ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 грудня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/4037/20

Головуючий у першій інстанції Супрун О. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1157/20

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Бивалькевич Т.В.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Державна казначейська служби України,

особи, які подали апеляційну скаргу: Державна казначейська служба України, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області,

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2020 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 03.08.2020, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

19.05.2020 ОСОБА_1 пред`явив позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі за текстом ГУ ПФУ в Чернігівській обл.) і Державної казначейської служби України (далі за текстом ДКСУ), в якому просить:

- визнати, що протиправна діяльність ГУ ПФУ в Чернігівській обл., встановлена у рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019, і тривале, протягом 2018-2020 рр. - поза межами розумного строку, невиконання судового рішення призвело до спричинення йому моральної шкоди у розмірі 50000 грн 00 коп.;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 50000 грн 00 коп. у відшкодування моральної шкоди шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку України.

В обґрунтуванні позову зазначено, що ГУ ПФУ в Чернігівській обл. з 01.01.2018 по цей час неправомірно виплачує ОСОБА_1 пенсію у заниженому розмірі, що встановлено рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 620/4089/18, яке набрало законної сили 06.12.2019. ГУ ПФУ в Чернігівській обл. на виконання цього рішення здійснило відповідний перерахунок пенсії ОСОБА_1 , але недоплату, що утворилася за період з 01.01.2018 по 05.12.2019 у загальній сумі 22936 грн 06 коп., не виплатило. Умисними діями: неправильним обчислення розміру пенсії і виплатою її у заниженому розмірі позивачеві завдано моральної шкоди у вигляді душевних страждань, руйнування його життєвих планів та соціальних зв`язків, значного погіршення стану здоров`я, психічних розладах, приниженні честі та гідності, втрати звичайного способу життя.

Оскаржуваним рішенням позов частково задоволено: стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 15000 грн 00 коп. у відшкодування моральної шкоди шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку України. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що неправильним обчисленням розміру пенсії і виплатою її у заниженому розмірі ГУ ПФУ в Чернігівській обл. завдало позивачеві моральної шкоди у вигляді порушення його життєвих планів, необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя й страждань і що її компенсація в сумі 15000 грн 00 коп. буде належною сатисфакцією понесених ОСОБА_1 душевних страждань.

В апеляційній скарзі ДКСУ просить скасувати вказане рішення і ухвалити рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 . Її доводи зводяться до того, що факт завдання моральної шкоди, про яку йдеться у позовній заяві ОСОБА_1 , є недоведеним і що визначений судом розмір відшкодування останньому моральної шкоди є завищеним.

ГУ ПФУ в Чернігівській обл. у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду І інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 і ухвалити рішення про відмову в задоволенні його позову в повному обсязі. Доводи цієї скарги зводяться до того, що висновок суду про виплату Управлінням ОСОБА_1 пенсії у заниженому розмірі є необґрунтованим та що факт завдання Управлінням моральної шкоди, про яку йдеться у позовній заяві ОСОБА_1 , є недоведеним.

У відзивах на апеляційні скарги ОСОБА_1 просить залишити їх без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що вони підлягають відхиленню.

Місцевим судом на підставі належних і допустимих доказів повно і правильно у справі встановлено таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській обл. та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 620/4089/18, яке набрало законної сили 06.12.2019, позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Чернігівській обл. задоволено й визнано протиправним зменшення ГУ ПФУ в Чернігівській обл. ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 80% до 70% від сум грошового забезпечення та зобов`язано вказане Управління здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% від сум грошового забезпечення, а також виплату її у цьому розмірі з урахуванням виплачених сум пенсії.

З 01.01.2018 по дату пред`явлення позову ГУ ПФУ в Чернігівській обл. неправомірно виплачувало ОСОБА_1 пенсію у заниженому розмірі; на виконання згаданого судового рішення ГУ ПФУ в Чернігівській обл. здійснило відповідний перерахунок пенсії ОСОБА_1 , але недоплату, що утворилася за період з 01.01.2018 по 05.12.2019 у загальній сумі 22936 грн 06 коп., не виплатило.

21.04.2020 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавче провадження ВП № 61879623 з примусового виконання виконавчого листа № 620/4089/18, виданого на виконання згаданого рішення суду.

З 23.10.2018 позивачеві встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок загального захворювання безстроково.

Наведені обставини підтверджено копіями вищевказаного судового рішення (арк. 23-25), листа ГУ ПФУ в Чернігівській обл. від 20.03.2020 № 657-687/Т-02/8-2500/20 (арк. 21), довідки МСЕК (арк. 16) і постанови про відкриття виконавчого провадження № 61879623 від 21.04.2020 (арк. 20).

Неправомірною виплатою ОСОБА_1 пенсії у заниженому розмірі ГУ ПФУ в Чернігівській обл. завдало йому моральної шкоди у вигляді порушення життєвих планів останнього, необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя й страждань.

Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, і обставин справи доводить суд таких висновків.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження". Пункт 1 ч. 5, ч. 8 ст. 19 цього Закону приписують, що боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій. Відповідно до ч. 6 ст. 26 цього ж Закону, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів. Натомість примусове виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 620/4089/18 в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській обл. здійснити виплату з 01.01.2018 недоплачених сум пенсії тривало з травня 2020 р. принаймні по дату ухвалення оскаржуваного рішення. Поважності причини такого тривалого строку невиконання цієї постанови у ході розгляду справи не встановлено.

Рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.2005 у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine) містить висновок про те, що невиконання судового рішення на користь заявника впродовж тривалого часу є порушенням його права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України»).

Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» зазначив, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом.

Надмірною тривалістю виконання згаданої судової постанови ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду у вигляді втрати звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його відновлення, а також душевних страждань. У той же час суд не може констатувати, що наявними у справі доказами підтверджено спричинення цим же погіршення стану здоров`я позивача.

Визначений судом І інстанції розмір відшкодування моральної шкоди відповідає встановленим у справі обставинам та описаним вище характеру, й способу завдання ОСОБА_1 цієї шкоди, а також тривалості її перетерплювання.

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать описаним вище обставинам, які встановлено у ході розгляду справи, і визначеним відповідно до них правовідносинам.

Отже оскаржуване рішення є законним.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні Державної казначейської служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: