П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2020 року м. Київ

Справа № 756/10169/20

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення та зняття з реєстрації,-

Справа № 756/10169/20
№ апеляційного провадження:22-ц/824/14873/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Андрейчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 у якому просила усунути порушення права власності на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання йому іншого жилого приміщення та зняти з реєстрації ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та зняття з реєстрації залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків терміном до 28 серпня 2020 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз?яснено, що у випадку, якщо недоліки позовної заяви у встановлений строк не будуть усунуто, позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута позивачу.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 20 серпня 2020 року отримала особисто 23 вересня 2020 року.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та зняття з реєстрації визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала мотивована тим, що позивачем у встановлений судом строк вимоги ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 20 серпня 2020 року не виконано, зокрема, позивачем не доплачено судовий збір за ще одну вимогу немайнового характеру, не надано уточненої редакції позовної заяви із зазначенням співвідповідача по справі та не надано належних копій письмових доказів засвідчених належним чином, оскільки позивачем на копіях документів вказано «копія вірна», а потрібно «згідно з оригіналом».

30 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі та розгляду її по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судовий збір під час подання позову сплачено правильно, оскільки вимога про зняття з реєстрації є наслідком вирішення питання про виселення, а відтак є однією вимогою, про що вказано у правовій позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 14 березня 2017 року у справі № 21-3944а16. В позовній заяві позивачем чітко зазначено до кого саме пред?являються позовні вимоги. Всі додані до позовної заяви матеріали завірені належним чином.

10 листопада 2020 року матеріали цивільної справи № 756/10169/20 надійшли до Київського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 10листопада 2020 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження у цій справі.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копіями апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслано учасникам справи і встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю п`ять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, оскільки апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина друга стаття 369 ЦПК України).

А згідно пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції встановив таке:

- позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, однак позивач сплатив судовий збір як за одну вимогу майнового характеру;

- серед переліку відповідачів відсутня особа, яка повинна вчинити дії щодо зняття з реєстрації;

- всі надані позивачем копії письмових доказів (для суду та відповідача) не засвідчені належним чином, позивачем не зазначено про наявність у неї або іншої особи оригіналів поданих нею письмових доказів. Зокрема, всі копії письмових доказів, надані ОСОБА_1 , хоч і засвідчені підписом позивача із зазначенням її ініціалів та прізвища, проте на жодному документів немає дати такого засвідчення. Окрім цього, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», натомість позивачем на всіх копіях документів зазначено «Копія вірна».

Ураховуючи наведені обставини, Оболонський районний суд міста Києва 20 серпня 2020 року постановив ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху для усунення вищенаведених недоліків з наданням позивачу строку до 28 серпня 2020 року.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 20 серпня 2020 року отримала особисто 23 вересня 2020 року (а. с. 10).

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та зняття з реєстрації визнано неподаною та повернуто позивачу.

Свою ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що позивачем у наданий судом строк, станом на 19 жовтня 2020 року, не виконано вимоги ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 20 серпня 2020 року, що відповідно до правил частини третьої статті 185 ЦПК України є підставою для визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачу.

Київський апеляційний суд погоджується з таким висновок суду першої інстанції.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (частина перша стаття 3 Закону України «Про судовий збір»).

Розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункт 1 частина друга статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно абзацу 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 просила усунути їй перешкоди у користуванні квартирою шляхом виселення відповідача з квартири та зняти ОСОБА_2 з реєстрації у спірній квартирі.

Оскільки у позовній заяві об`єднано дві самостійні вимоги немайнового характеру, пов`язані між собою, то позивач мав сплатити судовий збір за ставками, встановленими для кожної з цих вимог, тобто 1681 гривню 61 копійку, а саме за позовною вимогою про виселення відповідача в сумі 840 гривень 80 копійок та 840 гривень 80 копійок за позовною вимогою про зняття з реєстрації ОСОБА_2 (стаття 4 Закону України «Про судовий збір»).

Посилання ОСОБА_1 на правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду України від 14 березня 2017року №21-3944а16, є безпідставним та не може бути врахований у відповідності до ст.263 ЦПК України, оскільки в даному випадку виник цивільно-правовий спір.

У наведеній постанові, Верховний Суд України досліджуючи питання щодо сплати судового збору за заявленими понад однієї вимоги немайнового характеру зробив правовий висновок щодо вимог немайнового характеру у справах про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності.

Інші доводи апеляційної скарги, з огляду на викладене, не впливають на правильність ухвали суду першої інстанції а тому апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що ухвала судді Оболонського районного суду м. Києва про визнання неподаною та повернення позовної заяви постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, підстави для її скасування - відсутні, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна