Справа № 121/3552/13-ц
У Х В А Л А

14 грудня 2020 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Поляновській О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві питання про відновлення втраченого провадження у цивільній справі № 121/3552/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Сімеїзська селищна рада, Ялтинське управління земельних ресурсів, про визнання договору купівлі продажу земельної ділянки недійсним, визнання недійсним свідоцтв про право власності, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим знаходилась справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Сімеїзська селищна рада, Ялтинське управління земельних ресурсів, про визнання договору купівлі продажу земельної ділянки недійсним, визнання недійсним свідоцтв про право власності.

02.12.2013 року Ялтинським міським судом Автономної Республіки Крим було ухвалено рішення, відповідно до якого у задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18.02.2014 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На адресу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .

Верховним судом 19.06.2018 року було постановлено ухвалу про направлення копії матеріалів касаційного провадження до Апеляційного суду м. Києва з метою визначення суду для розгляду питання про відновлення втраченого провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.07.2018 року було визначено Подільський районний суд м. Києва для вирішення питання про можливість відновлення втраченого судового провадження у справі № 121/3552/13-ц.

Ухвалою суду від 06.02.2019 року було відкрито провадження у справі про відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Сімеїзська селищна рада, Ялтинське управління земельних ресурсів, про визнання договору купівлі продажу земельної ділянки недійсним, визнання недійсним свідоцтв про право власності, та запропоновано особам, які брали участь у справі надати всі наявні документи, довідки, папери, відомості, що стосуються справи.

Ухвалою суду від 04.07.2019 року було відмовлено у відновленні втраченого судового провадження у зазначеній справі, яку було скасовано постановою Київського апеляційного суду від 30.10.2019 року та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заявник та усі заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки відправлення поштової кореспонденції у населені пункти, розташовані на тимчасово-окупованій території України, не здійснюється, тому суд здійснював повідомлення таких осіб про місце, дату та час розгляду справи через розміщення повідомлення на сторінці суду офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, Касаційним цивільним судом Верховного Суду ухвалою від 19.06.2019 року встановлено, що у березні 2014 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 02 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18 лютого 2014 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2014 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі та витребувано з Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим справу № 121/3552/13-ц.

Вимоги ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2014 року у частині витребування справи не виконано, оскільки справа до суду не надходила через тимчасову окупацію частини території України, що унеможливлює розгляд цієї справи судом касаційної інстанції.

Касаційну скаргу із доданими до неї матеріалами у справі № 121/3552/13-ц передано до Верховного Суду.

З урахуванням мотивів, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 19.06.2018 року копії матеріалів касаційного провадження були направлені до Апеляційного суду м. Києва з метою визначення суду для розгляду питання про відновлення втраченого провадження, який в свою чергу визначив Подільський районний суд м. Києва для вирішення питання про можливість відновлення втраченого судового провадження у справі № 121/3552/13-ц.

Однією із гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві є існування на законодавчому рівні інституту цивільного процесуального права - відновлення втраченого судового провадження. Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення та виконання судового рішення.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Незабезпечення можливості касаційного оскарження судового рішення також буде порушенням права на доступ до правосуддя у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року.

Відповідно до ч.1 ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно з ч. 3 ст. 491 ЦПК України до заяви про відновлення втраченого судового провадження додаються документи або їх копії, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку, що збереглися в заявника або у справі, копії заяви відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до ст. 493 ЦПК України, передбачено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги, зокрема: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження (ч. 2 ст. 494 ЦПК України).

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.01.2017 року «Узагальнення практики розгляду судами деяких питань, пов`язаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасово окупованій території і в зоні АТО» (далі - Лист ВССУ) особливість судового розгляду у справах про відновлення втраченого судового провадження, виходячи зі змісту норм ЦПК, полягає у відтворенні раніше існуючих матеріалів судового провадження. Так, в ухвалі від 16 січня 2013 року в справі N 6-21069св12 ВССУ, зокрема, зазначив, що за результатами розгляду заяви про відновлення втраченого провадження суд не збирає нові матеріали справи, а відновлює документи, які були наявні у справі (у тому числі і процесуальні). Враховуючи зазначене, звертаємо увагу, що суд під час розгляду цієї категорії справ не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, законодавцем віднесено на розсуд суду. Так, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У зв`язку з цим слід враховувати, що обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, залежить від мети такого відновлення.

