Справа № 487/5023/20
Провадження № 4-с/487/86/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва в скалі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Рурич І.В., скаржника ОСОБА_1 , представника скаржника ОСОБА_2 , розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на дії державного виконавця Першого Київського відділу держаної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), -

ВСТАНОВИВ

04.09.2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця Першого Київського відділу держаної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), якою просив зобов`язати начальника Першого Київського відділу держаної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити дії з передачі виконавчого провадження №44098536 до Березанського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів; скасувати постанову старшого державного виконавця Капсамуна О.В. від 19.02.2018 року про тимчасове обмеження у праві користування транспортними засобами ОСОБА_3 у виконавчому провадженні №44098536; припинити розшук автомобіля «ВАЗ-21140» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та повернути його власнику.

В обґрунтування поданої скарги зазначив, що проживає в с. Коблево, Березанського району Миколаївської області, є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію по інвалідності. Від шлюбу з ОСОБА_4 має двох дітей, які перебувають на його утриманні. На теперішній час є безробітним, в зв`язку зі складнощами знайти роботу за його медичними показниками. В межах виконавчого провадження №44098536 з примусового виконання рішення суду від 05.05.2006 року по справі №2-1935/2006, державним виконавцем Капсамуном О.В. було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. В порядку виконання якої, працівниками поліції було затримано та поставлено на штраф-майданчик належним йому автомобіль «ВАЗ-21140» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ). Вважає, що виконавче провадження підлягає направленню за місцем його проживання та отримання пенсії. Окрім того, не згодний з розрахунком державного виконавця, здійсненого з порушенням вимог чинного законодавства та просить здійснити перерахунок. До того ж, наголосив на тому, що автомобіль фактично є засобом його протезування, без наявності якого він не має можливості працевлаштуватися та здійснювати належний догляд за його дітьми. До того ж, просив поновити пропущений ним з поважним причин строк для подання скарги. Окремо зазначив, що даний транспортний засіб йому подарували родичі за для полегшення пересування в зв`язку з наявними в нього захворюваннями.

Ухвалою судді від 06.10.2020 року прийнято до розгляду дану скаргу.

29.10.2020 року до канцелярії суду надійшов відзив головного державного виконавця Михайловського С.О., яким він просив відмовити в задоволенні скарги. В обґрунтування позиції зазначив, що виконавче провадження №44098536 було відкрито за місцем роботи боржника ТОВ «Копійка-Р», яке розташовано за адресою: м. Одеса, пр. Маршала Жукова, 65-а, яка відноситься до дислокації Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Наголосив на тому, що в зв`язку з відсутністю у державного виконавця відомостей про працевлаштування боржника, він позбавлений можливості перевірити правильність розрахунку заборгованості та наявності підстав для передачі виконавчого провадження. Значив, що зазначені скаржником підстави для скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам, не відносяться до підстав визначених ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за такого відсутні підстави для її скасування. Наголосив на тому, що скаржником не надано жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що обтяження боржника позбавляє його основного джерела існування або використовується ним в зв`язку з інвалідністю. Матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про затримання транспортного засобу боржника, що позбавляє державного виконавця можливості здійснити подальші виконавчі дії.

07 грудня 2020 року головним державним виконавцем Михайловським С.О. було подано до суду розрахунок заборгованості від 25.11.2020 року, яким було перераховано розмір заборгованості за виконавчим листом №2-1935 виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 12 травня 2006 року, яким зменшено суму заборгованості ОСОБА_3 та розрахунок нарахування виконавчого збору від 25.11.2020 року. Окрім того, головним державним виконавцем було надано до суду постанову від 25.11.2020 року про накладення штрафу на ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в сумі 15687,753 грн.

11 грудня 2020 року представник скаржника ОСОБА_2 надав до канцелярії суду заяву якою уточнив вимоги скарги. Просив зобов`язати начальника Першого Київського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити дії з передачі виконавчого провадження №44098536 з примусового виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.05.2006 року по справі №2-1935/2006; зобов`язати начальника Першого Київського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити дії з перерахунку заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №44098536; скасувати постанову старшого державного виконавця Капсамуна О.В. від 19.02.2018 року про тимчасове обмеження у праві користування транспортним засобами боржника ОСОБА_3 ; припинити розшук автомобіля «ВАЗ-21140» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ); зобов`язати керівника автостоянки з тимчасового зберігання транспортних засобів повернути ОСОБА_3 автомобіль «ВАЗ-21140» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

29 грудня 2020 року начальник Першого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кочмар В.В. надав письмові пояснення. Якими повідомив, що в зв`язку з наданням боржком звітів про утримання аліментів з заробітної плати та наданням інформації про отриманий дохід, головним державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості. Окрім того, була винесена постанова про направлення ВП№44098536 для подальшого виконання до Березанського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та здійснено відправку даних матеріалів по пошті. На підтвердження вищенаведених обставин ним було надано постанову про перевірку виконавчого провадження від 30.10.2020 року, розрахунок заборгованості від 25.11.2020 року, №44098536, постанову від 11.12.2020 року про передачу виконавчого провадження №44098536, квитанцію від 22.12.2020 року на підтвердження відправки.

