Провадження № 2/369/2011/20
РІШЕННЯ

Іменем України

04.02.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Заїка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про захист прав споживача, за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про припинення зобов`язання за договором про приєднання до електричних мереж,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про захист прав споживача, посилаючись на те, що відповідно до укладеного Договору про приєднання до електричних мереж №К-00-14-0625 від 21 травня 2014 року Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» зобов`язалось забезпечити приєднання електроустановок об`єкта ОСОБА_1 та здійснити підключення об`єкта ОСОБА_1 до електричних мереж на умовах цього договору.

Відповідно до п.п.2.1.,3.1,3.2. договору про приєднання до електричних мереж №К-00-14-0625 Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» зобов`язалось забезпечити приєднання та здійснити підключення об`єкта Позивача до електричних мереж після виконання ним зобов`язань, визначених цим договором. Позивач посилався на те, що він виконав взяті на себе зобов`язання, проте Відповідачем станом на день звернення до суду не було приєднано та підключено Позивача до електричних мереж.

Згідно з вимогами ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» зобов`язання не виконало, не здійснило приєднання та підключення об`єкту Позивача, а саме житлового будинку за адресою: Обухівський р -н , с.Гусачівка , кад .№:02:001:0016 до електричних мереж.

За таких обставин позивач ОСОБА_1 просив суд зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 2-Б, ) провести приєднання, яке не є стандартним, та підключити житловий будинок за адресою: Обухівський р-н, с.Гусачівка, кад.№:02:001:0016 до електричних мереж приватного акціонерного товариства «Київобленерго».

Крім того, відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» Позивач наполягав на стягненні пені у розмірі трьох відсотків вартості не виконаної за Договором про приєднання до електричних мереж №К-00-14-0625 послуги, розмір якої становить 153 001,52 (сто п`ятдесят три тисячі одна грн. 52 коп.) та судові витрати.

Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про припинення зобов`язання за договором про приєднання до електричних мереж, неможливістю його виконання, посилаючись на те, що в даному випадку йдеться не про порушення умов договору про приєднання до електричних мереж, а про неможливість його виконання у зв`язку з обставиною, за яку ні Позивач, ні Відповідач не відповідає.

У зустрічному позові Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» посилається не те, що невиконання ним умов договору про приєднання до електричних мереж пов`язано з невиконанням ПАТ «Центренерго» реконструкції обладнання Трипільської ТЕС, у зв`язку з чим з 2014 року у ПрАТ «Київобленерго» відсутня можливість приєднання нових споживачів, в тому числі й об`єкту Позивача, адже без проведення такої реконструкції неможливо забезпечити надійне та безперебійне електропостачання споживачам.

Враховуючи вищевикладене, Позивач за зустрічним позовом ПрАТ «Київобленерго» просив припинити зобов`язання ПрАТ «Київобленерго» за договором про приєднання до електричних мереж №К-00-14-0625 від 21.05.2014 року.

У судове засідання представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов ОСОБА_1 підтримала і просила задовольнити, зустрічний позов ПрАТ «Київобленерго» не визнала і заперечувала проти його задоволення.

У судове засідання представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) ПрАТ «Київобленерго» не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду представник відповідача подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням його в іншому суді, однак суд вважає причини неявки представника відповідача неповажними, оскільки з представником відповідача ОСОБА_2 була узгоджена дата судового засідання 04 лютого 2020 року 14 годин.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов ПрАТ «Київобленерго» слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 травня 2014 року між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Київобленерго» був укладений договір про приєднання до електричних мереж №К-00-14-0625.

За умовами договору до електричних мереж ПрАТ «Київобленерго» приєднується житловий будинок, що розташований за адресою: Обухівський р-н, с. Гусачівка , кад.№:02:001:0016, місце забезпечення потужності об`єкта встановлюється на РУ-0,4 кВ ТП-579, точка приєднання встановлюється на вихідних клемах приладу обліку, тип приєднання об`єкта: не стандартне, замовлена потужність 21кВт.

Відповідно до умов договору про приєднання до електричних мереж ПрАТ «Київобленерго» зобов`язалося забезпечити приєднання електроустановок об`єкта Позивача (Відповідач за зустрічним позовом) до схеми зовнішнього електропостачання і проектної документації та здійснити підключення об`єкта Позивача (Відповідача за зустрічним позовом) до електричних мереж на умовах договору.

В свою чергу, Позивач (Відповідач за зустрічним позовом) зобов`язався виконати умови, передбачені договором. Так, на виконання умов договору Позивачем (Відповідач за зустрічним позовом) було: розроблено на підставі технічних умов від 21.05.2014 №К-00-14-0625, які є додатком до цього Договору, проектну документацію та погоджено її з Виконавцем послуг (для приєднання, яке не є стандартним), що підтверджується Технічним рішенням №К-00-14-0625 про погодження проектної документації (приєднання, яке не є стандартним); оплачена вартість наданих Виконавцем послуг з приєднання електроустановок Замовника в точці приєднання у розмірі 27 717,58 грн, що підтверджується квитанцією №1-324К від 19.01.2015; передано Виконавцю послуг проектну документацію на зовнішнє електропостачання у 4 примірниках для виконання ним зобов`язань за Договором, що підтверджується Актом приймання-передачі проектної документації на електричні мережі від точки забезпечення потужності до точки приєднання електроустановок замовника для визначення вартості приєднання від 15.01.2015 року.

Враховуючи викладене, Позивачем (Відповідач за зустрічним позовом) виконані умови договору про приєднання до електричних мереж, однак приєднання та підключення його об`єкту не було Відповідачем (Позивачем за зустрічним позовом) здійснено.

Судом встановлено, що Позивач (Відповідач за зустрічним позовом) неодноразово звертався з листами до Відповідача (Позивача за зустрічним позовом) з вимогами виконати умови договору та провести приєднання та підключення його будинку, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями відповідних листів та заяв.

На виконання викладених Відповідачем (Позивачем за зустрічним позовом) вимог у листах, Позивачем додатково здійснено оплату послуг з винесення ПЛ-10кВ Л-3 «Гусачівка» від РУ-10кВ ТП-10/0,4 №579 до оп.№96 за межі забудови земельної ділянки Позивача (Відповідача за зустрічним позовом) у розмірі 103547,33грн, що підтверджується копією квитанції №2353605 від 13.09.2016 року.

Однак, й після проведених робіт по винесенню охоронної зони ЛЕП-10кВ Л-3 «Гусачівка» за межі належної Позивачу ділянки, приєднання та підключення об`єкту Позивача (Відповідача за зустрічним позовом) до електричних мереж не відбулось. Листом №05/361/10211 від 29.12.2017 року Позивачу було повідомлено про неможливість приєднати струмоприймачі його об`єкту, в зв`язку з відсутністю розробленої документації на реконструкцію ПС 110/35/10 кВ «Обухів» та закінченням терміну дії Договору про приєднання, яке не є стандартним №К-00-14-0625 від 21.05.2014 року.

Позивач виконав свої зобов`язання по договору про приєднання до електричних мереж, проте відповідач у встановлені строки не забезпечив приєднання та підключення об`єкту Позивача до електричних мереж.

Також судом встановлено, що відповідно до п.7.1. укладений договір про приєднання до електричних мереж діяв до 21.05.2016 року та враховано позицію Відповідача (Позивача за зустрічним позовом) про те, що строк дії договору припинився.

Частиною 1 стаття 631 Цивільного кодексу України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до частини 1 статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи з аналізу чинного законодавства вбачається, що строк дії договору не є терміном дії зобов`язання. Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України такою умовою є виконання, проведене належним чином.

Отже, само по собі закінчення строку дії договору не припиняє зобов`язання, яке не було виконаним належним чином однією зі сторін.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 905/2187/13.

Суд приходить до висновку, що законом не передбачено такої підстави, як закінчення строку дії договору, для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним.

Таким чином, закінчення строку дії договору про приєднання до електричних мереж №К-00-14-0625 від 21.05.2014 не припиняє невиконаного Відповідачем зобов`язання щодо проведення приєднання, яке не є стандартним, та підключення житлового будинку Позивача, який розташований за адресою: Обухівський р-н, с. Гусачівка , кад.№:02:001:0016 до електричних мереж Приватного акціонерного товариства «Київобленерго».

Суд зазначає, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», за положеннями якого, споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Відповідно до частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що Позивач (Відповідач за зустрічним позовом) за договором про приєднання до електричних мереж є споживачем послуг, а Відповідач - їх виконавцем і несе відповідальність за невиконання цих послуг, передбачену частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені в розмірі 3 % вартості послуги за кожен день прострочення.

До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ч.2 ст.258 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.260 ЦК України).

Матеріали справи містять докази того, що Позивач (Відповідач за зустрічним позовом) довідався про порушення свого права з листа №05/361/10211 від 29.12.2017, отриманого від Відповідача, у якому йому повідомлено про неможливість приєднати струмоприймачі його об`єкту до електричних мереж, у зв`язку з закінченням терміну дії Договору про приєднання, яке не є стандартним №К-00-14-0625 від 21.05.2014 року.

До цього ж часу, Відповідач своїми конклюдентними діями підтверджував готовність виконувати взяті на себе зобов`язання за договором про приєднання до електричних мереж, а саме між учасниками спору був укладений договір про надання послуг №209 від 12.09.2016 року з винесення ПЛ-10 кВ Л-3 «Гусачівка» за межі земельної ділянки Позивача (Відповідач за зустрічним позовом) для можливості приєднання та підключення об`єкту Позивача до електричних мереж тощо.

Виходячи з вищевикладеного, строк позовної давності для нарахування пені почався з 29.12.2017 року, а позовну заяву Позивачем (Відповідачем за зустрічним позовом) подано у вересні 2018 року, тому судом встановлено, що Позивач звернувся у межах встановленого строку.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок пені проведено Позивачем за шість місяців, починаючи з моменту коли Позивач довідався про порушення свого права, за період з грудня 2017 року по червень 2018 року.

Враховуючи, що вартість послуги за приєднання та підключення об`єкту Позивача до електричних мереж, яку було сплачено Позивачем (Відповідачем за зустрічним позовом) у відповідності до умов договору про приєднання становить 27 717,58 грн, тому сума пені за кожен день прострочення виконання зобов`язання виходячи з ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» складає 831,53 грн у день. Загальний розмір пені за невиконання зобов`язання становить 152 166,33грн..

Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що нарахування пені, відповідно до частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», є правомірним та підлягає задоволенню у розмірі 152 166,3 3грн., і тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню частково.

ПрАТ «Київобленерго» звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 з вимогою про припинення зобов`язання за договором про приєднання до електричних мереж неможливістю його виконання. Обґрунтовуючи зустрічну позовну заяву, Позивач (Відповідач за первісним позовом) вказує, що зважаючи на невиконання ПАТ «Центренерго» реконструкції обладнання Трипільської ТЕС, у нього з 2014 року відсутня технічна можливість приєднання нових споживачів, в тому числі й об`єкту Відповідача (Позивача за первісним позовом).

Умовами припинення зобов`язань за статтею 607 Цивільного кодексу України є: 1) наявність об`єктивної обставини, тобто виникнення фактичної (фізичної) або юридичної неможливості виконати умови зобов`язання; 2) така обставина виникла після укладання зобов`язання - наступна неможливість; 3) неможливість виконання має виникнути в період існування зобов`язання; 4) наявний причинний зв`язок між об`єктивною обставиною (обставинами) та фактичною неможливістю виконати умови зобов`язання; 5) відсутність вини в діянні сторін зобов`язання (крім випадків, якщо законом чи договором передбачена відповідальність за випадок). Ці умови мають бути в наявності всі одразу.

