Справа №442/8694/19
Провадження №2/442/333/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Далявської Л.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі справу за позовом ОСОБА_1 до Бистрицької-Гірської сільської ради Дрогобицького району Львівської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що вона - ОСОБА_1 , являється дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Вона, як єдиний спадкоємець за законом після смерті матері і фактично вступила у володіння спадковим майном, оскільки до дня її смерті проживала разом з нею та села спільне господарство. Однак, при оформленні спадкових прав, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Оскільки мати за життя не оформила права власності на вказаний будинок, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять задоволити позов.

Представник відповідача Бистрицької-Гірської сільської ради Дрогобицького району в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи у його відсутності. Заявлені позовні вимоги визнає та просить задоволити їх в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.09.1995 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Бистриця Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №4.

Родинні зв`язки між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджуються копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 31.01.1967 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 19.11.1988 року.

Згідно копій довідок №203 і №205 від 09.12.2019 року, виданих Бистрицькою-Гірською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно до дня своєї смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; згідно по господарських книг вказане будинковолодіння рахується за померлою; на час її смерті разом з нею проживала та вела спільне господарство її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Довідкою №2383 від 12.12.2019 р. виданою КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО», стверджується, що на будинок АДРЕСА_1 відсутня реєстрація права власності; загальна площа будинку - 53,9 м.кв., житлова - 17,9 м.кв.

Згідно технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 18.12.2019 р.,: загальна площа будинку становить - 53,9 м.кв., житлова - 17,9 м.кв.

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Мандзілевської Т.С. від 21.12.2019 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки заявником не подано документу, що засвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_2 1995 року, діяв Цивільний Кодекс УРСР в редакції 1963 року, який слід застосовувати до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і з заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця : спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_2 та відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Інших спадкоємців першої черги за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину та претендували на спадкове майно, немає.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначається перелік фактів, які можуть встановлюватись судом.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року.

Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року, який набрав чинності з 01.01.2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Враховуючи те, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася в день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до набрання чинності Цивільним кодексом України від 16.01.2003 року, до даних правовідносин застосовуються норми Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року № 1540-VI.

Відповідно до ст. ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2 , оскільки проживала разом з нею у вищевказаному будинку, вела спільне господарство та фактично вступила в управління спадковим майном після її смерті. Встановлення факту прийняття спадщини необхідне заявниці для належного оформлення спадщини.

При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту прийняття спадщини не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено.

Стаття 6 ЦК УРСР (1963 року) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в установленому порядку судом, арбітражем або третейським судом шляхом визнання цих прав, одним із способів захисту яких є визнання цих прав.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В сукупності наведені вище докази свідчать про підставність позовних вимог позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 81, 264, 265, 352 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_2 ) право приватної власності на житловий будинок, загальною площею 53,9 кв.м., житловою 17,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, а саме: сходи позначені на плані літ. «а», навіс - літ. «Б», сарай - літ. «В» та навіс літ. «Г», що знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Медведик Л.О.