11 лютого 2020 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренка К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, третя особа Стахановська універсальна товарна біржа, -
ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, третя особа Стахановська універсальна товарна біржа, посилаючись на наступне.
11 серпня 2003 року між сторонами на «Стахановській універсальній товарній біржі» у простій письмовій формі відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» було укладено та зареєстровано за реєстраційним № 125 договір купівлі-продажу трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Всі істотні умови договору сторонами були виконані. За умовами вищевказаного договору він повністю сплатив відповідачу вартість придбаного за договором купівлі-продажу нерухомого майна в присутності брокерів. Відповідач передав ключі та правовстановлюючі документи на майно. Після укладання договору купівлі-продажу, 18 вересня 2003 року, позивач зареєстрував право власності на спірне нерухоме майно в Комунальному підприємстві «Стаханівське бюро технічної інвентаризації» на своє ім`я, в подальшому робив у квартирі ремонт, та разом зі своєю сім`єю переїхав жити до придбаної квартири, відкрив на себе особовий рахунок, 01.09.2005 року зареєструвався у цій квартирі, і до цього часу несе витрати по утриманню житла. За всі 15 років після укладання угоди, стосовно нерухомості продавець жодного разу не пред`являв до нього ніяких претензій щодо користування спірною нерухомістю. Оформити правочин відчуження майна через нотаріальну контору відповідач відмовився, спочатку посилаючись на те, що у нього не було коштів для оплати послуг нотаріуса, крім того оформлення угоди через товарну біржу було умовою ріелтора, який підшукував покупців. Оскільки договір було укладено через біржу, а право власності зареєстровано в БТІ, позивач вважав, що цього достатньо для того, щоб вважати угоду дійсною. Відповідач пообіцяв, що здійсніть усі дії, пов`язані з нотаріальним оформленням договору, коли це буде потрібно. Але, коли у позивача виникла необхідність у продажу спірної квартири, то у здійсненні такої угоди у серпні 2019 року йому було нотаріусом відмовлено. У зв`язку з військовим конфліктом на сході України, контакт з відповідачем втрачений та немає можливості нотаріального оформлення ним угоди. Через неналежне оформлення договору купівлі-продажу нерухомого майна, позивач не може реалізувати своє право власника на розпорядження майном, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 11 серпня 2003 року, між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 , зареєстрований «Стахановською універсальною товарною біржею» 11 серпня 2003 року, реєстраційний № 125, а також зареєстрований в Комунальному підприємстві «Стаханівське бюро технічної інвентаризації» 18.09.2003 року в реєстровій книзі за № 146, номер запису 9239.
В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
Представник третьої особи «Стахановської універсальної товарної біржі» в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не висловив заперечень проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Згідно із копією договору купівлі-продажу від 11.08.2003 року, реєстраційний номер № 125, підписаного представниками сторін: брокером брокерської контори МПП «Варіант» Мар`їною Н.М., яка діяла на підставі доручення № 158 від 11.08.2003 року, зі згоди ОСОБА_2 , та брокером брокерської контори ТДВ «Довіра» Тубольцевою О.В., яка діяла на підставі доручення № 94 від 11.08.2003 року і зі згоди ОСОБА_1 ; сторонами: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , та президентом «Стахановської універсальної товарної біржі» ОСОБА_3 , ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно із копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1516207 від 18.09.2003 року, виданого Комунальним підприємством «Стаханівське бюро технічної інвентаризації», право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_1 .
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів № 192138889 від 09.12.2019 року, право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_1 .
По-перше, суд звертає увагу на те, що згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із п. 4 ч. 4 ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Отже, в даному випадку позивач повинен був надати докази того, що дійсність спірного договору оспорюється, не визнається певною особою, або право власності позивача на квартиру оспорюється чи не визнається певною особою.
В позовній заяві позивач посилається на те, що у нього виникла необхідність продажу спірної квартири, проте нотаріусом у було відмовлено йому у посвідченні такої угоди.
В супровідному листі до ухвали про залишення позовної заяви без руху суд пропонував позивачу надати докази відмови нотаріуса в оформленні продажу спірної квартири, вказаний лист разом із ухвалою був отриманий позивачем 03.01.2020. Проте, позивач жодних доказів не надав і заявив повторне клопотання про розгляд справи без його участі. У зв`язку із цим суд констатує, що позивачем не було надано доказів того, що його право власності на квартиру або дійсність договору купівлі-продажу квартири оспорюється чи не визнається певною особою. За таких обставин позивачем не доведено необхідність судового захисту його прав та інтересів.
По-друге, суд зазначає, що зі змісту п. 12 договору купівлі-продажу, реєстраційний № 125 від 11.08.2003 року, вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.
Зі змісту п. 13 договору купівлі-продажу, реєстраційний № 125 від 11.08.2003 року, вбачається що цей договір підлягає реєстрації в органах технічної інвентаризації.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, що діяла на час укладення спірного договору купівлі-продажу, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.
Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ, арбітражному суду та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України.
Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в чинній на час розгляду цієї справи редакції) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно
Згідно із частиною 5 статті 12 вищевказаного Закону України відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.
Відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав.
Згідно із ч. 1 ст. 13 вищевказаного Закону державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек.
Суд зазначає, що право власності позивача на спірну квартиру зареєстровано та відомості про це внесені в Реєстр прав власності на нерухоме майно. В позовній заяві позивач самостійно визнає, що квартира на час укладення спірного договору була належним чином зареєстрована.
Вищевказані обставини додатково підтверджують не доведення позивачем необхідності судового захисту його прав.
Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у задоволенні позову належить відмовити у зв`язку із його необґрунтованістю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і у задоволенні позову було відмовлено. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, в цій справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд -
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, третя особа Стахановська універсальна біржа.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено позивачем або третьою особою шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д.Б. Баронін