ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року

м. Черкаси

Справа № 712/8317/20
Провадження № 22-ц/821/1691/20
категорія на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Нерушак Л.В.

секретаря: Любченко Т.М.

учасники справи:

заявника: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

стягувачі: Акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

боржник: ОСОБА_1

розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2020 року (постановлена в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Троян Т.Є.), у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», стягувачі: Акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст вимог

26 серпня 2020 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, посилаючись на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2010 року по справі № 2-4901/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОТП «Факторинг Україна» борг за кредитним договором.

31 жовтня 2019 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 1-10/19, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № МL-F02/23/2008, який укладено між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 та всіма договорами забезпечення перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». У зв`язку з чим заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Просив постановити ухвалою, якою замінити стягувача по справі № 2-4901/10 на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2020 року у прийнятті заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», стягувачі: АТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що станом на дату вирішення питання про прийняття заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до провадження та призначення до розгляду, в провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси вже перебуває та сама справа між тими самими сторонами і з тих самих підстав, тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у прийнятті до провадження такої заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2020 року як незаконну та прийняти постанову, якою задовольнити заяву про заміну стягувача.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції відмовляючи у прийнятті заяви про заміну стягувача не звернув уваги на ту обставину, що до суду була подана не позовна заява, а заява про заміну сторони виконавчого провадження, що відповідає ст. 442 ЦПК України та відноситься до розділу VI процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб). В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, оскільки послався на п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Вирішуючи спір, районний суд не звернув уваги на те, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із ЗУ «Про виконавче провадження» та не врахував, що законодавчо не визначено кількість разів подачі заяви про заміну сторони виконавчого провадження до суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 26 серпня 2020 року заявник звернувся до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

За інформацією на веб-порталі судова влада України у провадженні судді Соснівського районного суду м. Черкаси Пироженко В.Д. перебуває заява ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», стягувач: АТ «ОТП Банк», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому повадженні за цивільною справою.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 серпня 2020 року у справі № 2-4901/10 відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» щодо заміни сторони виконавчого провадження. Ухвала суду від 07 серпня 2020 року станом на 03 вересня 2020 не набрала законної сили.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Литвина Д.В. колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2010 року (а.с. 110) позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість по кредиту в сумі 103 862,21 грн., 1 038,62 грн. судового збору та 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення справи, а всього 105 060,83 грн.

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» мотивувала її тим, що 31 жовтня 2019 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 1-10/19, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № МL-F02/23/2008 укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 та всіма договорами забезпечення перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої сторони на будь-якій стадії судового процесу.

Відмовляючи у прийнятті до провадження заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції мотивував свій висновок наявністю (на момент вирішення питання про прийняття заяви) в суді тієї самої справи з тими ж самими сторонами і з тих самих підстав. Крім того, зазначив, що 07 серпня 2020 року в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» судом вже було відмовлено.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком районного суду із слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд замінює таку сторону правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний виконавець або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

31 жовтня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір факторингу про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло усіх прав кредитора за кредитним договором № МL-F02/23/2008, який укладено 17 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги), а згідно статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги) відбувається вибуття кредитора.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило заміни сторони виконавчого провадження, незалежно від того, відкрите воно чи ні.

Таким чином, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із ЗУ «Про виконавче провадження».

При цьому слід зазначити, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

За таких обставин, враховуючи наведене, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача та задоволення цієї заяви відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, таке право заявника, як вже було зазначено вище, гарантується йому процесуальними гарантіями доступу до суду та ефективним захистом сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження та відмовляючи у її прийнятті (з підстав повторності звернення), суд першої інстанції помилково не звернув уваги на ту обставину, що заява про заміну сторони виконавчого провадження відповідає вимогам ст. 442 ЦПК України і її розгляд регламентовано розділом VІ «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Мотивуючи свої висновки тим, що на розгляді в суді знаходиться аналогічна заява ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, суд не звернув уваги на ту обставину, що 27 липня 2020 року заявник вперше звернувся до суду із вказаною заявою (а.с. 108). Ухвалою Соснівського районного суду від 07 серпня 2020 року (а.с. 136) в задоволенні заяви було відмовлено з підстав не встановлення факту передачі грошової вимоги від АТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП «Факторинг Україна», тому суд дійшов висновку вимоги заявника не можуть бути задоволені.

Вдруге заявник звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження 26 серпня 2020 року (а.с. 139). Відмовляючи в прийнятті заяви, суд послався на вимоги п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, згідно якої суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав та зазначив, що на розгляді в суді вже перебуває заява про заміну сторони виконавчого провадження, не врахувавши, що на момент повторного звернення заяву про заміну сторони виконавчого провадження залишено без задоволення.

Суд не звернув уваги на ту обставину, що в заяві про заміну сторони виконавчого провадження, що подана вдруге, 26 серпня 2020 року (а.с. 140) ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» крім обґрунтування своїх доводів, приводить додаткові докази відносно правомірності свого права на вимогу та додає до заяви додаток № 5 до Договору факторингу № 1-10/2019 від 31 жовтня 2019 року, де закріплено перехід купівлі-продажу кредитного портфелю відносно боржника ОСОБА_1 від клієнта ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Крім того, надає обґрунтування своєї позиції щодо неможливості надання доказів на підтвердження правонаступництва між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Факторинг Україна» (оскільки ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» не є стороною договору між зазначеними товариствами) та наполягає на заслуховуванні сторони представника ОТП «Банк», яку зазначило в заяві для з`ясування всіх обставин справи та витребовуванні необхідних матеріалів.

Тому відмовляючи в прийнятті заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, в тому числі і з підстав тотожності заяви, суд не встановив чи є такі заяви тотожними та не перевірив чи дійсно, станом на 26 серпня 2020 року в суді перебуває на розгляді аналогічна заява, оскільки матеріалами справи підтверджено, що заява від 27 липня 2020 року розглянута судом та 07 серпня 2020 року за наслідками її розгляду прийнята ухвала. Будь-яких інших доказів перебування будь-якої заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» матеріали справи не містять та до суду апеляційної інстанції сторонами не надано.

Крім того, суд при вирішенні питання виходив із загальних засад, визначених у ст. 187 ЦПК України, що регулює процесуальні питання відкриття провадження відносно позовних заяв, не звернувши уваги що заява про заміну сторони виконавчого провадження відноситься до розділу VІ ЦПК України, що регулює процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) в якому законодавчо не визначено кількість разів подачі заяви про заміну сторони виконавчого провадження до суду.

Отже висновок суду про відмову в прийнятті заяви про заміну сторони виконавчого провадження фактично позбавив ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права на справедливий суд і процесуальної гарантії доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Під час розгляду заяви, суд першої інстанції допустився порушення норм процесуального права, що призвело до винесення ухвали, яка не відповідає за своїм змістом вимогам цивільно-процесуального кодексу України.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2020 року та направлення матеріалів заяви до суду першої інстанції для вирішення питання щодо прийняття заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні до розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», стягувачі: Акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні скасувати.

Матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», стягувачі: Акціонерне товариство «ОТП Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо прийняття заяви до розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст виготовлено 10 листопада 2020 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.В. Нерушак