КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1608/18
Провадження № 2/534/445/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Карнаухової С.М., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заявлені вимоги мотивує тим, що є власником вказаної квартири, в якому зареєстрована ОСОБА_1 . Відповідач у житловому приміщенні за місцем реєстрації не проживає з 2017 року, помешканням не користується, її особисті речі у квартирі відсутні, участі в утриманні житла вона не приймає.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з`явився. Направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягав.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала. Пояснила, що дійсно не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , проте іншого житла, де б вона могла зареєструвати своє місце проживання вона не має. Згодна оплачувати комунальні послуги.

Дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Власником квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_2 .

Згідно довідки КЖРЕП № 1, ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно акту обстеження складу сім`ї від 11.10.2018 відповідач ОСОБА_1 в зазначеному житловому приміщенні не проживає з жовтня 2017 року (а.с.21).

Встановивши всі обставини справи, заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази, суд вважає пред`явлений позов обґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно з ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно норм ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За нормою ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, пред`явивши разом із тим вимогу щодо позбавлення права власності, позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою, оголошення особи померлою.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України, провадиться в судовому порядку.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.386 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, проаналізувавши надані письмові докази, з урахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт не проживання відповідачів за місцем реєстрації понад встановлені ст.71 ЖК України строки без поважної причини, з огляду на що пред`явлений позов підлягає до задоволення повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.319,391,386 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст. 263,280 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Відповідно до п. 3 розділ ХII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 .

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_1 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Т.О.Куц

Повне судове рішення складено 04.12.2020.