Слід зазначити, що рішення суду про відновлення втраченого судового провадження має відповідати загальним вимогам щодо його змісту, з урахуванням особливостей, передбачених для цієї категорії справ. Так, у рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження.

У переважній більшості рішень в цій категорії справ судами у резолютивній частині рішення зазначається лише про відновлення втраченого судового провадження без наведення переліку відновлених матеріалів, їх реквізитів та без викладення їх змісту

З огляду на наведену судову практику, ВССУ у своєму Листі звернув увагу, що незалежно від заявленої мети відновлення втраченого судового провадження, резолютивна частина рішення про відновлення такого провадження обов`язково має містити повний текст відновленого судового рішення, яким було закінчено провадження у справі. Це зумовлено тим, що наведений судом текст відновленого рішення у справі фактично замінює його втрачений оригінал. У зв`язку з цим відсутність в резолютивній частині рішення суду змісту відновленого судового рішення може унеможливити реалізацію особою, яка зверталась до суду з заявою про відновлення втраченого провадження, своїх прав відповідно до визначеної мети.

Крім того, в окремих випадках також залежно від мети відновлення втраченого судового провадження в резолютивній частині рішення, окрім повного тексту відновленого судового рішення доцільним є зазначення переліку всіх відновлених матеріалів справи із зазначенням їх реквізитів.

Заявником, який у справі № 121/3552/13-ц був позивачем, на виконання ухвали суду від 06.02.2019 року надано всі наявні документи, довідки, папери, відомості, що стосуються справи, а саме: копію судової повістки-повідомлення від 20.09.2013 у справі №22-ц/190/6198/13; копію клопотання уповноваженого представника позивача від 02.11.2013; копію клопотання уповноваженого представника позивача про призначення експертизи; копію ухвали Верховного Суду України від 30.03.2011; копію витягу з ухвали Верховного Суду України від 30.03.2011; копію судової повістки-виклику по справі №121/3552/13-ц від 29.04.2013; копію клопотання уповноваженого представника позивача про виклик свідків; копію листа Прокуратури Автономної Республіки Крим від 19.06.2013; копію квитанції №ПН693059К від 02.07.2013; копію квитанції №ПН693040К від 02.07.2013; копії конвертів; копію заперечення до позову від 11.09.2013; копію судової повістки-виклику по справі № 121/3552/13-ц від 11.09.2013; копію витягу з ЄДР про Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектінвестбуд»; копію листа Адміністрації Президента України від 13.06.2013; копію плану меж земельної ділянки 060010001; копію державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 серії КМ №060452; копію судових повісток-викликів по справі №121/3552/13-ц від 21.11.2013; копію ухвали Апеляційного суду АР Крим від 08.08.2013 у справі №22-ц/0190/4592/13 із супровідним листом; копію апеляційної скарги па ухвалу Ялтинського міського суду від 02.07.2013 у справі №121/3552/13-ц; копію листів прокуратури м. Ялти від 06.04.2013; копію реквізитів для перерахування судового збору; копію технічного звіту по геодезичній зйомці земельної ділянки 2013 рік; копію повістки у справі №820/5812/13-а; копію листа Прокуратури Автономної Республіки Крим від 25.09.2013; копію клопотання уповноваженого представника позивача про призначення експертизи; копію рішення виконавчого комітету Сімеїзської селищної ради від 07.12.2012; копію витягів на державну реєстрацію прав №36718990 від 13.12.2012; копію свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 13.12.2012; копію клопотання уповноваженого представника позивача про призначення експертизи; копію уточнення позовних вимог та додаткові пояснення до позову; копію договору купівлі-продажу земельної ділянки №2289 від 07.09.2012; копію висновку КП Ялтинської міської ради «БТІ» №308 від 07.12.2012; копію судових повісток-повідомлень у справі №22-ц/190/8226/13; копію апеляційної скарги уповноваженого представника позивача на рішення Ялтинського міського суду від 02.12.2013 у справі №з121/3552/13-ц; копію поштової квитанції; копію ухвали Апеляційного суду АР Крим від 18.02.2014 у справі №22-ц/190/778/14; копію рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 02.12.2013 у справі №121/3552/13; копію довіреності фізичної особи ОСОБА_1 від 15.10.2009; копію заяви уповноваженого представника позивача про видачу судового рішення по справі № 121/3552/13-ц від 18.02.2014; копію касаційної скарги уповноваженого представника позивача на рішення Апеляційного суду АР Крим від 18.02.2014 та рішення Ялтинського міського суду від 02.12.2013; копію квитанції № від 04.03.2014; копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.03.2014 у справі №6-11940ск14 із супровідним листом та конвертом; копію довіреності уповноваженого представника від 11.06.2018.

