Справа № 346/286/20
Провадження № 2-о/346/62/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Беркещук Б.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою та просить суд встановити факт його догляду (піклування) за своєю мамою ОСОБА_2 від 17.03.2014 (фактичний початок догляду) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті матері) або від 08.07.2014 (початок догляду по досягненню мамою 80 річного віку) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті матері) і з тим продовження строку його перебування на території України на в/в період, а також встановити факт , а саме право його перебування на території України у зв`язку з необхідністю захисту своїх прав та інтересів та продовження строку перебування на Україні від ІНФОРМАЦІЯ_1 по сьогоднішній день.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Ч.4 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник зазначає, що встановлення вищезгаданих юридичний фактів йому необхідно для зарахування до його загального трудового стажу на Україні періоду здійснення догляду (піклування) за мамою, встановлення факту перебування на Україні у зв`язку з необхідністю захисту своїх прав та інтересів та продовження строку перебування на Україні і як наслідок одержання дозволу на імміграцію в Україну з правом на пенсійне забезпечення в Україні. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду, тому дану справу із суб`єктом владних повноважень слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладені доводи в їх сукупності, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду вищевказаних вимог ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства, оскільки такі вимоги пов`язані з діями суб`єкта владних повноважень, та мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних осіб із субєктами владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій, чи бездіяльності.

Таким чином, заявник не позбавлений можливості подати адміністративний позов до окружного адміністративного суду в установленому законом порядку після відмови органу у наданні права оформлення постійного догляду за особами, які його потребують.

Тому заява про встановлення таких фактів не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, що відповідно до вимог ст. ст. 294 ч. 3 і 186 ч. 1 п. 1 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ч. 3 ст. 294, п. 1 ч. 1 ст. 186, ст. 315 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 186 ч.3 ЦПК України до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Беркещук Б. Б.