Провадження № 2-п/537/14/2020
Справа № 537/3850/17
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2020 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря судового засідання Кошеленко Я.С., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Васильєва О.Г., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Єрмоленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 січня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, відповідно до якої просить поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 24 січня 2018 року по справі №537/3850/17, скасувати заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 січня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням.

Заява вмотивована тим що, 24 січня 2018 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області (суддя Сьоря С.І.) постановлено заочне рішення, яким задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання у розмір 900 грн щомісячно, починаючи з 15 вересня 2017 року та до закінчення навчання, тобто до 22.06.2023 року, в задоволені позовних вимог в іншій частині відмовлено. З заочним рішенням він був ознайомлений лише 01 липня 2020 року. Про існування даного рішення суду він дізнався тоді, коли державним виконавцем в порядку виконання рішення суду було накладено арешт на його кошти в червні 2020 року. Оскільки він не був повідомлений про день та час розгляду справи, про що свідчить наявність в матеріалах справи всіх поштових відправлень на його адресу, в зв`язку з чим він не мав можливості надати свої заперечення на позовні вимоги і свої докази. Вважає, що заочне рішення ухвалене на недостатньо вивчених обставинах, а також без урахування обставин, що були приховані від суду позивачем, а саме те, що 14.09.2012 між ним та ОСОБА_3 була підписана мирова угода, відповідно до якої п. 2 ОСОБА_3 відмовляється від позовних вимог щодо стягнення аліментів з нього на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а він в свою чергу п. 3 мирової угоди - відмовляється від права власності на квартиру АДРЕСА_1 на користь доньки, ОСОБА_5 в рахунок аліментів на її утримання шляхом надання доручення на проведення всіх необхідних нотаріальних дій, пов`язаних з відчуженням вищевказаного нерухомого майна. З його боку, умови вищевказаної мирової угоди були виконані. Тобто, ще у 2012 році між ним та позивачкою було визначено спосіб виконання утримання дитини. Проте, позивачка ОСОБА_3 в свою ж чергу не дотрималась умов мирової угоди, та після оформлення договору дарування квартири на ім`я доньки подала до суду позов про стягнення з нього аліментів на утримання дитини до її повноліття, а в даний час на період її навчання. Крім того суд при ухваленні рішення не звернув уваги на те, що позивакою не було надано доказу, який би підтверджував період навчання повнолітньої дочки у вищому закладі. З урахуванням наведеного вище, вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала.

Представник позивача адвокат Васильєв О.Г. в судовому засідання просив залишити заяву без задоволення. Вказав, що зазначена відповідачем мирова угода не має істотного значення для правильного вирішення справи, оскільки після укладення мирової угоди, відповідач в подальших судових спорах ніколи на неї не посилався, вважає, що за законом така мирова угода не укладалась. Договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами також не укладався. Докази, які б вказували на наявність у відповідача обставин, що передбачені ст. 182 СК України також не надані.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Єрмоленко О.В. в судовому засіданні заяву ОСОБА_2 підтримала в повному обсязі, просила заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 січня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням скасувати, з підстав зазначених в заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 287 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність відповідача.

Розглянувши заяву, вислухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Відповідно до заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 січня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у розмірі 900 грн щомісячно, починаючи з 15 вересня 2017 року та до 22 червня 2023 року. В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 704 грн 80 коп. судового збору.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто заочне рішення суду підлягає скасуванню у випадку встановлення судом наявності двох обставин, а саме: встановлення факту того, що відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалене заочне рішення, та (або) не повідомив про причини неявки з поважних причин, при цьому докази, на які він посилається, повинні мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 122 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017 року) у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вимог вказаної норми закону, суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 та 10.10.2017 судом із відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в м. Києві було отримано лист від 25.09.2017 за вих.№6976 з інформацію про те, що місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки отримана судом інформація свідчила, що місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , то судові повістки, разом з копіями відповідних документів, надсилалися відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями (ч. 3 та 4 ст. 128 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З наведеного вбачається, що під час розгляду справи у суді першої інстанції належним доказом вручення судової повістки, відправленої поштою, є, зокрема, повідомлення про вручення рекомендованого листа, поштове повідомлення з відміткою про відмову отримати судову повістку чи відміткою про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Тобто, у разі відмови відповідача отримати судову повістку чи у разі відсутності відповідача за зареєстрованою адресою його проживання (перебування), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручені належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, в них містяться поштові конверти, адресовані судом відповідачу ОСОБА_2 , разом із повідомленням про вручення поштового відправлення, які повернуті відділенням поштового зв`язку до суду за закінченням строку зберігання, та не розшуком адресата, а не через відмову відповідача отримати судову повістку чи у зв`язку з відсутністю відповідача за місцем проживання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 не з`являвся в судові засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з наданої відповідачем до заяви копії мирової угоди укладеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 14 вересня 2012 року, відповідно до умов якої, ОСОБА_3 відмовляється від позовних вимог щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а останній в свою чергу відмовляється від права власності на квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 в рахунок аліментів на її утримання шляхом надання, та договору дарування від 25.12.2014, укладеного ОСОБА_7 від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що діє за згодою матері ОСОБА_3 , відповідно до умов якого ОСОБА_2 подарував, а його дочка ОСОБА_5 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_1 , що свідчить про те, що вказані докази мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

Відповідно до ст. 6 ЦПК України суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом не залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, а також те, що як встановолено судом, відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які посилається відповідач, можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи, то суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, зважаючи положення ч. 3 ст. 274 ЦПК України, суд вважає за доцільне розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначити судове засідання.

Керуючись ст.ст. 287 - 288 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 січня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням задовольнити.

Заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 січня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням скасувати.

Призначити справу до розгляду в судовому засіданні на 08 грудня 2020 о 10 год. 30 хв. та розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Про день та час розгляду справи повідомити позивача та відповідача.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, яка розглядається на сторінці офіційного вебпорталу судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою kr.pl.court.gov.ua/sud1615/

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13 листопада 2020 року

Суддя: І.І.Дядечко