Єд. уник. 243/7954/20
Провадження №2/243/2484/2020
У Х В А Л А

про передачу справи до іншого суду

09 листопада 2020 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Мінаєв І.М.,

за участю секретаря судового засідання Андросова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області засобами поштового зв`язку надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 16 вересня 2020 року позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 30 вересня 2020 року провадження по справі було відкрито та призначене судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідачем по справі є ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді Міністерства соціальної політики № 243/7954/20/45192/20 від 12.10.2020 року, відповідач ОСОБА_2 з 22 лютого 2016 року перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб в Управлінні праці та соціального захисту населення Бердянського району Запорізької області, фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

Положенням п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Положенням ч.2 зазначеної статті передбачено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудна іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що зазначена справа не була прийнята до свого провадження Слов`янським міськрайонним судом з додержанням правил підсудності, оскільки відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у с. Новопетрівка Бердянського району Запорізької області.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (рішення у справі «Занд проти Австрії»). У рішенні ЄСПЛ «Сокуренко і Стригун проти України» суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, зазначено, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

У рішенні ЄСПЛ у справі «Коем та інші проти Бельгії» Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

У рішенні у справі «ТОВ «Базальт-Імпекс» проти України» від 1 грудня 2011 року, ЄСПЛ зауважив, що всупереч ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Верховний Суд України проігнорував висновки Європейського суду, викладені у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України», яке на час провадження у справі заявника вже було перекладено українською мовою і надруковано в офіційному юридичному виданні, тому визнав порушення ст.6 Конвенції.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що зазначена цивільна справа не підсудна Слов`янському міськрайонному суду Донецької області, а згідно територіальної юрисдикції вирішення цього спору відповідно до діючого цивільного процесуального законодавства віднесено до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, таким чином у контексті прецедентної практики ЄСПЛ «суд встановлений законом» у зазначеній справі це Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Відповідно до положення ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 28, 31 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Передати матеріали цивільної справу № 243/7954/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, на розгляд до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Консульська, 64).

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Копію ухвали надіслати позивачу для відома.

Роз`яснити сторонам, що передача цивільної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв