ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 листопада 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/609/20

Головуючий у першій інстанції Коротка А. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1283/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Висоцької Н.В.,

суддів: Бобрової І.О., Бечко Є.М.,

із секретарем Зіньковець О.О.,

учасники справи: скаржник ОСОБА_1 ,

державний виконавець Молошна Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 вересня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Молошної Людмили Іванівни,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Прилуцького міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Молошної Л.І., в якій просить скасувати винесену останньою постанову про опис та арешт майна боржника від 13.02.2020 через її неповноту, у зв`язку з чим визнати бездіяльність державного виконавця протиправною, та зобов`язати державного виконавця Молошну Л.І. провести повний опис майна ОСОБА_2 з відеофіксацією всього житлового приміщення, всіх надвірних споруд та подвір`я, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

У обґрунтування скарги посилалась, що у оскаржуваній постанові не зафіксовано все майно на яке можливо звернути стягнення та яке можливо реалізувати на фірмі ДП «Сетам» для виконання судового рішення на її користь.

Ухвалою від 15.09.2020 Прилуцького міськрайонного суду скарга ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Прилуцького міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Молошної Л.І. задоволена частково.

Визнано протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Прилуцького міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Молошної Л.І. щодо неповноти описаного майна боржника ОСОБА_2 у постанові про опис та арешт майна боржника від 13.02.2020, у задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обгрунтовано, що жодних порушень щодо змісту та форми постанови про опис та арешт майна від 13.02.2020 не вбачається, у зв`язку з чим не вважає за необхідне її скасовувати, однак у своїй скарзі ОСОБА_1 звертала увагу суду саме на неповноту описаного у ній майна, яке станом на 13.02.2020 фактично знаходилось за адресою, що було підтверджено безпосередньо самим державним виконавцем шляхом винесення 10.06.2020 постанови про опис та арешт майна боржника, якою було описано та накладено арешт на 68 об`єктів майна ОСОБА_2 , у зв`язку з чим саме в цій частині суд визнає вимоги скарги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню, а бездіяльність державного виконавця Молошної Л.І. - відповідно протиправною.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи судове рішення незаконним та посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким задовольнити її скаргу у повному обсязі.

За доводами апеляційної скарги, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість скарги та недоведеність обставин на її підтвердження.

Скаржниця зазначає, що державний виконавець вкотре порушив її права, проте суд не скасував неповну постанову від 13.02.2020 про опис та арешт майна, та нового рішення про неописане майно не прийняв, і не виніс рішення про зобов`язання державного виконавця видати нову постанову з включенням всіх неописаних речей, для реалізації на фірмі ДП «Сетам», та перерахування грошей в рахунок боргу.

Зазначає, що опис і арешт майна 10.06.2020 проведений з порушенням її прав, оскільки не було здійснено відеофіксації, не допущено її як стягувача до опису майна боржника за викликом. Виконавець при здійсненні виконавчого провадження не використав всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення суду.

У наданому відзиві старший державний виконавець Молошна Л.І., вважає дії державного виконавця такими, що вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, а скарга безпідставною, необґрунтованою та такою, що не може бути задоволеною.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, а судове рішення скасувати, враховуюче наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У справі встановлено, що згідно копії постанови про опис та арешт майна боржника від 13.02.2020 (а.с. 7-9) державним виконавцем Молошною Л.І. на виконання виданих Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області виконавчих листів про стягнення з боржника ОСОБА_2 моральної шкоди та боргу було описано та накладено арешт на 5 (п`ять) об`єктів його майна.

На наданих суду фотознімках майна (а.с. 10-13) вбачається ряд об`єктів майна без прив`язки їх до власника та адреси, які відсутні у постанові про опис та арешт майна боржника від 13.02.2020.

Постановою державного виконавця про опис та арешт майна боржника від 10.06.2020 (а.с. 42-44) на виконання виданих Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області виконавчих листів про стягнення з боржника ОСОБА_2 моральної шкоди та боргу було описано та накладено арешт вже на 68 (шістдесят вісім) об`єктів його майна.

Актом державного виконавця від 10.06.2020 (а.с. 50) встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , не виявлено іншого належного боржникові ОСОБА_2 майна, на яке можливо звернути стягнення, крім того, яке було описано в постанові державного виконавця про опис та арешт майна боржника від 10.06.2020.

Задовольняючи скаргу частково, суд першої інстанції прийшов до висновку, що жодних порушень щодо змісту та форми постанови про опис та арешт майна від 13.02.2020 не вбачається, у зв`язку з чим не вважає за необхідне її скасовувати, однак у своїй скарзі ОСОБА_1 звертала увагу суду саме на неповноту описаного у ній майна, яке станом на 13.02.2020 фактично знаходилось за адресою, що було підтверджено безпосередньо самим державним виконавцем шляхом винесення 10.06.2020 постанови про опис та арешт майна боржника, якою було описано та накладено арешт на 68 об`єктів майна ОСОБА_2 , у зв`язку з чим саме в цій частині суд визнає вимоги скарги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню, а бездіяльність державного виконавця Молошної Л.І. - відповідно протиправною.

Разом з цим, зважаючи на те, що постановою державного виконавця про опис та арешт майна боржника від 10.06.2020 вже було здійснено повторний та повний опис майна боржника ОСОБА_2 , про що свідчить складений державним виконавцем акт від того ж 10.06.2020, то зазначив про відсутність підстав для проведення ще одного опису майна боржника ОСОБА_2 , як того просить скаржниця з відеофіксацією, проведення якої відповідно до ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження» є лише правом державного виконавця, а не його обов`язком, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити скаржниці у задоволенні і цієї частини вимог скарги.

Однак апеляційний суд приходить до висновку про допущення судом першої інстанції процесуальних порушень, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції враховуючи наступне.

Звернувшись до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця, ОСОБА_1 зазначала учасниками справи скаржника та суб`єкт оскарження.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За приписами ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

Тобто указана норма імперативно передбачає участь усіх трьох сторін виконавчого провадження у розгляді скарги на дії державного виконавця або органу державної виконавчої служби.

Зі змісту скарги та відповідно до змісту постанов від 13.02.2020 та 10.06.2020 про опис та арешт майна боржника ЗВП № 60965495 (а.с. 7-8, 42-47), вбачається, що боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_2 , який не зазначений, як учасник справи.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи судом першої інстанції боржник ОСОБА_2 до участі у справі не залучався і, відповідно, скаргу ОСОБА_1 не отримував, пояснень з приводу предмету спору не надавав, про існування даного судового провадження не обізнаний.

Проте, визначення процесуального становища стягувача та боржника, а також залучення їх до участі у справі на стадії апеляційного розгляду діючим законодавством не передбачено, а вирішення скарги безпосередньо зачіпає права стягувача та боржників, оскільки ОСОБА_1 просить скасувати постанову про опис та арешт майна боржника від 13.02.2020 через її неповноту, у зв`язку з чим визнати бездіяльність державного виконавця протиправною та зобов`язати державного виконавця Молошну Л.І. провести повний опис майна ОСОБА_2 з відеофіксацією всього житлового приміщення, всіх надвірних споруд та подвір`я, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 в рамках виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів.

Таким чином, за відсутності участі у вирішенні даного спору усіх сторін виконавчого провадження колегія суддів вважає недоцільним та передчасним надання правової оцінки правовідносинам, які виникли, оскільки указане автоматично призведе до вирішення питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Крім того, 03.11.2020 на адресу апеляційного суду старшим державним виконавцем Молошною Л.І. було подано заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, та надано постанову від 09.10.2020 про закінчення виконавчого провадження за виконавчим провадженням щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 68786,02 грн компенсації за переотриману частку у спільному майні подружжя та 672,40 в рахунок часткового відшкодування понесених витрат на правову допомогу (а.с. 93, 94).

Встановлено, що Постановою ВС № 742/2501/16-ц від 24.06.2020 заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06.06.2017 та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 23.04.2018 скасовано (а.с. 97-105).

В період знаходження виконавчого документу на виконанні стягнуто 27843,54 грн боргу та 2781,87 грн виконавчого збору.

Відповідно виконавче провадження закінчено з врахуванням скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, як це передбачено п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Також надано постанову від 20.10.2020 про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000,00 грн моральної шкоди, виконавче провадження закінчено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с. 95)

Отже, скарга за відсутності належних учасників справи не могла бути вирішена по суті відповідно до закону незалежно від того, якими фактичними обставинами та правовими нормами вона обґрунтована, з врахуванням наведеного апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ч. 1 п. 4, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 вересня 2020 року скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Молошної Людмили Іванівни відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 06.11.2020.

Головуючий Судді: