43/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та державний акт на право приватної власності на земельну ділянку розміром 0.23 га, яка розташована поряд з даним будинком втрачено.Не знаючи порядок прийняття спадщини, позивач знову в2019 році звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини та оформлення права на спадщину вважаючи, що являється єдиним спадкоємцем на належну матері 43/100 частини житлового будинку. При зверненні до нотаріальної контори, нотаріусвідмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину та оформленні права на спадщину на 43/100 частини житлового будинку, та присадибну земельну ділянку в розмірі 0,23 га, так як відсутні правовстановлюючі документи на нерухомість та земельну ділянку тим самим відсутній доказ, що підтверджує право власності на нерухоме майно на імя спадкодавця необхідний для вчинення нотаріальної дії.

На підставі вищевикладеного позивач просив суд визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування право власності на 43/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , та присадибну ділянку розміром 0.23 га, яка розташована поряд з даним будинком, які належали ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході розгляду справи представник позивача подав до суду зміни до позовної заяви та просив, окрім вище викладеної позовної вимоги, встановити факт про те, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку розміром 0,23 га, яка розташована поряд з житловим будинком АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 та встановити факт про те, що 43/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

Представник позивача адвокат Гахов С.В. в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив суд задовольнити його, посилаючись на обставини викладені у позові.

Представник відповідача повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення.

Дослідивши письмові докази, допитавши свідка ОСОБА_5 , суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У силу ст.1223 ЦК України позивач має право на спадкування як особа, визначена у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 74 роки померла ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане Виконкомом Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області, актовий запис № 33.

Померла ОСОБА_7 є матір`ю позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача за актовим записом № 9 від 14.02.1974 року, вчиненого Капітанівською селищною радою Новомиргородського району Кіровоградської області.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, яка складається з 43/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та присадибна земельна ділянка розміром 0,23 га, яка розташована поряд з житловим будинком, що підтверджується копією договору дарування від 17 березня 1981 року посвідченого секретарем виконкому Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області Бебих Д.П. з реєстраційним написом начальника БТІ від 20.03.1981р. та копією державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 005527, виданого 28 грудня 1997 року.

Під час спільного подружнього життя батьків позивача, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 отримали від своїх батьків житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 . В подальшому 57/100 частин згаданого житлового будинку було оформлено на двоюрідну сестру позивача ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на будівлю від 18 серпня 1992 року виданого виконкомом Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла позивачу належну їй частину житлового будинку АДРЕСА_1 у розмірі 43/100 та земельну ділянку, що підтверджується копією заповіту від 14 грудня 2004 року, посвідченого секретарем Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області Кізіль О.В.

Згідно довідки Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області № 232 від 11.09.2019 року, померла ОСОБА_7 була прописана та проживала в АДРЕСА_1 , з 10.04.1981 року до дня смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з нею була зареєстрована ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно погосподарських книг померла ОСОБА_7 значиться народженою в селищі Капітанівка, Новомиргородського району, Кіровоградської області, ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заповіт Капітанівською селищною радою від імені померлої ОСОБА_7 посвідчувався 14.12.2004 року та зареєстрований за № 376, який на сьогоднішній день не змінено, не відмінено, в силі. За померлою ОСОБА_7 значиться: 43/100 частини житлового будинку в АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,23 га, що належала померлій на підставі державного акту на право власності серії КР № 005527, виданого 28 грудня 1997 року.

15 жовтня 2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Новомиргородського районного нотаріального округу Атласової Н.П. з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 , через відсутність правовстановлюючого документа та пропуску строку на прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 202/02-31.

Суд враховує, що у судовому засіданні представник позивача пояснив, що оригінали правовстановлюючих документів (договір дарування на 43/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та державний акт на право приватної власності на земельну ділянку розміром 0.23 га) втрачені, а підтвердженням наявності майна у померлої ОСОБА_7 є копія вищевказаних документів, при цьому просив звернути увагу на відсутність інших спадкоємців, наявність заповіту, відсутність заперечень з приводу позовних вимог у відповідача та свідка ОСОБА_5 (двоюрідної сестри).

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначила посмертну юридичну долю належного їй майна шляхом складання заповідального розпорядження, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, не порушують законних прав та інтересів інших осіб, а тому підлягають задоволенню.

Що стосується фактів, які просить встановити представник позивача, то вони знайшли своє підтвердження враховуючи наступне.

У свiдоцтвi про смерть та в паспорті померлої ОСОБА_7 , її ім`я зазначено як " ОСОБА_8 ", у вказаному вище державному актi на право приватної власності на землю ім`я померлої матері позивача зазначено як « ОСОБА_9 »; у договір дарування на 43/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ім`я померлої матері позивача зазначено як « ОСОБА_9 ». Таким чином наявні розбіжності в написанні ім`я померлої матері заявника, хоча мова йде про одну особу, що підтверджується довідкою Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області № 232 від 11.09.2019 року, реєстраційним написом начальника БТІ від 20.03.1981р. на копії договору дарування від 17 березня 1981 року на 43/100 частини житлового будинку.

Всі наведені вище обставини також знайшли своє підтвердження у показаннях свідка ОСОБА_5 , яка є двоюрідною сестрою позивача та племінницею померлої ОСОБА_7 . Допитана судом свідок зазначила, що протягом останніх приблизно двох років до дня смерті і на час смерті спадкоємець фактично проживала разом з позивачем, оскільки ОСОБА_7 потребувала постійної сторонньої допомоги за станом здоров`я. Крім того, підтвердила, що інших спадкоємців немає, а державний акт на право приватної власності на землю та договір дарування на 43/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 належали померлій ОСОБА_7 , оскільки вона певний період часу зберігала у себе ці документи на прохання померлої тітки та знала, що вказані документи були оформлені безпосередньо ОСОБА_7 , при цьому є співвласником вказаного будинку.

З урахуванням наведеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір, який сплачений позивачем, з урахуванням позиції представника позивача покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт про те, що договір дарування від 17.03.1981 року на 43/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

Встановити факт про те, що державний акт серія КР № 005527, виданий 28 грудня 1997 року, на право приватної власності на землю, розміром 0,23 га, яка розташована поряд з житловим будинком АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування право власності на 43/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованому по АДРЕСА_1 , та присадибну ділянку розміром 0,23 га (цільове призначення обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства), яка розташована поряд з даним будинком, що належали ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повне рішення виготовлено 14 лютого 2020 року.

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області В.А. Орендовський