Справа № 559/2113/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Крушняк О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до Стовпецької сільської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Стовпецької сільської ради Дубенського району Рівненської області про встановлення встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно за законом. Просить суд встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама, ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала разом з нею у її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, до маси якого увійшов житловий будинок АДРЕСА_2 . В спадщину вона вступила своєчасно шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем та прийняття спадкового майна після смерті спадкодавця, що підтверджується довідкою Стовпецької сільської ради 3 605 від 24.09.2019. При зверненні в нотаріальну контору із заявою про оформлення спадкових прав після смерті матері їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю реєстрації по місцю відкриття спадщини на день смерті матері, а також відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Тому змушена звернутись до суду.

Позивачка просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, про що зазначила у позовній заяві.

Відповідач, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без участі представника Стовпецької сільської ради, позовні вимоги визнають.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 02.01.2019 Стовпецькою сільською радою Дубенського району Рівненської області (а.с. 5).

Усвідоцтві про народження позивачки НОМЕР_2 батьками зазначені: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Після одруження позивачка змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с. 9, 10).

Як зазначено у довідці № 605 від 24.09.2019, виданій Стовпецькою сільською радою Дубенського району Рівненської області, ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована одна по АДРЕСА_2 . До дня смерті без реєстрації проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Дочка ОСОБА_1 доглянула матір ОСОБА_2 , вела з нею спільне господарство та похоронила матір (а.с. 6).

Згідно виписки з погосподарської книги №2 особовий рахунок № НОМЕР_3 , житловий будинок АДРЕСА_2 рахується за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

Позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 10.08.1977, згідно відмітки у паспорті (а.с. 8).

У технічному паспорті на житловий будинок по АДРЕСА_2 , власником вказана ОСОБА_2 (а.с. 11-12).

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то вона звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Окрім того, відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, позбавляють можливості заявника реалізувати свої спадкові права.

Відповідно до п.п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем.

Задовольняючи заяву про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд бере до уваги, що згідно довідки Стовпецької сільської ради Дубенського району Рівненської області, ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована одна по АДРЕСА_2 . До дня смерті без реєстрації проживала разом з дочкою ОСОБА_1 , яка доглянула матір та похоронила, прийняла спадщину шляхом фактичного володіння майном померлої; визнання факту заінтересованою особою; те, що метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтями 328, 392 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_2 при житті неправомірно набула або володіла житловим будинком по АДРЕСА_2 , в суді не встановлено, натомість зазначений житловий будинок дійсно рахується за спадкодавцем. Враховуючи, що спадщину після її смерті прийняла ОСОБА_1 нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, відповідач позов визнав, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право на спадкове майно в судовому порядку.

Керуючись: ст. 346, 328, 1217, 1261, 1297 ЦК України ст.10, 60, 212, 213, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Стовпецької сільської ради (адреса: вул.Шкільна, 2 с.Стовпець Дубенського району Рівненської області) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно,- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 )із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 )в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не булу вручену у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.В. Ралець