В судовому засідання представник скаржника підтримав вимоги скарги в частині скасування постанови про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; припинення розшуку належного ОСОБА_3 транспортного засобу та повернення автомобіля в його користування.

Скаржник в судовому засіданні підтримав вимоги свого представника та надав суду пояснення з приводу того, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є інвалідом ІІІ групи та пенсіонером. Наголосив на тому, що в зв`язку з наявними в нього захворюваннями опорно-рухового апарату має складнощі в пересуванні. Належний йому транспортний засіб є засобом його протезування та засобом для його нормального існування. Без можливості користуватися транспортним засобом, він не може належним чином виконувати догляд за дітьми. Наголосив на тому, що хоча і перелік дозволених йому за інвалідністю професій не вимагає обов`язкового керування транспортним засобом, однак за відсутності можливості пересуватися за допомогою авто, він фізично не може здійснювати заходи направлені на пошук роботи.

Головний державний виконавець Першого Київського відділу держаної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Михайловський С.О. в призначене судове засідання не з`явився. Про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Щодо клопотання ОСОБА_3 про поневолення йому пропущеного строку для подання скарги, суд приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на те, що відповідно до п. а ч. 1ст., п.2 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Дослідивши матеріали справи №2-1935/2006, матеріали скарги №487/5023/20 та виконавче провадження №44098536, суд приходить до наступного.

19.02.2018 року державним виконавцем Першого Київського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Капсамуном О.В. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1935 виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 12.05.2006 року (ВП №44098536) винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, якою встановлено боржнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 на праві власності належить транспортний засіб «ВАЗ 21140» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

Супровідним листом №3/2939 від 08.05.2018 року начальником ГУНП в Одеській області було повернуто постанови про встановлення обмеження боржника у праві керування транспортними засобами як такі, що не можливо виконати в зв`язку з відсутністю доступу до інформаційно-пошукових систем призначених для розшуку вказаної категорії осіб, а також не приведення нормативно-правових актів КМУ та МВС України у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», що передбачено прикінцевими положеннями вказаного Закону.

Згідно постанови головного державного виконавця про розшук майна боржника від 21.07.2019 року, за боржником зареєстровано транспортний засіб «ВАЗ 2103» (державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ), на який накладено арешт та заборонено на його відчуження. Місцезнаходження транспортного засобу не відомо. За такого, оголошено розшук транспортного засобу «ВАЗ 21140» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ), номер шасі НОМЕР_5 .

Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 27 серпня 2020 року, належний боржнику транспортний засіб затримано та поміщено на автостоянку в м. Миколаєві, Лагерне поле.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.9 ст. 71 закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції що діяла на момент винесення оскаржуваних постанов) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, в тому числі, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно ч. 10 ст. 71 закону України «Про виконавче провадження», тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції; розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У відповідності до вимог ст..76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З 18 жовтня 2009 року ОСОБА_3 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_6 ), від якого має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 ) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження НОМЕР_8 ).

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною комісією №406186 від 10.01.2020 року, ОСОБА_3 має третю групу інвалідності за загальним захворюванням. Згідно висновку про умови та характери праці йому не рекомендовано працювати приймачем товару. Протипоказана праця з застосуванням фізичного перенавантаження та довготривалою ходою. Доступна праця фасувальника-пакувальника, комірника, чергового, тощо.

Відповідно до довідки ГУ ПФУ в Миколаївській області, ОСОБА_3 перебуває в них на обліку, має особовий рахунок № НОМЕР_9 та отримує пенсію по інвалідності з 31.01.2020 року по теперішній час.

Індивідуальною програмою реабілітації інваліда №35 від 10.01.2020 року, засобами пересування ОСОБА_3 рекомендовано палицю та ходунки.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що боржник ОСОБА_3 має необхідність в використанні транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю, оскільки транспортний засіб є допоміжним засобом для його пересування в зв`язку з медичними показниками за інвалідністю.

За такого обмеження у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано до боржника в силу п. 2 ч. 10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 на дії державного виконавця Першого Київського відділу держаної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) підлягає задоволенню: постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у праві керування транспортними засобами ВП №44098536 скасуванню, розшук транспортного засобу марки «ВАЗ21140» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) припиненню та поверненню транспортного засобу у користування ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 260, 353, 449, 451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_3 пропущений з поважних причин строк для подання скарги.

Скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця Першого Київського відділу держаної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Скасувати постанову від 19.02.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у праві керування транспортними засобами ВП №44098536, припинити розшук транспортного засобу марки «ВАЗ21140» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ), повернути транспортний засіб у користування ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31.12.2020 року.

Суддя С.В. Щербина