Застосовуючи умови припинення зобов`язань за статтею 607 ЦК України до даних правовідносин, суд зазначає, що посилання Позивача (Відповідача за первісним позовом) спростовуються наявними у матеріалах справи доказами того, що у період з 2014 року Позивач (Відповідач за первісним позовом) приєднував нових споживачів до електричних мереж ПС 110/35/10 кВ «Обухів» та укладав договори про постачання електричної енергії.

Крім того, невиконання ПАТ «Центренерго» реконструкції обладнання Трипільської ТЕС не є обставиною, що свідчить про неможливість виконання Позивачем за зустрічним позовом (Відповідачем за первісним позовом) взятих на себе зобов`язань за договором про приєднання до електричних мереж, у зв`язку з тим, що ПАТ «Центренерго» не є стороною вказаного договору. Також, судом враховано той факт, що обставина, на яку посилається Позивач за зустрічним позовом (Відповідач за первісним позовом) як неможливість виконання умов договору, а саме реконструкція Обухівського вузла, існувала до моменту укладення договору про приєднання до електричних мереж.

А отже, положення статті 607 Цивільного кодексу України, як і інших правил щодо неможливості виконання зобов`язання, не може поширюватися на неможливість виконання, яка існує в момент укладення договору.

Аналіз вищевказаних норм дає висновок, що для припинення зобов`язання за неможливістю його виконання можливе лише за наявності одночасно всіх умов. Такі умови мають доводитися Позивачем при розгляді справи. Разом з тим, даних доказів суду не надано. Матеріали справи не містять доказів того, яким чином невиконання ПАТ «Центренерго» реконструкції обладнання Трипільської ТЕС вплинуло на виконання Позивачем (Відповідачем за первісним позовом) своїх обов`язків за договором про приєднання до електричних мереж об`єкту Відповідача (Позивача за зустрічним позовом).

За таких обставин суд дійшов висновку, що зустрічні позовні вимоги про припинення зобов`язання за договором про приєднання до електричних мереж неможливістю його виконання задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення частково первісного позову та відмови в задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В обґрунтування заяви про стягнення витрат на правову допомогу представником Позивача ОСОБА_1 було надано суду: договір про надання правової допомоги адвокатом (представництво) № 19/07/18-1 від 19.07.2018 року, додаток №3 до Договору про надання правової допомоги адвокатом (представництво) №19/07/18-1 від 19.07.2018 року, акт приймання-передачі наданих юридичних послуг від 14.05.2019 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, платіжні доручення №17116410 від 02.08.2018; №18263257 від 06.11.2018 на підтвердження оплати послуг адвоката у розмірі 12 000,00 грн.

Враховуючи вищевказані докази в сукупності, відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00грн підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Крім того, оскільки позов ОСОБА_1 задоволено частково, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ПрАТ «Київобленерго» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 226 грн. 46 коп. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 258, 260, 526, 599, 607, 610, 631 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів ст. ст. 12, 81, 133, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 2-Б, ) провести приєднання, яке не є стандартним, та підключити житловий будинок за адресою: Обухівський р-н, с.Гусачівка, кад.№:02:001:0016 до електричних мереж приватного акціонерного товариства «Київобленерго».

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 2-Б, ) на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 152 166,33 (сто п`ятдесят дві тисячі сто шістдесят шість грн. 33 коп.) та витрати на правову допомогу у розмірі 12 000,00 (дванадцять тисяч грн. 00 грн.).

У іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» 2 226 грн. 46 коп. судового збору на користь держави.

У задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про припинення зобов`язання за неможливістю його виконання, відмовити.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: Приватне акціонерне товариство «Київобленерго», Код , адреса місця знаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 2-б.

Повне рішення суду складено 14 лютого 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.