Провадження № 2-з/752/372/20
У Х В А Л А

25 листопада 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Рожок В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства « Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

07.10.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства « Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, до його подачі, шляхом зупинення примусового стягнення у межах виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса, реєстровий номер 2905, який видано 29.08.202 року та посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. за яким стягнуто заборгованість зі ОСОБА_1 на користь АТ « Альфа-Банк» у розмірі 67 742 грн.58 коп.

Учасники справи у судове засідання не викликались відповідно до правил ч.1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено визначений перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вивчивши матеріали заяви, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню за наступних підстав.

З позовної заяви та доданих до неї додатків, вбачається, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. було вчинено виконавчий напис щодо стягнення зі ОСОБА_1 на користь АТ « Альфа-Банк» у розмірі 67 742 грн.58 коп. Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. 18.01.2019 року відкрито виконавче провадження № 63183936 з виконання виконавчого напису нотаріуса.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову до подачі позову, судом встановлено, що у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва знаходиться позовна заява ОСОБА_1 до акціонерного товариства « Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, між сторонами має місце спір щодо визнання виконавчого напису, реєстраційний номер 2905 вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Європейський суд з прав людини у рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»)

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та враховуючи обставини справи, характер правовідносин, предмет та підстави позову, з яким звернулася позивачка до суду, а також з метою ефективного захисту її прав у майбутньому, суд приходить до висновку, що невжиття зазначених позивачкою заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, крім того заявлений захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачами вимогами, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149 - 151 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства « Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Зупинити примусове стягнення у межах виконавчого провадження № 63183936 з виконання виконавчого напису за реєстраційним номером № 2905, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем 29 серпня 2020 року щодо стягнення зі ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства « Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 67 742 грн.58 коп.

Стягувач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Боржник - акціонерне товариство « Альфа-Банк», ( місцезнаходження: м. Київ, вул. Вул. Велика Васильківська, буд. 100)

Боржник - приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Київської області Чучков Михайло Олександрович 07300, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Шолуденка, 19.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом року з дня постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення або отримання її копії, особами, що не були присутніми в судовому засіданні.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г.Плахотнюк