УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

09 листопада 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Першко О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-Український будівельний альянс" нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИЛА:

05 листопада 2020 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ТОВ "Північно-Український будівельний альянс" нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в сумі 15 705 грн. 38 коп. та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати в сумі 68 640 грн.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя дійшла наступного висновку.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 163, п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а також, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" № 14 від 23 грудня 2011 року, до заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості, тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Всупереч зазначених вимог, заявником не додано до заяви доказів про заборгованість по заробітній платі та її розмір, а додані до заяви індивідуальні відомості з Пенсійного фонду України про застраховану особу Форма ОК-7 не є доказом не виплаченої заробітної плати, а є доказом фактично нарахованої заробітної плати. Таким чином, належні докази, які свідчать про безспірність вимог заявника до ТОВ "Північно-Український будівельний альянс" відсутні.

Окрім того, заявником до заяви про видачу судового наказу додано клопотання про витребування доказів від боржника, а саме: наказу № 81-к від 13 травня 2019 року; заяви ОСОБА_1 про прийняття на роботу; документів, що підтверджують виплату заробітної плати; наказу № 2103/1 від 02 грудня 2019 року.

У відповідності до ст.167 ЦПК України, розгляд заяви у наказному провадженні проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. Крім того, цією ж статтею передбачено, що суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а тому суд позбавлений можливості здійснити витребування будь-яких доказів по справі, зважаючи на строк розгляду заяви.

Отже докази, якими заявник обґрунтовує свої вимоги в заяві про видачу судового наказу повинні бути обов`язково додані до заяви.

Окрім того, аналіз норм процесуального законодавства дозволяє дійти висновку, що подання та розгляд клопотання про витребування доказів в наказному провадженні законодавством не передбачено.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання про витребування доказів заявнику слід відмовити.

Таким чином, з урахуванням доданих до заяви про видачу судового наказу документів, неможливо встановити точний розмір нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Із поданої заяви не вбачається виникнення у заявника безспірного права грошової вимоги про стягнення заборгованості по середній заробітній платі та середньому заробітку за весь час затримки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З огляду на викладене, у видачі судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 163, ч. 1 ст. 166, п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про витребування доказів.

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-Український будівельний альянс" нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ Наказне провадження Цивільного процесуального кодексу України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Першко