Судом перевірена наявність процесуальних рішень у цивільній справі № 121/3552/13-ц, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в якому містяться копії таких судових рішень: 1) ухвала Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 29 квітня 2013 року, якою відкрито провадження у цивільній справі № 121/3552/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Сімеїзська селищна рада, Ялтинське управління земельних ресурсів, про визнання договору купівлі продажу земельної ділянки недійсним, визнання недійсним свідоцтв про право власності; 2) ухвала Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 02 липня 2013 року про відмову у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі; 3) ухвала Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 вересня 2013 року про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою на ухвалу Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 02 липня 2013 року по цій цивільній справі; 4) ухвала Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 09 жовтня 2013 року про відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 02 липня 2013 року по цій цивільній справі без змін; 5) рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 02 грудня 2013 року, яким у задоволенні позову відмовлено; 6) ухвала Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 19 червня 2018 року про направлення до Апеляційного суду міста Києва копії матеріалів касаційного провадження № 61-24166ск18 у справі № 121/3552/13-ц з метою визначення суду для розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження; 7) ухвала Подільського районного суду міста Києва від 06 лютого 2019 року про відкрити провадження у справі про відновлення втраченого судового провадження у справі за вищезазначеним позовом; 8) ухвала Подільського районного суду міста Києва від 04 липня 2019 року про відмову у відновленні втраченого судового провадження у справі № 121/3552/13-ц; 9) ухвала Київського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року про залишення без руху апеляційної скарги представника ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 04 липня 2019 року; 10) ухвала Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 04 липня 2019 року; 11) ухвала Київського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року про призначення справи до розгляду на 30 жовтня 2019 року; 12) постанова Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали Подільського районного суду м. Києва від 04 липня 2019 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд звертає увагу, що позбавлений можливості витребувати у фізичних чи юридичних осіб, які знаходяться на тимчасово окупованій території України, будь-які документи, що у них збереглися і стосуються відновлюваного судового провадження або виклику і допиту свідків.

З огляду на викладене, з урахуванням наявної в матеріалах справи інформації та доказів, суд вважає за необхідне використати ту частину провадження, що збереглася до втрати провадження, та відновити зміст вищевказаних рішень по суті судів першої та апеляційної інстанцій у даній цивільній справі. Даними судами при розгляді справи досліджувались матеріали справи, були встановлені обставини справи, надана оцінка доказам, що містяться в справі, що знайшло своє відображення у даних кінцевих рішеннях по справі міського та апеляційного судів.

На думку суду, зібрані та відновлені матеріали судового провадження у справі № 121/3552/13-ц є достатніми для розгляду касаційної скарги, зокрема: копія рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 02 грудня 2013 року, яким у задоволенні позову відмовлено; копія ухвали Апеляційного суду АР Крим від 18.02.2014 у справі, якої рішення суду першої інстанції залишено без змін; копію заперечення до позову від 11.09.2013; копію плану меж земельної ділянки 060010001; копію державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 серії КМ №060452; копію апеляційної скарги па ухвалу Ялтинського міського суду від 02.07.2013 у справі №121/3552/13-ц; копію технічного звіту по геодезичній зйомці земельної ділянки 2013 рік; копію рішення виконавчого комітету Сімеїзської селищної ради від 07.12.2012; копію витягів на державну реєстрацію прав №36718990 від 13.12.2012; копію свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 13.12.2012; копію уточнення позовних вимог та додаткові пояснення до позову; копію договору купівлі-продажу земельної ділянки №2289 від 07.09.2012; копію висновку КП Ялтинської міської ради «БТІ» №308 від 07.12.2012; копію апеляційної скарги уповноваженого представника позивача на рішення Ялтинського міського суду від 02.12.2013 у справі №з121/3552/13-ц; копію касаційної скарги уповноваженого представника позивача на рішення Апеляційного суду АР Крим від 18.02.2014 та рішення Ялтинського міського суду від 02.12.2013 року.

