РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач), в якому, з урахуванням остаточних позовних вимог, просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, відновити її дошлюбне прізвище, встановити розмір стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі від дня подання позовної заяви до суду: на утримання дитини з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у мінімальному рекомендованому розмірі прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, а саме - 2 218 грн. 00 коп., в місяць без урахування можливості отримання одержання аліментів від своїх батьків (ч. 2 ст. 88 СК України); на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які продовжують навчання, у розмірі 50 % прожиткового мінімум кожного із дітей відповідного віку (2 102 грн., 2 218 грн.), а саме - 2 160 грн. в місяць на строк їхнього навчання в учбових закладах до закінчення навчання. Позовну заяву мотивує тим, що вони з відповідачем тривалий час не проживають разом, відповідач має іншу сім`ю, відтак спільне проживання є неможливим і наміру продовжувати шлюб у неї немає. Окрім того, позивач, з посиланням на ч. 1 ст. 88 СК України, вказує на необхідність стягнення аліментів, в зв`язку з інвалідністю дитини ОСОБА_3 та необхідність стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , в зв`язку з їх навчанням.

У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує наступне.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 18 жовтня 2019 року, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 04 червня 1999 року, актовий запис №482. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - ОСОБА_1 , дружині - ОСОБА_2 .

Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і бажають розлучитися.

Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.

Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище, а саме - ОСОБА_2 .

Від шлюбу сторони мають спільних дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають разом з позивачем.

Відповідно до виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 перебував на лікуванні та йому проведена операція по видаленню судинного новоутворення лівої півкулі мозочку. Згідно наказу МОЗ України №454/471/516 від 08.11.2001, перенесене захворювання відповідає розділу ХХІ п.3, п/п 3.7 з - «Захворювання та патологічні стани, що дають право на одержання державної соціальної допомоги строком до 16 років», код за МКХ-10 Q28 - інші вроджені вади розвитку системи кровообігу та розділу І п. 1.6, п/п - «захворювання та патологічні стани, що дають право на одержання державної соціальної допомоги строком на 2 роки», код за МКХ-10 І 69 - наслідки цереброваскулярних хвороб (а.с.11-12, 13).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_5 дитині з інвалідністю ОСОБА_3 призначена державна соціальна допомога з 27 листопада 2019 року до 01 травня 2020 року. Законний представник (опікун) дитини з інвалідністю є ОСОБА_2 (а.с.14).

Відповідно до статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до статті 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

В судовому засіданні відповідач погодився надавати матеріальну допомогу ОСОБА_2 , в зв`язку з тим, що з нею проживає дитина з інвалідністю і погодився сплачувати цю допомогу в розмірі вказаному позивачем. Відтак позов у вказаній частині суд задовольняє повністю.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 навчається у Військовому коледжі сержантського складу ВІТІ (а.с.8-9), а ОСОБА_3 навчається на 2 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Комп`ютерна інженерія» у Приватному вищому навчальному закладі І рівня акредитації «Рівненський економіко-гуманітарний та інженерний коледж», з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2022 року, навчання платне, стипендії не отримує (а.с.10).

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частин першої та другої статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Як встановлено судом, дочка сторін ОСОБА_4 є повнолітньою, навчається у Військовому коледжі сержантського складу ВІТІ та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, яку батько погоджується надавати.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання повнолітньої дочки, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, стан здоров`я дочки та платника аліментів, їхнє матеріальне становище. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 1 080 грн. 00 коп. щомісячно, на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання, тому позов в цій частині підлягає задоволенню повністю. При цьому, на підставі частини першої статті 191 та статті 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред`явлення позову, тобто з 26 грудня 2019 року.

Щодо стягнення аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , суд враховує наступне.

Як вказано вище, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

На час розгляду справи ОСОБА_3 є неповнолітнім, а тому підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача аліментів на його утримання на строк його навчання в учбовому закладі до закінчення навчання немає.

Разом з тим, враховуючи правовідносини, які склалися між сторонами, з метою захисту інтересів дитини, з огляду на те, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі вказаному позивачем, та враховуючи обставини, вказані у ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне, на підставі положень статей 180-182, 184 СК України, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 080 грн. 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 26 грудня 2019 року

Окрім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 3 та 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1 536 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 24, 88, 105, 112, 114, 115, 157, 159, 160, 161, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Розірвати шлюб, зареєстрований Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 04 червня 1999 року, актовий запис №482 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_2 відновити дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь і утримання ОСОБА_2 , яка проживає з дитиною з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 2 218 (дві тисячі двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 26 грудня 2019 року і протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 1 080 (одна тисяча вісімдесят) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 26 грудня 2019 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, в розмірі 1 080 (одна тисяча вісімдесят) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судові витрати в сумі 1 536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 17 лютого 2020 року.

Суддя О.О. Першко