ПОСТАНОВА

іменем України

03 листопада 2020 року м. Кропивницький

справа № 383/372/20

провадження № 22-ц/4809/1395/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2020 року у складі судді Бондаренка В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_2 ) про розірвання договору оренди землі.

В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 9,15 га, кадастровий номер :02:000:0228, розташована на території Федіївської міської ради Бобринецького району Кіровоградської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 23 листопада 2011 року позивач уклав договір оренди вказаної земельної ділянки з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на 49 років, який було зареєстровано у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі зареєстровано 05 березня 2012 року за №01579. Відповідно до пунктів 9, 11 вказаного договору орендар зобов`язаний вносити орендодавцю орендну плату в розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки у строки до 30 грудня поточного року.

Посилаючись на те, що в порушення приписів законодавства та умов договору відповідачем не сплачено позивачеві орендну плату за користування земельною ділянкою за період 2011-2019 роки, просить розірвати вказаний договір оренди землі.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2020 рокупозовзадоволено.

Розірвано договір оренди землі, укладений 23 листопада 2011 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , зареєстрований 05 березня 2012 року у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі за №01579, щодо земельної ділянки площею 9,15 га, кадастровий номер :02:000:0228, розташованої на території Федіївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ФОП ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник ФОП ОСОБА_2 адвокат Бобух С.А. підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити.

ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю позивачеві належить земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0228, площею 9,15 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Федіївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області(а.с.23).

05 березня 2012 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки терміном на 49 років, який зареєстрований 05 березня 2012 року у Відділі Держкомзему у Бобринецькому районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за №01579 (а.с.22).

28 грудня 2017 року була проведена державна реєстрація права оренди в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі вказаного договору оренди землі виданого 23 листопада 2011 року, номер запису про інше речове право: 24283793 (а.с.25).

Пунктами 9, 11 вказаного договору оренди сторони визначили, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у строки до 30 грудня поточного року.

Згідно з пунктом 5 договору оренди землі нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 119229 гривень.

Відповідно до пункту 13 договору оренди розмір орендної плати переглядається за згодою сторін у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документам; в інших випадках, передбачених законом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог, оскільки відповідачем було допущено істотне порушення умов договору оренди землі, а саме систематична несплата орендної плати позивачу за користування належної йому земельної ділянки за 2012-2019 роки, що є підставою для розірвання договору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою.

Згідно зі статтею 21 вказаного Закону орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п.38 спірного договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.32 вказаного Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

За змістом статті 610 ЦК України цивільне законодавство розрізняє наступні порушення зобов`язання: невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 41 спірного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про порушення відповідачем істотних умов договору оренди земельної ділянки, а саме систематичну несплату орендної плати позивачу за користування належною йому земельною ділянкою, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо дострокової виплати позивачу орендної плати у розмірі 150000 грн, на підтвердження чого відповідачем була надана розписка, не заслуговують на увагу суду, виходячи з такого.

Як убачається з копії розписки від 24 листопада 2011 року ОСОБА_1 24 листопада 2011 року отримав 150000 грн в рахунок майбутнього продажу земельної ділянки, що знаходиться на території Федіївської сільської ради (а.с.45).

Вказана розписка не може бути належним доказом сплати орендної плати позивачу, оскільки зобов`язання зі сплати орендної плати не може виконуватись до виникнення вказаного зобов`язання, яке пов`язується з моментом досягнення сторонами в належній письмовій формі згоди щодо всіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України) та набрання ним чинності, що в свою чергу пов`язується з його державною реєстрацією (п.43 договору).

Крім того, вказані у розписці події 24 листопада 2011 року мали місце до укладення договору оренди землі, оскільки п.43 передбачено, що момент набрання чинності договору пов`язується з його державною реєстрацією, яка була здійснена 05 березня 2012 року, а зобов`язання зі сплати орендної плати не може виконуватися до виникнення вказаного зобов`язання.

Також вказаний договір оренди землі не містить посилань на отримання авансового платежу в рахунок орендної плати та на вказану розписку, виплата орендної плати на майбутнє суперечить умовам укладеного договору оренди землі, яким встановлено строк виплати орендної плати до 30 грудня поточного року, а в розписці не зазначено, що кошти отримані в рахунок орендної плати.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини, що мають значення для справи, висновки суду відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2020 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

В.В. Черненко