Справа № 278/3068/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та встановлення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого спільне життя сторін не склалось, що призвело до припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства. Також позивач вказала, у них з відповідачем народилася спільна дитина, яка на даний час перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Крім того, повідомила, що сторони також не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина

У зв`язку з наведеним, позивачка просить суд:

розірвати зареєстрований між нею та відповідачем шлюб;

визначити місце проживання дитини разом з нею;

стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн щомісячно.

У судове засідання учасники справи або їхні представники не з`явились.

Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримала (а.с. 41).

Відповідач просив розглянути справу без його участі; позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 23).

Представник третьої особи подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 37).

У зв`язку з неявкою учасників справи або їхніх представників розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

14 жовтня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області був зареєстрований шлюб сторін (а.с. 38).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася спільна дитина ОСОБА_3 (а.с. 10), місце проживання якої зареєстровано у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11), одним із співвласників якого є позивач (а.с. 13).

Під час обстеження житлових умов позивача комісія у складі начальника відділу у справах дітей, депутата Станишівської сільської ради та члена виконавчого комітету сільської ради дійшла висновку, що дитина забезпечена усім необхідним для повноцінного життя та належного розвитку, умови проживання з наявними побутовими зручностями, у житловому приміщенні чисто та охайно, створені умови для проживання дитини (а.с. 39-40).

Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області дійшов висновку про відсутність заперечень щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю (а.с. 37).

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 СК України).

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України).

Частиною 1 ст. 110 СК України передбачена можливість одного з подружжя пред`явити позов про розірвання шлюбу.

Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1 ст. 112 СК України).

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України).

З огляду на наведене, повно та всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги обставини життя подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, та відповідає дійсній волі позивача, у зв`язку з чим вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Частиною 1 ст. 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на наведене, беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, суд вважає за можливе визначити місце проживання дитини разом з позивачем.

Статтею 180 СК України та ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України).

З огляду на наведене, зважаючи на необхідність забезпечити дитині рівень життя, достатній для її всебічного розвитку, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що вимоги позивача потрібно задовольнити та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини.

Також суд, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, вважає за потрібне стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача в сумі 1536,80 грн (вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини) на користь позивача, а також 768,40 грн (вимоги про стягнення аліментів) на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК України, ст.ст. 112, 161, 181, 182, 191 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та встановлення місця проживання дитини.

Розірвати шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 жовтня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (актовий запис № 1899).

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи з 15 листопада 2019 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1536,80 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік