Справа № 202/7691/17
Провадження № 2-п/202/15/2020
УХВАЛА

Іменем України

07 лютого 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Нечепуренко А.Ю.,

представника заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_2 Д ОСОБА_3 В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення суми боргу за договорами позик,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року ухваленому у справі позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення суми боргу за договорами позик задоволено частково.

14 січня 2020 року на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_4 , яка є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , яка 04 червня 2019 року звернулася з заявою до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Просила суд: залучити ОСОБА_4 до участі у справі в якості правонаступника відповідача ОСОБА_6 по цивільній справі; поновити пропущений з поважних причин строк на подання заяви про перегляд заочного рішення; скасувати заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року по справі №202/7691/17 та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив суд її задовольнити із наведених в заяві про перегляд заочного рішення підстав.

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_7 просив суд повернути заяву ОСОБА_4 та закрити провадження у справі за її заявою. Вказав, що згідно з приписами ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Вважає, що дана норма є імперативною та законодавець встановлює обмеження щодо кола осіб, які можуть подавати заяву про перегляд заочного рішення та таким правом може скористатися виключно відповідач по справі. Звернув увагу, що позовну заяву до ОСОБА_6 було подано у листопаді 2017 року, тобто за його життя. Рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02.03.2018 року по справі №202/7691/17 набрало чинності 24.07.2018 року, а ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після того як було відкрито виконавче провадження про стягнення грошових коштів на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2018 року. За життя відповідач по справі, ОСОБА_6 , не скористався своїм правом на оскарження та перегляд вищевказаного судового рішення, а тому безперечно його правонаступники (спадкоємці) не мають право оскаржувати дане судове рішення, шляхом подання заяви про перегляд заочного рішення, як правонаступника відповідача по справі, адже таке право їм не переходить.

Суд, заслухавши представника заявника, представника заінтересованої особи, розглянувши заяву, вивчивши матеріали цивільної справи №202/7691/17, провадження №2/202/595/2018 доходить наступного висновку.

Згідно зі ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився у судове засідання та (або) не повідомив про причину неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, має істотне значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено в судовому засіданні, заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2018 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення суми боргу за договорами позикпозовні вимоги позивача були задоволені частково.

Відповідач ОСОБА_6 не був присутній в судовому засіданні, однак про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації. В судовому засіданні безспірно встановлено, що копія заочного рішення ним була отримана 23.06.2018 року, що підтверджується даними УКРПОШТИ про відстеження поштового повідомлення.

Рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02 березня 2018 року по справі № 202/7691/17 набрало чинності 24.07.2018 року.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після того, як було відкрито виконавче провадження про стягнення з нього грошових коштів на підставі рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02.03.2018 року.

Заявниця ОСОБА_4 є дружиною померлого, шлюб з яким було зареєстровано 19 жовтня 2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

За життя відповідач по справі, ОСОБА_6 не скористався своїм правом на оскарження та перегляд вищезазначеного судового рішення, а тому беззаперечно його правонаступники (спадкоємці) не мають право оскаржувати дане судове рішення шляхом подання заяви про перегляд заочного рішення, як правонаступники відповідача по справі, адже таке право їм не переходить.

Якщо правонаступники могли б оскаржувати будь-які рішення, що були постановлені та набрали законної сили за життя позивача або відповідача по справі, що призвело б до порушення основоположних принципів правосуддя, а саме забезпечення юридичної визначеності і остаточності судових рішень.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Осовська та інші проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності. Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення.

Виходячи із вищевикладеного, суд не вбачає законних підстав для залучення заявниці до участі у справі в якості правонаступника відповідача та задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду.

Керуючись: ст.ст. ст. 55,127, 287,288 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення суми боргу за договорами позик- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 12.02.2020 року.

Суддя: Л.П. Слюсар