Справа № 555/2286/19
Номер провадження 2/555/76/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Мельничук Н. В.
при секретарі Кравчук С. Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту непроживання спадкоємця з спадкодавцем на час відкриттия спадщини, -
ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту непроживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В заяві вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_1 , після смерті якої відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті вона заповіту не залишила, у зв`язку із смертю спадкування належних їй прав і обов`язків здійснювалося за законом. Позивачка по справі - як дочка, яка єдина зі спадкоємців, які б постійно проживали із онкохворою спадкодавицею на дату її смерті - єдина на підставі положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно і до вимог ст. 1269 ЦК України - крім неї - ніхто зі спадкоємців протягом визначеного законом шестимісячного строку - заяв про прийняття спадщини не подав та, відповідно, спадщини не прийняв. При цьому водночас - на дату смерті ОСОБА_3 за її зареєстрованим місцем проживання був зареєстрований - однак із 2001 року фактично там протягом вісімнадцяти років не проживав - ще внук ОСОБА_2 , який у семирічному віці разом із матір`ю - сестрою позивачки ОСОБА_4 виїхав на постійне проживання до Російської Федерації у м. Дрезна Орехо-Зуєвського району Московської обл. При цьому, даний онук ОСОБА_2 , як виявляється, теж є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 - за правом представлення в порядку ч. 1 ст. 1266 ЦК України - у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері, що мала б бути спадкоємцем І черги після смерті спадкодавиці ОСОБА_3 . У зв`язку із цим, ОСОБА_2 , з дитинства маючи зареєстроване постійне місце проживання в належному бабі житловому будинку - виявляється - також вважається таким, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв.Відповідач ОСОБА_2 уже вісімнадцять років, як виїхав на постійне проживання за кордон і єдиний раз, коли повертався - це для того, щоб отримати паспорт громадянина України (що мало місце 31 липня 2009 року) - і після того жодного дня зі спадкодавицею не жив, у зв`язку із чим не може являтися таким, що прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
У судове засідання позивач не з"явилася - представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі позивача та її представника, позов підтримали, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомленний у встановленому законом порядку, що підтверджується оголошенням на сайті Березнівського районного суду Рівненської області, причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження.
Суд, дослідивши письмові докази приходить до наступного висновку.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 дата видачі 24 січня 2019 року (а.с.9)
Згідно довідки виданої виконконавчим комітетом Моквинської сільської ради Березнівського району Рівненської області № 1291 від 04.07.2019рок у на дату смерті ОСОБА_3 за її зареєстрованим місцем проживання був зареєстрований - однак із 2001 року фактично там протягом вісімнадцяти років не проживав внук ОСОБА_2 , який у семирічному віці разом із матір`ю - сестрою позивачки ОСОБА_4 виїхав на постійне проживання до Російської Федерації у м. Дрезна Орехо-Зуєвського району Московської обл.,
При цьому, даний онук ОСОБА_2 , як виявляється, теж є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 - за правом представлення в порядку ч. 1 ст. 1266 ЦК України - у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері, що мала б бути спадкоємцем І черги після смерті спадкодавиці ОСОБА_3 .
У зв`язку із цим, ОСОБА_2 , з дитинства маючи зареєстроване постійне місце проживання в належному бабі житловому будинку - виявляється - також вважається таким, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв.
Це випливає із довідки Моквинської сільської ради Березнівського району Рівненської області за № 1291 від 04.07.19 року, свідоцтва про смерть безпосередньої спадкоємиці ОСОБА_4 , та - виданою на їх підставі приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Трембіцьким В.Я. довідкою про склад спадкоємців за № 438/02-14 від 29.10.19 року
При цьому, за змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України - вважається таким, що прийняв спадщину - лише спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 1271 ЦК України - «Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її». Вимогами ст. 1270 ЦК України - «Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини».
Виходячи із цих правових норм - ОСОБА_2 ні шляхом своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини, як то для нього визначено правовими приписами ст. 1269 ЦК України, ні шляхом постійного проживання на момент відкриття спадщини - як то визначено ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадщини не прийняв.
При цьому, доказом непроживання відповідача відповідача зі спадкодавцем ні протягом вісімнадцяти років, що він просто зареєстрований за описаною адресою, ні на дату її смерті - є як матеріали цивільної справи № 555/120/19 за позовом самої спадкодавиці ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, що була подана її представником ще при її житті, так і долучені до матеріалів цієї справи докази - які нікуди не ділися - ті ж документи підтверджують той же факт, ті ж люди готові його посвідчити - чому сторона позивача проситиме надати відповідну правову оцінку.
У відповідності до статті 1217 Цивільного Кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Пунктом 2 статті 1223 ЦК встановлено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги (ст. 1258 ЦК).
Статтею 1261 ЦК встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.
Згідно зі ч.4 ст. 1268 ЦК малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.
Положеннямистатті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбаченихКонституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто у даній частині ст. 315 ЦПК України, ідеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 у порядку ст. 315 ЦПК. До таких умов віднесено: 1) встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; 2) якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно п. 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року(із змінами та доповненнями), суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, зокрема, факти прийняття спадщини.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_6 про встановлення факту непроживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 13, 19, 76-81, 89, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 293-294 ЦПК України, п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017, яка набрала чинності 15.12.2017), суд, -
Встановити факт постійного непроживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач: ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 .
Суддя: Мельничук Н. В.