РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

"11" лютого 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 , 1980 р.н., встановлений рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07.02.2011 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 250,00 грн. до 2500,00 грн., щомісячно, починаючи з 11.10.2019 року і до досягнення сином повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07.02.2011 року присуджено стягувати з відповідача на її користь на аліменти утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 250,00 грн., щомісяця, починаючи з 23.09.2010 року до повноліття дитини до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач вказує, що на теперішній час розмір аліментів, які стягуються за рішенням суд є недостатнім для забезпечення нормального життя їх сина. Зазначила, що відповідач працює в службі таксі, має гарний заробіток, не є особою з інвалідністю та має змогу платити аліменти в більшому розмірі, в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн.

З врахуванням викладеного, вона вважає за доцільне просити суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина, з приводу чого і звернулась до суду.

Ухвалою суду від 30.10.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правила спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позові, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення суду. Вказала, що син росте і його потреби збільшуються, а вона не може повністю в достатній мірі забезпечити його матеріально. Відповідач є працездатним та за її відомостями отримує достатній неофіційний дохід щоб сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія ухвали про відкриття провадження від 30.10.2019, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.15-16), проте відповідач в судове засідання призначене на 04.12.2019 не з`явився.

У наступні судові засідання, призначені на 10.01.2020 та 11.02.2020 відповідач також не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями (а.с.25-26,32-33).

Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач повідомлений про порядок розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07.02.2011 року, задоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Стягнуто з ОСОБА_3 , 1980 року народження на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 250,00 грн., щомісяця, починаючи з 23.09.2010 року до повноліття дитини до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави державне мито в сумі 51 грн. та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення.

Позивач у своєму позові стверджувала, що з часу ухвалення рішення суду про призначення аліментів на утримання сина у розмірі 250 грн, розмір витрат на його утримання значно зріс, а тому необхідно збільшити розмір стягуваних за рішенням суду аліментів.

За ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», встановлено з 01.01.2020 року прожитковий мінімум дітей віком до 6 років становить 1779 гривень, з 6 років 2218 грн.

Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що розмір аліментів, визначений рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07.02.2011 року по справі №2-982 станом на сьогоднішній день є нижчим, передбаченого ст.182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, що визначений як не менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи вікову категорію дитини, прийнявши до уваги реальне зростання цін, рівень життя у 2020 році суттєво різниться з рівнем життя у 2011 році, проте з урахуванням того факту, що рівень доходів відповідача конкретними доказами не доведено, разом з тим, виходячи з наданих позивачем пояснень щодо можливості відповідача сплачувати збільшений розмір аліментів, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 250 грн до 2218 грн (мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, а отже позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 184 ч. 2 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу до суду позовної заяви про стягнення аліментів, то його стягнення підлягає з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-184,191 СК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263-265, 280, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково .

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 07 лютого 2011 року наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2218,00 грн, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на корись держави судовий збір у розмірі 768, 40 грн

Відповідно до ст. 184 ч. 2 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя О. Й. Адамович