печерський районний суд міста києва
Справа № 2-2799/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Вовк С.В.,

при секретарі - Брачун О.О.

за участі:

представника боржника ОСОБА_1

представника стягувача Белименко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі № 2-2799/12 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача звернувся до суду із вказаною заявою, вимоги якої обґрунтовувались наступним.

12 квітня 2013 року Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-2799/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь AT «Укргазбанк» коштів у сумі 50 099,85 доларів США, 70 000 грн. та судовий збір у сумі 1 609, 50 грн.

09 вересня 2020 року ОСОБА_2 через свого представника стало відомо про те, що 21 серпня 2020 року в рамках виконавчого провадження № 62386784 ПВ ОСОБА_3 складено Акт про проведені електронні торги з реалізації майна ОСОБА_2 в порядку виконання вищевказаного виконавчого листа № 2-2799/12 від 12 квітня 2013 року.

ОСОБА_2 вважає що виконавчий лист від 12 квітня 2013 року № 2-2799/12 виданий Печерським районним судом м. Києва не підлягає виконанню з огляду на наступні обставини:

Про наявність спірного виконавчого листа та виконавчого провадження № 62386784 ОСОБА_2 дізнався в серпні-вересні 2020 року, при ознайомленні з матеріалами судової справи № 2-2799/12, матеріалами такого виконавчого провадження, та із отриманих відповідей Печерського РВДВС м. Київ на адвокатські запити.

Так, ОСОБА_2 не отримував жодних документів пов`язаних із виконанням виконавчого листа № 2-2799/12 від 12 квітня 2013 року, крім того з 2016 року постійно проживає за межами України, що унеможливлює отримання ним кореспонденції.

За наведених обставин вважаємо що строки подання даної заяви для ОСОБА_2 слід обраховувати з 16 вересня 2020 року - дня ознайомлення з повними матеріалами виконавчого провадження № 62386784, і такі строки не пропущені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент видачі ВЛ), строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить 1 рік від дня набрання рішенням законної сили.

Вказана норма узгоджується зі змістом BJI, в якому зазначено річний строк пред`явлення до виконання - до 12 квітня 2014 року.

Як встановлено із відповіді Печерського РВ ДВС м. Київ, надану на адвокатський запит № 75 від 17.08.20р., відкритих даних АСВП та відміток проставлених на оригіналі BJI - він перебував на виконанні Відділу двічі:

- в/п № 38025095 з 20 травня 2013 року по 09 листопада 2014 року;

- в/п № 51190890 з 23 травня 2016 року по 28 березня 2017 року.

Таким чином, розрив між поверненням BЛ 09 листопада 2014 року і новим відкриттям 23 травня 2016 року складає 18 місяців.

Станом на 09 листопада 2014 року (день повернення закінчення вп № 38025095 і повернення ВЛ Стягувану) та на 23 травня 2016 року (день повторного пред`явлення ВЛ і відкриття вп № 51190890) діяла редакція п. 2 ч. 1 ст. 22 та ч. 5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», яка передбачала річний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, та право повторного пред`явлення протягом року після його повернення.

Згідно ч. 5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, на момент закінчення вп № 38025095) повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, на момент відкриття вп № 51190890) державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред`явлення документів до виконання.

З наведеного слідує, що після закінчення вп № 38025095 що мало місце 09 листопада 2014 року - ВЛ № 2-2799/12 міг бути повторно пред`явлений в строк до 09 листопада 2015 року. Разом з цим такий строк було пропущено стягувачем на 6 місяців, про що вказує дата відкриття вп № 51190890 - 23 травня 2016 року, а тому державний виконавець був зобов`язаний відмовити у відкритті такого провадження.

З огляду на викладене, виконавчий лист № 2-2799/12 слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки стягувач втратив право його пред`явлення внаслідок спливу визначених законом строків.

ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» подало відзив на заяву, в якому зазначило, що частиною 4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (ст. 23 в редакції Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV).

АБ «УКРГАЗБАНК» пред`являв виконавчий лист до виконання неодноразово, а саме:

- ВП 38025095: постанова про відкриття 20.05.2013, постанова про повернення 09.12.2014;

- ВП 46661628: постанова про відкриття 24.02.2015, постанова про повернення 25.10.2015;

- ВП 51190890: постанова про відкриття 20.05.2016, постанова про повернення 28.03.2017.

В подальшому виконавчий лист пред`являвся до виконання в 2019 та 2020 роках.

В своїй заяві представник Боржника зазначає «... як встановлено із відповіді Печерського РВДВС м. Київ, надано на адвокатський запит № 75 від 17.08.20, відкритих даних АС ВП та відміток поставлених на оригіналі ВЛ - він перебував на виконанні Відділу двічі: в/п № 38025095 з 20 травня 2013 по 09 листопада 2014 року; в/п № 51190890 з 23 травня 2016 року по 28 березня 2017 року».

Як доказ надає до суду, зокрема:

- копію адвокатського запиту до Печерського РВДВС у м. Києві ЦМРУ МЮ (м. Київ), в якому просить «Надати відомості про дати відкриття та закінчення Печерським РВДВСм. Києва виконавчих проваджень № 38025095 та № 5119890...»;

- лист Печерського РВДВС у м. Києві ЦМРУ МЮ (м. Київ) від 16.09.2020 № 025095/3, в якому, як і просив адвокат, надається інформація по виконавчим провадженням № 38025095, № 5119890 стосовно ОСОБА_2 , інформацію стосовно ОСОБА_4 та додатки - інформаційні довідки з ВП та копії постанов у цих провадженнях;

- копію виконавчого листа з 4 відмітками про повернення (деякі написи неможливо прочитати але по кількості відповідають кількості повернень - 2014,2015, 2017, 2020).

Тобто представник Заявника свідомо маніпулює інформацію з метою переконати Суд, що в 2013-2016 роках було відкрито тільки два виконавчі провадження № 38025095, № 5119890, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №46661628 від 26.02.2015, Інформації про виконавче провадження 46661628 в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, 24.02.2015 до Печерського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві надійшов на виконання виконавчий лист, 26.05.2015 відкрито виконавче провадження, 25.10.2015 виконавчий лист повернуто стягувачеві п.2 ч. 1 ст. 47 (відсутність у боржника майна).

Враховуючи наведене вище, представник ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» вважає доводи заявника щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню через пропущення строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання такими, що не відповідають дійсності і суперечать фактичним обставинам справи.

Представник боржника подав письмові пояснення, в яких зазначив, що виконавче провадження № 46661628 було закінчено 25 жовтня 2015 року, тобто до впровадження АСВП. Відомості про виконавче провадження № 46661628 до АСВП не перенесені, при пошуку за номером провадження або даними боржника - не відображаються. Відомостей про підстави для їх перенесення з ЄДРВП до АСВП Банком не вказано. У наданій Банком копії постанови про відкриття вп № 46661628 та інформаційної довідки вказано резолютивну частину рішення, яка є відмінною від зазначеної у BJI №2-2799/12 резолютивної частини, зокрема щодо порядку та суми стягнення.

В судовому засіданні представник боржника вимоги заяви підтримав та просив задовольнити.

Представник стягувача в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував.

З матеріалів справи вбачається, що 12 квітня 2013 року Печерським районним судом м. Києва у справі № 2-2799/12 видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 255-Ф/08 від 05 травня 2008 року у сумі 50 099 (п`ятдесят тисяч дев`яносто дев`ять) дол. США 85 центів та пені у сумі 70 000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп, а також про стягнення в рівних долях з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судового збору в сумі 3 219 (три тисячі двісті девятнадцять) грн. 00 коп., по 1 609 (одна тисяча шістсот девять) грн. 50 коп. з кожного. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 12 квітня 2014 року.

АБ «УКРГАЗБАНК» пред`являв виконавчий лист до виконання:

- ВП 38025095: постанова про відкриття 20.05.2013, постанова про повернення 09.12.2014;

- ВП 46661628: постанова про відкриття 24.02.2015, постанова про повернення 25.10.2015;

- ВП 51190890: постанова про відкриття 20.05.2016, постанова про повернення 28.03.2017.

За приписами частин першої, другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV у редакції від 15 серпня 2012 року, виконавчі документи, окрім як посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

За приписами пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до положень частини першої статті 12 Закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, встановлено строк пред`явлення до виконання виконавчих документів у три роки, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Разом з тим, суд зауважує, що застосування положень пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII стосується лише тих виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких не сплинув на час набрання чинності вказаним законом.

Судом встановлено, що виконавчий лист, виданий 12 квітня 2013 року Печерським районним судом м. Києва у справі № 2-2799/12, пред`являвся до виконання у проміжок часу між ВП 38025095 та ВП 51190890, що не визнається стороною боржника, проте є доведеним в судовому засіданні належними та допустимими доказами, останнім не спростовано.

Суд відхиляє посилання представника боржника на відсутність відомостей про вп № 46661628 у АСВП, оскільки така обставина не спростовує факт існування вп № 46661628, що підтверджується завіреною належним чином копією постанови старшого державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві.

Оскільки заявник не довів суду, що виконавчий лист пред`являвся до виконання за межами, визначеного законом строку, то суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог заяви.

Керуючись ст.ст. 1-20, 432, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі № 2-2799/12 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення, а у випадку відсутності особи в судовому засіданні з дня отримання копії цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 28 грудня 2020 року.

Суддя С. В. Вовк