Справа № 536/1796/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі Коваль В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Позивач позовні вимоги обґрунтовувала тим, що між нею та відповідачем ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб, який 20.09.2005 року був розірваний.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати разом з нею.

27.03.2009 року заочним рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області з ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, до досягнення дитиною повноліття.

У подальшому з`ясувалося, що Відповідач змінив прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » внаслідок укладення шлюбу, що підтверджується рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.10.2017 року, справа №536/1820/17.

Аліменти відповідно до вищевказаного рішення Відповідач не сплачував починаючи з грудня 2008 року, а лише інколи проводив часткові оплати.

Станом 16.07.2019 року заборгованість становить 150 506 грн. 02 коп., що підтверджується довідкою розрахунком заборгованості по аліментам від 23.07.2019 року за вих.№14579473/9.

Таким чином сума пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з грудня 2008 року по 16 жовтня 2018 рік становить 161355 грн. 02 коп.

На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким:

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання спільної доньки ОСОБА_4 у розмірі 161355 грн. 02 коп.

Відповідача надав суду відзив на позов, в якому Відповідач посилається на хибність розрахунку пені та на отримання Позивачкою коштів від держави, як матері одиначки. Крім того від Відповідача до суду надійшло клопотання про витребування доказів, яке обґрунтоване тим, що представником направлено запит до Управління соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, з метою отримання доказу чи отримує Позивачка кошти від держави як мати одиначка, що не отримує аліментів на яке йому прийшла відмова.

«11» жовтня 2019 року Позивачка надала уточнення позовним вимог шляхом їх зменшення, в якій посилалась на те, що отримала від відділу ДВС довідку розрахунок заборгованості по аліментах від 23.07.2019 року за вих.№14579473/9 та здійснила перерахунок розміру пені відповідно до отриманої довідки з відділу ДВС.

Відповідно до здійсненого розрахунку розмір пені станом на 16.10.2018 року склав 127 172 грн. 90коп.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило.

Представник третьої особи ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішення суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

Між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб, який 20.09.2005 року був розірваний.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати разом з нею.

27.03.2009 року заочним рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області з ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, до досягнення дитиною повноліття.

У подальшому з`ясувалося, що Відповідач змінив прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » внаслідок укладення шлюбу, що підтверджується рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.10.2017 року, справа №536/1820/17.

Аліменти відповідно до вищевказаного рішення Відповідач не сплачував, починаючи з грудня 2008 року, а лише інколи проводив часткові оплати.

Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

У своїй позовній заяві Позивач посилається на Постанову Верхового суду України (Великої Палати Верховного суду) від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц, відповідно до якої неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів прострочення її сплати. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за весь проміжок прострочення).

Станом 16.07.2019 року заборгованість становить 150 506 грн. 02 коп., що підтверджується довідкою розрахунком заборгованості по аліментам від 23.07.2019 року за вих.№14579473/9.

Сума пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з 16 грудня 2008 року по 16 жовтня 2018 рік, відповідно до розрахунку Позивача становить 127 172 грн. 90коп.

Твердження Відповідача, щодо отримання Позивачкою державної допомоги від Управління соціального захисту населення Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області спростовані відповіддю.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, позов задоволено повністю, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. ст. 76, 258-259, 263-265, 273, 280, 352 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання спільної доньки ОСОБА_4 у розмірі 127 172 грн. 90коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Кременчуцький районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяО. О. Колотієвський