Згідно з Листом ВССУ, якщо необхідно здійснити апеляційний або касаційний розгляд справи, її матеріали після такого відновлення передаються місцевим судом відповідно до суду апеляційної або касаційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-260, 261, 353, 354, 493-494 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України -

У Х В А Л И В :

Відновити частково втрачене судове провадження в цивільній справі № 121/3552/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Сімеїзська селищна рада, Ялтинське управління земельних ресурсів, про визнання договору купівлі продажу земельної ділянки недійсним, визнання недійсним свідоцтв про право власності.

Відновити наступні матеріали втраченого судового провадження в цивільній справі № 121/3552/13-ц, які надані заявником: копію судової повістки-повідомлення від 20.09.2013 у справі №22-ц/190/6198/13; копію клопотання уповноваженого представника позивача від 02.11.2013; копію клопотання уповноваженого представника позивача про призначення експертизи; копію ухвали Верховного Суду України від 30.03.2011; копію витягу з ухвали Верховного Суду України від 30.03.2011; копію судової повістки-виклику по справі №121/3552/13-ц від 29.04.2013; копію клопотання уповноваженого представника позивача про виклик свідків; копію листа Прокуратури Автономної Республіки Крим від 19.06.2013; копію квитанції №ПН693059К від 02.07.2013; копію квитанції №ПН693040К від 02.07.2013; копії конвертів; копію заперечення до позову від 11.09.2013; копію судової повістки-виклику по справі № 121/3552/13-ц від 11.09.2013; копію витягу з ЄДР про Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектінвестбуд»; копію листа Адміністрації Президента України від 13.06.2013; копію плану меж земельної ділянки 060010001; копію державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 серії КМ №060452; копію судових повісток-викликів по справі №121/3552/13-ц від 21.11.2013; копію ухвали Апеляційного суду АР Крим від 08.08.2013 у справі №22-ц/0190/4592/13 із супровідним листом; копію апеляційної скарги па ухвалу Ялтинського міського суду від 02.07.2013 у справі №121/3552/13-ц; копію листів прокуратури м. Ялти від 06.04.2013; копію реквізитів для перерахування судового збору; копію технічного звіту по геодезичній зйомці земельної ділянки 2013 рік; копію повістки у справі №820/5812/13-а; копію листа Прокуратури Автономної Республіки Крим від 25.09.2013; копію клопотання уповноваженого представника позивача про призначення експертизи; копію рішення виконавчого комітету Сімеїзської селищної ради від 07.12.2012; копію витягів на державну реєстрацію прав №36718990 від 13.12.2012; копію свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 13.12.2012; копію клопотання уповноваженого представника позивача про призначення експертизи; копію уточнення позовних вимог та додаткові пояснення до позову; копію договору купівлі-продажу земельної ділянки №2289 від 07.09.2012; копію висновку КП Ялтинської міської ради «БТІ» №308 від 07.12.2012; копію судових повісток-повідомлень у справі №22-ц/190/8226/13; копію апеляційної скарги уповноваженого представника позивача на рішення Ялтинського міського суду від 02.12.2013 у справі №з121/3552/13-ц; копію поштової квитанції; копію ухвали Апеляційного суду АР Крим від 18.02.2014 у справі №22-ц/190/778/14; копію рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 02.12.2013 у справі №121/3552/13; копію довіреності фізичної особи ОСОБА_1 від 15.10.2009; копію заяви уповноваженого представника позивача про видачу судового рішення по справі № 121/3552/13-ц від 18.02.2014; копію касаційної скарги уповноваженого представника позивача на рішення Апеляційного суду АР Крим від 18.02.2014 та рішення Ялтинського міського суду від 02.12.2013; копію квитанції № від 04.03.2014; копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.03.2014 у справі №6-11940ск14 із супровідним листом та конвертом; копію довіреності уповноваженого представника від 11.06.2018.

