2/241/18/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

12.02.2020 року смт. Мангуш

Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Цукановій Л.П.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , третя особа без самостійних позовних вимог: відділ у Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання свідоцтва про право власності по праву спадкування частково недійсним, визнання права власності по праву спадкування за законом на 1/2 частину земельних ділянок (паїв), -

ВСТАНОВИВ:

04.07.2018 року ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_5 , третя особа без самостійних позовних вимог: відділ у Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання свідоцтва про право власності по праву спадкування частково недійсним, визнання права власності по праву спадкування за законом на 1/2 частину земельних ділянок (паїв), який в ході судового розгляду було уточнено.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_4 є законним представником та матір`ю позивача ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком якого є ОСОБА_3 , з ким ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з 03.12.2004 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати її чоловіка ОСОБА_6 ) ОСОБА_7 , яка постійно проживала на момент смерті та була зареєстрована разом із сином та донькою, відповідачем за позовом. Померла ОСОБА_8 володіла та користувалась до дня смерті двома земельними ділянками. Син померлої ОСОБА_3 на підставі ст. ст. 527, 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на момент відкриття спадщини, мав право на спадкування за законом за першою чергою частини майна, яке належало його матері на момент смерті. Його сестра по матері, відповідач по справі, знаючи про те, що її брат має неповнолітню дитину - сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оформила в вересні 2017 року право спадкування після смерті їх матері ОСОБА_8 на весь спадок - обидві земельні ділянки, які належали спадкодавцю, надаючи до нотаріальної контори Першотравневого району Донецької області (смт. Мангуш) неправдиві відомості про коло осіб, зареєстрованих та таких, що мешкали разом із спадкодавцем ОСОБА_8 на день її смерті, а саме - в довідці, наданій нотаріусу, не вказано особи сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як зареєстрованого та проживаючого на день смерті спадкодавця на одній житловій площі за адресою: АДРЕСА_1 , що явилось причиною надання свідоцтва про право на спадок лише відповідачу. Таким чином, неправомірними діями відповідача порушені права спадкоємця, неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після смерті свого батька ОСОБА_3 , що і стало приводом для звернення до суду.

Відповідачем по справі ОСОБА_5 було надано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого вона зазначає, що вважає себе добросовісним власником земельних ділянок, оскільки на цей час позивач - мати сина її неповнорідного брата ОСОБА_3 , не подавала заяви в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 на вступ до спадку. Зазначила, що вона як донька ОСОБА_10 є спадкоємцем першої черги та має право на 1/2 частину спадку залишеного батьком, тобто на одну із земельних ділянок, площею 8.90 га, що належить ОСОБА_5 , а після смерті матері ОСОБА_8 вона отримала 1/2 від земельної ділянки, що належала її матері. Таким чином, ОСОБА_3 отримав 1/2 частину спадку матері, отже, неповнолітній позивач, має право на успадкування лише на 1/2 частини однієї земельної ділянки площею 8.90 га. На підставі викладеного просить суд відмовити в повному обсязі в позовних вимогах заявлених позивачем.

Представником позивача ОСОБА_4 було надано до суду відповідь на відзив, у змісті якої вона зазначає, що відповідач успадкувала обидві земельні ділянки після смерті матері, в той час як ОСОБА_3 - старший син ОСОБА_8 , який також мав право на успадкування 1/2 частки ділянок нарівні із своєю сестрою ОСОБА_11 . Вважає свої вимоги законними, обґрунтованими в позовній заяві, та як такі, що підлягають задоволенню.

Відповідачем по справі було надано заперечення, згідно яких відповідач не заперечує, що її неповнорідний брат прийняв спадок, але зауважує, що даний спадок складався лише з 1/2 частини земельної ділянки, яка належала ОСОБА_8 на праві приватної власності та 1/2 частини половини земельної ділянки, яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_10 . Адже, половина спадку її матері складається з земельної ділянки, яку вона отримала після смерті батька відповідачки. Однак, вона не мала права оформити спадкові права на увесь пай, бо згідно зі статтею 1261, 1267 ЦК, зазначає, що вона як донька спадкодавця є спадкоємцем першої черги та має право на 1/2 частину спадку залишеного батьком. У вересні 2017р. відповідач оформила свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки, які належали її матері ОСОБА_8 та її батькові ОСОБА_10 , оскільки на цей час позивач - мати сина, мого неповнорідного брата ОСОБА_3 , не подавала заяви в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 на вступ до спадку. На підставі вищевикладеного просить суд відмовити в повному обсязі в уточнених позовних вимогах заявлених ОСОБА_4 в уточненій позовній заяві.

У судове засідання законний представник позивача не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, її інтереси забезпечені участю представника у судовому засіданні, крім цього нею було надано до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі.

