Провадження № 2/592/3840/20
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30 грудня 2020 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду міста Суми Литовченко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Арешина Ольга Миколаївна про визнання заповіту недійсним,

встановив:

24.12.2020 до Ковпаківського районного суду міста Суми надійшла вищевказана позовна заява відповідно до якої позивач просить «Визнати недійсним та скасувати заповіт ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений Приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Хвостик Ганна Іванівна у 2015 році».

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Дослідивши позовну заяву та документи, що до неї додані, приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно статті 19 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору. Заявник у позовній заяві не вказав місцезнаходження всього спадкового майна, що є суттєвою обставиною, так як внаслідок цього неможливо встановити підсудність даної справи.

Згідно ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до вимог статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Заповіт є правочином, а тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі шостій ЦК немає відповідного правила.

Статтею 1257 ЦК України передбачено вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним та визначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у частині третій статті 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 177 ЦПК України, до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Предметом пред`явленого позову є зокрема визнання заповіту, складеного ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений Приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Хвостик Ганна Іванівна у 2015 році недійсним.

До участі у справі позивачем не залучена Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Хвостик Ганна Іванівна.

В матеріалах справи відсутня належним чином завірена копія оспорюваного заповіту та (або) клопотання про його витребування в разі наявності підстав, передбачених ст. 84 ЦПК України.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначається, що при розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі ст.225, ч. 2 ст.1257 ЦКУ суд зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Так, в позовній заяві та доданих до неї додатках, відсутні докази про наявність хвороби, внаслідок якої ОСОБА_3 не усвідомлювала значення своїх дій. До матеріалів справи додана копія довідки від 27.08.2020 № 4734 заступника директора департаменту начальника управління грошових виплат, компенсацій та надання пільг (яка не відноситься до відповідної медичної документації), що ОСОБА_1 одержував в департаменті соціального захисту населення СМР компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги на ОСОБА_3 (особа з інвалідністю 1 групи) в періоди з 11.04.2007 по 18.05.2015 та з 01.07.2017 по 01.07.2020, що потенційно можливо не відноситься до періоду 2015 року, коли ОСОБА_3 вчиняла правочин заповіт, оскільки навіть дата складання та посвідчення оспорюваного правочину позивачем не зазначена.

Главою 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженоїнаказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, передбачені обставини, при наявності яких нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно із п.3 Глави 13 цього Порядку нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В поданій заяві позивач не наводить посилань на наявність постанови органу нотаріату про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відсутні висновки нотаріуса, викладені у постанові.

Свою позицію з цього приводу висловив в інформаційному листі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 Вищий спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема, увагу суддів звернуто на те, що слід звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса, це може бути підставою для відмови у позові.

Як вбачається з п. 9 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» отримання постанови про відмову вчиненні нотаріальної дії має важливе значення, оскільки з часу відмови обчислюється строк для звернення до суду, і надання належної оцінки обґрунтованості вимог позивача неможливо без з`ясування причин та мотивів відмови у вчиненні нотаріальної дії.

В матеріалах справи відсутня письмова обґрунтована постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Крім того, позивач просить визнати недійсним та скасувати заповіт. Скасування державної реєстрації заповіту має розглядатися за правилами адміністративного судочинства, так як в такому разі позивач оскаржує дії державного органу щодо вчинення ним реєстраційних дій, тоді як позовні вимоги про визнання заповіту недійсним мають розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладеного вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Арешина Ольга Миколаївна про визнання заповіту недійсним - залишити без руху.

Позивачу усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернеться позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Литовченко