Справа №409/1737/19
Пров.№2/409/140/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань: А.М.Малик

за участю позивача: ОСОБА_1

за участю відповідача: ОСОБА_2

за участю представника відповідача: В.Г.Тітової

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.05.2016 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір позики, згідно якого борг ОСОБА_4 перед позивачем складає 1000 дол.США, який відповідач зобов`язався повернути до 01.08.2016 року, про що відповідач власноруч написав відповідну розписку. Однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та грошові кошти не повернув. Станом на 31.07.2019 року сума боргу складає 1398489,30 грн, з яких: 25085,50 грн - сума боргу, 1373403,80 грн - пеня. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 650000 грн.

Позивач в судовому засіданні позовну вимоги підтримав, просив позов задовольнити та надав пояснення. аналогічні викладеному в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що надана позивачем розписка не є по своїй суті договором позики та просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.05.2016 року ОСОБА_4 написав розписку російською мовою, згідно якої: "обязался, в день получения решения Белокуракинского районного суда о признании за ним права собственности на сооружение склада и компресорной, и земельного участка по адресу ул. Историческая 87а площадью 3040 кв.м., передать ОСОБА_5 денежные средства в суме 15000 долларов в счет задолженности перед ним, а 1000 долларов в срок до 01 августа 2016 г. ..."(а.с. 25).

05.07.2016 року ОСОБА_4 написав додаток до розписки російською мовою, згідно якої: " в случае просрочки возвращения долга ОСОБА_5 в сумме 1000 долларов в срок до 01 августа 2016 года обязуюсь выплачивать штраф (пеню) 5% ежедневно от суммы задолженности, а также в случае невыполнения условий по предоставлению територии для хранения имущества ОСОБА_5 обязуюсь уплачивать деньги в суме 1000 долларов сразу после нарушения условий."

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Таким чином, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.

Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 369/3340/16-ц (провадження №61-7418ск18 ).

Факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів саме в позику.

Як вбачається з оригіналу розписки від 19.05.2016 року, наданого позивачем, в ній відсутні відомості щодо отримання ОСОБА_4 від ОСОБА_3 грошових коштів у позику, тобто не підтверджується факт передачі коштів 19.05.2016 року.

Зміст наданої розписки є суперечливим та не підтверджує укладення між сторонами договору позики, оскільки не підтверджує факт отримання відповідачем у борг певної грошової суми від позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що розписка ОСОБА_4 складена не за наслідками отримання грошей у позику і між сторонами відсутні договірні правовідносини, у зв`язку із чим вимоги позивача є необґрунтованими та позов не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 9 ст. 158 ЦПК України У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, суд вважає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 14.08.2019 року, підлягають скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 589, 590, 591, 599, 610-612, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 158, 259, 263-265, 272-273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 14.08.2019 року у цивільній справі № 409/1737/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, у вигляді арешту нерухомого майна, а саме: будівлі складу та будівлі компресорів, загальною площею 708,5 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 06.07.2017 року орган видачі - 4445, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 21.01.2003 року Кам`янобрідським РВ УМВС України в Луганській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Представник відповідача: ОСОБА_6 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 760 від 24.09.2003 року, адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко

Повне судове рішення складено 30.12.2020 року.