Відновити рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 02.12.2013 р. такого змісту:

Державний герб України

Справа № 121/3552/13-ц

2/121/1478/13

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2013 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі: головуючого судді Берещанкського Ю.В., при секретарі Савватєєві О.С., з участю представників, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ялти цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Сімеїзська селищна рада, Ялтинське управління земельних ресурсів, про визнання договору купівлі продажу земельної ділянки недійсним, визнання недійсним свідоцтв про право власності, суд

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , та його представник ОСОБА_4 , уточнивши позовні вимоги, просить суд визнати недійсним договір купівлі продажу земельної ділянки від 07.09.2012 року, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також просить визнати недійсним свідоцтво на права власності на нерухоме майно від 13.12.2012 року, а саме житловий будинок який належить ОСОБА_3 , та визнати недійсним свідоцтво на права власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що він є власником земельної ділянки АДРЕСА_2 , яка була відведена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих будівель. Власником суміжної земельної ділянки на сьогоднішній день є ОСОБА_3 . В лютому 2012 року відповідачем ОСОБА_5 за домовленістю з попереднім власником земельної ділянки на дорозі перед воротами вирив канаву, яка унеможливлює заїзд на його земельну ділянку № НОМЕР_1 та тим самим суттєво порушує його права як власника. Також позивач вважає, що договір купівлі продажу земельної ділянки від 07.09.2012 року, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суперечить закону, та на земельній ділянки розташований самочинно побудований будинок без дотримання будівельних норм і стандартів, який є загрозою для людей.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки продаж земельної ділянки було здійснено з додержанням усіх вимог чинного законодавства. Огородження побудоване в межах земельної ділянки, належної ОСОБА_3 , та дорога розташована поза її межами. Крім того, ОСОБА_3 , як власник земельної ділянки, від імені якого на підставі довіреності діє ОСОБА_5 , має право самостійно на ній господарювати.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про місце, день та час розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,0478 га, розташована в смт. Голуба затока, яка була відведена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих будівель, на підставі договору купівлі-продажу від 13 лютого 2002 року, що підтверджується державним актом серії КМ № 060452.

Власником суміжної земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 0,0400 га, розташованої за адресою: АРК, м. Ялта, смт. Голуба Затока, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 494555 був ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за законом 19 липня 2012 року було видано Першою Ялтинською державною нотаріальною конторою Борисовій Н.С., яка, в свою чергу, 07 вересня 2012 року продала вищевказану земельну ділянку ОСОБА_3 , від імені якого діяв ОСОБА_5 , зі зберіганням цільового призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу АР Крим, ОСОБА_7 та зареєстрований за номером 2289.

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, продаж земельної ділянки була здійсненна з додержанням усіх вимог чинного законодавства, тому в цій частині позову слід відмовити.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача, стосовно визнання недійсним свідоцтво на права власності на нерухоме майно від 13.12.2012 року, а саме житловий будинок, який належить ОСОБА_3 , та визнати недійсним свідоцтво на права власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Усі питання здійснення позивачем права володіння та користування належною йому земельною ділянкою АДРЕСА_3 мають вирішуватись ним самостійно і не за рахунок обмеження прав інших осіб, враховуючи також те, що зі змісту позовної заяви не зрозуміло у чому саме виразилось порушення відповідачами законних прав та інтересів позивача, та яке відношення позивач має до проданої земельної ділянки, побудованого на неї житлового будинку або свідоцтв на права власності на нерухоме майно та на земельну ділянку.

Таким чином, розглянувши цивільну справу в присутності сторін, їх представників, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає.

