ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1008/20 Справа № 212/2473/19 Суддя у 1-й інстанції - Власенко М. Д. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Кривий Ріг

справа № 212/2473/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2018 року, яке постановлено суддею Власенко М.Д. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 12 серпня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про поділ сумісного майна подружжя.

В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 1979 року, від шлюбу мають повнолітню дочку, яка мешкає окремо. Під час шлюбу, за спільні грошові кошти, в рівних частинах, за Договором купівлі-продажу сторони придбали житловий будинок АДРЕСА_1 за 5000 грн. У вказаному будинку зареестрована позивач з відповідачем, а також зареєстрований, але не проживав син позивача від попереднього шлюбу ОСОБА_3 .

З листопада 2017 року сторони проживають окремо, тому позивач звернулась до суду з позовом про розподіл майна подружжя.

На підставі наведеного вище позивач просила суд розподілити між нею та відповідачем ОСОБА_2 спільне сумісне майно подружжя - житловий будинок АДРЕСА_1 , визнавши за нею право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 18,4 кв.м., загальною площею 30,3 кв.м.

Ршенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу вщ 07 серпня 2019 року позов задоволено.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 18,4 кв.м., загальною площею 30,3 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питания про скасування рішення суду першої інстанції та постановления нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що в судовому засіданні в суді першої інстанції позивач вказувала на те, що як до реєстрації шлюбу, так i після його реєстрації, до осені 1979 року, вони разом не проживали, спільного бюджету не мали, спільного господарства не вели, вказала, що спірний будинок придбаний за особисті кошти відповідача, що свідчить про те, що позивач визнала, що вона фактично не приймала участі в купівлі cпірного будинку.

Відзив на апеляційну скаргу не подався.

12 лютого 2020 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява відповідача ОСОБА_2 , в якій відповідач просить прийняти відмову від апеляційної скарги, поданої ним на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2018 року.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися і про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши подану відповідачем заяву, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення, оскільки відмова від апеляційної скарги є диспозитивним правом учасника справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Частиною 4 ст. 364 ЦПК України передбачено, що відмовитися від апеляційної скарги особа, яка її подала, має право протягом усього часу розгляду справи, і це питання вирішується апеляційним судом у судовому засіданні.

Прийняття відмови від апеляційної скарги не пов`язується з обов`язком апеляційного суду перевіряти, чи у зв`язку з такою відмовою не порушуються права будь-яких осіб, оскільки право особи на відмову від апеляційної скарги не обмежене. При цьому апеляційний суд, відповідно до п. п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, має роз`яснити передбачені ч. 4 ст. 364 ЦПК України наслідки прийняття відмови від апеляційної скарги.

Прийнявши відмову від апеляційної скарги, суд закриває апеляційне провадження за цією скаргою, а за наявності інших апеляційних скарг - продовжує апеляційне провадження за цими скаргами (скаргою).

Як вбачається з матеріалів справи, відмова від апеляційної скарги подана до суду апеляційної інстанції і підписана відповідачем ОСОБА_2 , підпис відповідача посвідчений адвокатом Саліною М.О., яка відповідно до ордеру від 16 грудня 2019 року, надає відповідачу професійну правничу допомогу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відмова відповідача від апеляційної скарги, поданої на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2018 року, не суперечить вимогам закону, а відтак, таку відмову слід прийняти і апеляційне провадження по даній справі - закрити, роз`яснивши сторонам про те, що, відповідно до ч. 5 ст. 364 ЦПК України, повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилась від апеляційної скарги, не допускається.

Щодо посилання відповідача в заяві про відмову від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження по справі на вимоги Закону України «Про судовий збір» колегія судді вважає за необхідне зауважити, що пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачена можливість повернення судового збору лише у випадку закриття (припинення) провадження у справі, крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом, у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Повернення судового збору у випадку закриття апеляційного провадження пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» не передбачено, що унеможливлює повернення сплаченого відповідачем судового збору при подачі апеляційної скарги.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в Ухвалі від 29 травня 2019 року у справі №820/4918/16, провадження №11-42апп19.

Керуючись ст. 362, 364, 367, 368 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про відмову від апеляційної скарги - задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_2 від апеляційної скарги на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року.

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що, відповідно до ч. 5 ст. 364 ЦПК України,повторне оскарження рішення з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 18 лютого 2020 року.

Головуючий:

Судді: