Провадження № 2/234/708/20
30 січня 2020 року місто Краматорськ
ПрАТ «Українська страхова компанія» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 березня 2014 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7021к, на підставі якого відповідач отримала кредит у сумі 6 000 грн. строком на 24 місяці - з 21 березня 2014 року по 21 березня 2016 року - зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28,8% на рік. 25 березня 2014 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ПрАТ «Українська страхова компанія» було укладено договір добровільного страхування кредитів № 02-01, яким кредитна спілка застрахувала у позивача ризик невиконання відповідачем її обов`язку з повернення вищезазначеного кредиту та відсотків за його користування. 10 жовтня 2019 року через невиконання відповідачем її обов`язків з повернення Кредитній спілці «Українська кредитна спілка» наданого кредиту та відсотків за користування ним, суму заборгованості ОСОБА_1 за вищенаведеним кредитним договором у сумі 10 931 грн. 08 коп. кредитодавцю було виплачено позивачем. За таких обставин, враховуючи, що в силу приписів ч. 1 ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, позивач просить суд заявлені ним позовні вимоги задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на його користь в порядку регресу матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування у сумі 10 931 грн. 08 коп., а також судовий збір у сумі 1 921 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився,про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення повідомлення про виклик до суду, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтвердив заявлені позовні вимоги, просив суд їх задовольнити та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 будучи повідомленою про час, дату та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
21 березня 2014 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7021к, відповідно до п. 1.1 якого кредитодавець на підставі рішення кредитного комітету № 1034 від 21 березня 2014 року надав позичальнику, а позичальник прийняв у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі у сумі 6 000 грн. строком на 24 місяці - з 21 березня 2014 року по 21 березня 2016 року включно - зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28,8% на рік.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 525 ЦК України закріплено правило, за яким одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Натомість виписка з рахунку позичальника № 3207 від 10 жовтня 2019 року свідчить, що станом на 10 жовтня 2019 року заборгованість відповідача перед Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» за кредитним договором № 7021 к від 21 березня 2014 року становить 12 130 грн. 08 коп.
Разом з тим, 25 березня 2014 року між кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ПрАТ «Українська страхова компанія» було укладено договір добровільного страхування № 02-01, за умовами якого позивач застрахував ризик невиконання відповідачем її обов`язків за кредитним договором № 7021 к від 21 березня 2014 року, укладеним між нею та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка».
За приписами ст. 979 ЦК України, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 980 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).
Так, зі страхового акту № 525кр від 10 жовтня 2019 року, складеного ПрАТ «Українська страхова компанія», довідки Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» № 3217 від 10 жовтня 2019 року, заяви Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» № 3198 від 09 жовтня 2019 року, а також платіжного доручення № 1233 від 10 жовтня 2019 року слідує, що позивачем ПрАТ «Українська страхова компанія» на виконання вищезазначеного договору добровільного страхування № 02-01, 10.10.2019 року було виплачено Кредитній спілці «Українська кредитна спілка» заборгованість відповідача перед Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» за кредитним договором № 7021 к від 21 березня 2014 року у сумі 10 931 грн. 08 коп.
Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За таких обставин, враховуючи, що позивач виплатив Кредитній спілці «Українська кредитна спілка» страхове відшкодування за договором майнового страхування у сумі заборгованості відповідача за кредитним договором № 7021 к від 21 берзная 2014 року, яка станом на 10 жовтня 2019 року складає 10 931 грн. 08 коп., суд доходить висновку, що до ПрАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за укладеним між нею та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» кредитним договором, в зв`язку з чим позовні вимоги ПрАТ «Українська страхова компанія» підлягають задоволенню. При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з вимог ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 921 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-268, 273, 280-283, 289 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 527, 530, 979, 980, 993, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 16, 27 Закону України «Про страхування», суд, -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Краматорського міського суду Д. Г. Костюков