Питання про розподіл судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Сімеїзська селищна рада, Ялтинське управління земельних ресурсів, про визнання договору купівлі продажу земельної ділянки недійсним, визнання недійсним свідоцтв про право власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Відновити ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18.02.2014 року такого змісту:

Державний герб України

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого судді - Даніла Н.М.

Суддів: Онищенко Т.С.

РошкаМ.В.

При секретарі: Рижих М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , треті особи - Сімеїзська селищна рада АР Крим, Ялтинське управління земельних ресурсів про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним та визнання недійсним свідоцтв про право власності,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 02 грудня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_9 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу земельної ділянки недійсним та недійсним свідоцтва про право власності, мотивуючи тим, що він є власником земельної ділянки АДРЕСА_3 , яка була відведена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. ОСОБА_3 є власником суміжної земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 07 вересня 2012 року. Оскільки договір - купівлі продажу суміжної земельної ділянки був укладений ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при наявності на земельній ділянці об`єкту самочинного будівництва, який є загрозою для людей, договір купівлі-продажу земельної ділянки суперечить закону і його слід визнати недійсним.

Рішенням Ялтинського міського суду АР Крим від 02 грудня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надіслав до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування усіх обставин справи. Зокрема, зазначає, що договір купівлі - продажу земельної ділянки є засобом приховання угоди купівлі-продажу самовільно збудованого об`єкту нерухомості, побудованого у дев`яностих роках, чим порушено право держави, до обов`язків якої входить забезпечення визнання та захист речових прав на нерухомість.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів за висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303 Цивільного процесуального кодексу України розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення, згідно вимог статті 214 ЦПК України, суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Рішення суду першої інстанції відповідає наведеним вимогам процесуального закону.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності та невизначеності позовних вимог щодо порушення прав позивача укладанням договору купівлі-продажу суміжної земельної ділянки.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 13 лютого 2002 року є власником земельної ділянки АДРЕСА_4 , яка була відведена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Власником суміжної земельної ділянки АДРЕСА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №494555 був ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_6 власником земельної ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19 липня 2012 року Першою Ялтинською державною нотаріальною конторою стала ОСОБА_2

07 вересня 2012 року ОСОБА_2 продала зазначену земельну ділянку ОСОБА_8 від імені якого діяв ОСОБА_5 , зі зберіганням цільового призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

07 грудня 2012 року рішенням Сімеїзської селищної ради м. Ялта АР Крим № 308 оформлено право власності на жилий будинок літер А загальною площею 292,8 кв.м, жилою площею 47 кв.м по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_8 .

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Всупереч вимогам ч. 1 ст. 10, ч. 3 ст. 60 ЦПК України позивачем не надано належних допустимих доказів щодо порушення його права власності на земельну ділянку укладанням відповідачами договору купівлі-продажу суміжної земельної ділянки.

Посилання позивача на те, що на суміжній ділянці, яку продано ОСОБА_8 знаходиться самочинно збудований об`єкт нерухомого майна, який загрожує особам, які у ньому мешкають та іншим особам, які проживають навколо, вірно не прийняті до уваги судом першої інстанції, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги взагалі не містять у собі обґрунтувань порушення прав позивача, а доводи скарги щодо порушення прав держави не мають правового значення для вирішення спору, оскільки в інтересах держави до суду можуть звернутися лише органи державної влади або органи місцевого самоврядування, які на це уповноважені державою, а не фізична особа.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що зроблені судом висновки достатньо мотивовані, обставини справи встановлені повно, наданим сторонами доказам в рішенні дана належна оцінка згідно положень ст. 212 ЦПК України.

Додаткових доказів, які б спростовували правильність зроблених судом висновків позивачем та його представником суду апеляційної інстанції не надано.

Рішення суду є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, ґрунтуючись на усесторонньому, повному, об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності і підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 Цивільного процесуального кодексу України колегія суддів судової палати з цивільних справ, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 02 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді.

Ухвала може бути оскаржена позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Після набрання цією ухвалою законної сили матеріали справи направити до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду для розгляду касаційної скарги на рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 02.12.2013 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18.02.2014 року.

СуддяО. В. Васильченко