Представник позивача адвокат Коршок В.М. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, та просила суд у випадку задоволення позовних вимог не стягувати судовий збір з відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, її інтереси забезпечені участю представника у судовому засіданні, надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача адвокат Шутенко О.В. просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні у відзиві на позов та в запереченнях, визнала факт того, що неповнолітній позивач ОСОБА_3 є рідним сином померлого ОСОБА_3 .

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи завірену належним чином копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 58-73), судом фактично встановлено наступне.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Виконкомом Стародубівської сільської ради Першотравневого району Донецької області 03.12.2003 року, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 03.12.2003 року було зроблено запис за № 29 (а.с. 60).

Після смерті ОСОБА_8 залишилось спадкове майно, яке складалось з права на земельну частку (пай), розміром 8,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває в КСП «Жовтень» Мангушського району Донецької області та належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № НОМЕР_2 , виданого Першотравневою районною державною адміністрацією 06.02.1997 року; права на земельну частку (пай), розміром 8,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває в КСП «Жовтень» Мангушського району Донецької області та належало ОСОБА_10 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № НОМЕР_3 , виданого Першотравневою районною державною адміністрацією 20.01.1997 року, спадкоємцям якого була його дружина ОСОБА_8 , яка спадщину прийняла, але не оформила (а.с. 70, 71).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , є її діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які є такими, що прийняли спадщину, що визнається сторонами по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 помер, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравневого районного суду Донецької області в Книзі реєстрації смертей 12.07.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 68 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 7).

Отже, ОСОБА_3 є таким, що прийняв спадкове майно після смерті ОСОБА_8 , проте ІНФОРМАЦІЯ_2 помер та не встиг належним чином оформити спадкові права на своє ім`я.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складалось з права на 1/2 частку земельної частки (пай), розміром 8,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває в КСП «Жовтень» Мангушського району Донецької області та права на 1/2 частку земельної частки (пай), розміром 8,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває в КСП «Жовтень» Мангушського району Донецької області. Зазначені земельні ділянки належали матері ОСОБА_3 - ОСОБА_8 , спадкоємцем 1/2 частки майна якої був її син ОСОБА_3 який, як було встановлено судом, спадщину прийняв, але не оформив за життя своїх спадкових прав.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та його дружина ОСОБА_12 на сьогодні ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Факт родинних відносин спадкодавця ОСОБА_3 з спадкоємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_14 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 03.12.2004 року (а.с. 4), свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_6 від 03.12.2004 року (а.с. 5) та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 від 13.11.2010 року (а.с. 6) (підтверджує зміну прізвища ОСОБА_4 ).

Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до норми частини 4 статті 1268 ЦК України, є таким, що прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки законним представником не було подано нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, а отже має право на все належне майно батьку ОСОБА_3 померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 (а саме на право 1/2 частку на земельну частку (пай), розміром 8,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває в КСП «Жовтень» Мангушського району Донецької області та права на 1/2 частку на земельну частку (пай), розміром 8,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває в КСП «Жовтень» Мангушського району Донецької області.

Проте, як з`ясовано судом та підтверджено відповідними матеріалами по справі, 26.09.2017 року ОСОБА_5 оформила спадкові права після смерті матері ОСОБА_8 на право вцілому (1/1) на земельну частку (пай), розміром 8,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває в КСП «Жовтень» Мангушського району Донецької області та право вцілому (1/1) на земельну частку (пай), розміром 8,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває в КСП «Жовтень» Мангушського району Донецької області, на що ОСОБА_15 , державним нотаріусом Мангушської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії НМЕ 366181 від 26.09.2017 року та свідоцтво про право на спадщину за законом серії НМЕ 366182 від 26.09.2017 року (а.с. 70, 71).

З заяви ОСОБА_5 вх.№ 170 від 07.07.2017 року, що міститься в матеріалах спадкової справи № 70/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 , що заведена в Першотравневій державній нотаріальній конторі (справа № 02-14) (а.с. 58) вбачається, відповідач ОСОБА_5 надала недостовірну інформацію щодо кола спадкоємців за законом першої черги після смерті ОСОБА_8 , а саме: в абзаці п`ятому зазначено «Крім мене інших спадкоємців за законом першої черги та за заповітом, у тому числі тих які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, не має» та було подано довідку № 314, видану виконавчим комітетом Стародубівської сільської ради Мангушського району Донецької області 06.07.2017 року, в якій містилась інформація щодо осіб, які проживали із померлою до дня смерті (а.с. 61), що і стало підставою для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом.

Проте, як встановлено судом та визначається сторонами по справі, неповнолітній ОСОБА_3 також мав право на частку вищевказаного майна.

Таким чином, своїми діями відповідач порушила законні права неповнолітнього ОСОБА_3 на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На сьогодні дві вищевказані земельні ділянки (паї) об`єднані в одну цілу земельну ділянку та мають кадастровий номер: :03:000:0565, загальна площа 11, 7173, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1156983 від 28.02.2018 року, що, також, визнається сторонами.

Щодо тверджень представника відповідача про необхідність отримати відмову нотаріуса для можливості звернення до суду з значеним позовом, суд вважає, що порушення прав неповнолітнього ОСОБА_3 доведено, свідоцтво на спадщину видані на всю спадкову масу, а отже факт необхідності звернення до суду з зазначеним позовом повністю доведений та приймається судом.

Крім цього, посилання відповідача про не вчинення дій матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 щодо оформлення спадкових прав впродовж довготривалого часу не беруться судом до уваги, оскільки відповідно до норми ч. 3 ст. 1296 ЦК України, саме в даному випадку відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Також, законом не визначений строк, впродовж якого спадкоємець зобов`язаний звернутися до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав. Крім того, бездіяльність матері неповнолітнього ОСОБА_3 щодо вчинення необхідних дій для оформлення спадщини порушує законні права дитини та є такою, що не відповідає інтересам дитини та порушує норми Конвенції про права дитини. Сам неповнолітній ОСОБА_3 не міг дотриматися процедури оформлення спадкових прав, оскільки є неповнолітнім та не досяг необхідної правоздатності, а отже потребує захисту своїх спадкових прав в судовому порядку.

Відповідно до норми статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до вимог статей 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно частини 4 статті 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина третя, п`ята статті 1268 ЦК України).

Таким чином, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Аналогічну норму містить пункт 3.21. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Згідно пункту 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

В порушення вищевказаного, державним нотаріусом, при відсутності належних даних щодо реєстрації відповідача за адресою реєстрації спадкодавця, було видано свідоцтво про право на спадщину відповідачу, та, навпаки, не враховано, що за адресою реєстрації спадкодавця, фактично був ще зареєстрований батько неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має право на 1/2 частину спадкового майна після смерті ОСОБА_16 . Проте, неповнолітньому ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та не з`ясовано належним чином факт фактичного проживання чи не проживання його батька за адресою реєстрації спадкодавця ОСОБА_8 .

Відповідно до частини другої статті 2 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, обмеження права позивача на отримання спадщини після смерті батька, за наявності для того законних підстав, є неприпустимим.

Згідно зі статтею 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», підставами для визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Отже, судом встановлено, що свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я відповідача ОСОБА_5 , видані з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі даних, що спадкодавець ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_5 проживали фактично (до смерті ОСОБА_8 ) вдвох, що у частині зазначення осіб, які були зареєстровані та фактично проживали не відповідає дійсності, та з цим сторони погоджуються. А також, на підставі того, що нотаріусом не було виконано дії щодо встановлення кола спадкоємців та з`ясування даних про осіб, які були зареєстровані зі спадкодавцем на момент його смерті, суд приходить до висновку, що вказане призвело до порушення прав неповнолітнього ОСОБА_3 на спадкування після смерті батька, оскільки його батько ОСОБА_3 був зареєстрований за місцем проживання своєї матері ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , прийняв спадщину після її смерті та мав законне право на спадкове майно, що сторонами не заперечується, та є підставою для визнання спірних свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними.

Визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними тягне за собою й необхідність визнання права на спадщину за позивачем на право 1/2 частку земельної ділянки, площею 11, 7173 га, кадастровий номер: :03:000:0565 та внесення відповідних змін до Держгеокадастру.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки представник позивача відмовилась від стягнення судових витрат у випадку задоволення позовних вимог, суд вирішив не стягувати судові витрати з відповідача.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 12, 13, 19, 60, 79-81, 174, 235, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , третя особа без самостійних позовних вимог: відділ у Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання свідоцтва про право власності по праву спадкування частково недійсним, визнання права власності по праву спадкування за законом на 1/2 частину земельних ділянок (паїв) задовольнити в повному обсязі.

Визнати частково (в частині 1/2) недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМЕ 366181 та серії НМЕ 366182, видані нотаріусом Першотравневої нотаріальної контори Донецької області 26.09.2017 року на земельну ділянку, розташовану на території Стародубівської сільської ради Першотравневого району Донецької області, площею 11,7173 га, кадастровий номер: :03:000:0565, на ім`я відповідача ОСОБА_5 після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати право по праву спадкування за законом першої черги за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 1/2 частку земельної ділянки, площею 11,7173 га, кадастровий номер: :03:000:0565, яка розташована на території Стародубівської сільської ради, село Захарівка, Першотравневого району, Донецької області, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Головне Управління Держгеокадастру у Донецькій області, Відділ у Мангушському районі внести до Держгеокадастру зміни про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :03:000:0565, площею 11,7173 га, згідно з судовим рішенням по справі.

Повний текст рішення виготовлено 13.02.2020 року.

Апеляційна скарга на рішення Першотравневого районного суду Донецької області, може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.О. Демочко