Справа № 408/3547/18-ц
Провадження № 2/408/691/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого-судді Кускової Т.В.

при секретареві Сіпаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Станично-Луганської РДА про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 14 листопада 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , який був зареєстрований виконавчим комітентом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис № 47, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбних відносин позивачка має спільних з відповідачем дітей: синів - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . А також має малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яку виховує сама.

Позивач вказує, що всі малолітні діти проживають та перебувють на повному матеріальному утриманні та вихованні позивачки, проживають в найманому житлі разом з матір`ю в АДРЕСА_1 .

Зазначає, що що вона сама орендує житловий будинок та виховує дітей, відповідач ОСОБА_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з квітня 2015 року повністю припинив виконувати батьківські обов`язки, а саме: взагалі не приймає будь-якої участі в вихованні дітей, будь-яких зв`язків з дітьми не підтримує, не цікавиться їх життям, станом здоров`я, умовами проживання, їх проблемами, ніякої матеріальної допомоги та моральної підтримки не надає, самоусунувся від виконання будь-яких обов`язків його як батька дітей. Весь вказаний період часу відповідач ОСОБА_2 жодного разу не цікавився життям своїх дітей, їх матеріальними потребами, не піклувався про їх фізичний, психічний, моральний та духовний розвиток, не вживав будь-яких заходів щодо надання дітям доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяв засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі.

Згідно доводів позивача - всі вказані обставини підтверджуються побутовим характеристиками та характеристиками з навчального закладу, актом обстеження матеріально-побутових умов проживання родини, медичною довідкою, наданою КЗ «Станично-Луганський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» та висновком комісії з питань захисту прав дитини Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області, яка прийшла до висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав на дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та стягнути з нього аліменти на користь утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щомісячно по 1/4 частині всіх видів заробітку (прибутку) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Позивачка в судовому засіданні присутньою не була, просила розглядати справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку. Причини неявки в судове засідання не повідомив, до суду з заявою про проведення судового розгляду справи без його участі не звертався, клопотань про відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав.

Представник третьої особи Служба у справах дітей Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області в судовому засіданні присутнім не був, просив розглядати справу без його участі, проти доводів, викладених у позовній заяві не заперечує, суду надав висновок про доцільність позбавлення батьківськи прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч.2,3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.164 СК України, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 08 грудня 2017 року Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач ОСОБА_2 зазначений батьком дитини, а позивач ОСОБА_1 - її матір`ю.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , яке видане 08 грудня 2017 року Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач ОСОБА_2 зазначений батьком дитини, а позивач ОСОБА_1 - її матір`ю.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , яке видане 28 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції у Луганській області на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідач ОСОБА_2 зазначений батьком дитини, а позивач ОСОБА_1 - її матір`ю.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , яке видане 17 жовтня 2017 року Валуйською сільською радою Станично-Луганського району Луганськой області на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач ОСОБА_2 зазначений батьком дитини, а позивач ОСОБА_1 - її матір`ю.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Валуйської сільської ради Станично-Луганського районуо Луганської області 14 листопада 2009 року шлюб, укладений між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано, про що зроблено актовий запис № 47.

Як вбачається із довідки № 242 від 10 липня 2018 року, виданої філією «Вільховська сільська амбулаторія загальної практики сімейної медицини» КЗ «Станично-Луганський районний центр медико-санітарної допомоги» за медичним обслуговуванням та медичною допомогою до вказаного медичного закладу стосовно дітей зверталася виключно позивачка - ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 - жодного разу не звертався, станом здоровя дітей не піклувався.

Згідно побутової характеристики відповідача ОСОБА_2 , 1990 року народження, виданої депутатом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, останній з 20 квітня 2015 року ніяких відносин з родиною взагалі не підтримує, участі в вихованні дітей не приймає, фінансової допомоги не надає, з родиною не мешкає, раніше притягався до кримінальної відповідальності, схильний до правопорушень.

Згідно побутової характеристики позивача ОСОБА_1 , 1988 року народження, виданої депутатом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, остання проживає в орендованому житловому будинку з малолітніми дітьми - ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Діти перебувають на її повному утриманні, піклується за ними належним чином, охайні, доглянуті, мати спиртними напоями не зловживає, серед сусідського оточення характеризується позитивно.

Згідно до характеристики учня ОСОБА_5 останній навчається у 2-му класі КЗ «Вільховська ЗОШ І-ІІІ ст.». Дитина зарекомендувала себе як старанний та дисциплінований учень, навчальні досягнення має середньому рівні, до виконання навчальних завдань та громадських доручень ставиться дбайливо, підтримує дружні стосунки з усіма учнями класу. Дитина приходить до школи завжди охайна, добре вдягнена, забезпечена всім необхідним для навчання. Вихованням дитини займається її мати ОСОБА_1 , яка постійно відвідує батьківські збори, підтримує належний особистий та телефонний зв`язок з вчителями. Батько учня ОСОБА_2 за період навчання дитини лише раз з`явився в школі, практично не цікавився навчальини успіхами дитини, батьківські збори не відвідував, ніякого зв`язку з вчителями школи не підтримує.

Зі змісту акту від обстеження соціально-побутових умов проживання ОСОБА_1 , 1988 року народження, складеного депутатом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, ОСОБА_1 проживає за місцем реєстрації в орендованому житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . та має на своєму повному утриманні малолітніх дітей: синів - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (є інвалідом групи «А»), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - навчаються у Вільховський ЗОШ . Батько неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з родиною протягом 3-х років фактично не проживає, стосунків з її членами не підтримує, участі в вихованні та матеріальному утриманні дітей не приймає, будь-яких зв`язків з дітьми не підтримує, не цікавиться їх життям, станом здоров`я, умовами проживання, їх проблемами, ніякої матеріальної допомоги та моральної підтримки не надає, самоусунувся від виконання будь-яких обов`язків його як батька дітей. Весь тягар по утриманню та вихованню дітей фактично лежить на матері - ОСОБА_1 , 1988 року народження.

З мотивованого висновку Служби у справах дітей Станично-Луганської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 16 липня 2018 №2936 вбачається обґрунтовано доцільним позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно малолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з мотивів повного ігнорування ОСОБА_2 батьківських обов`язків з утримання та виховання дітей, що виразилося в тому, що батько жодного разу не цікавився життям своїх дітей, їх матеріальними потребами, не піклувався про їх фізичний, психічний, моральний та духовний розвиток, не вживав будь-яких заходів щодо надання дітям доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяв засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі.

Вирішуючи спір, видається зазначити наступне.

Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1, частина третя статті 5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухиленні від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як зауважив Європейський Суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.

Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09).

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд засуджує поведінку та ставлення відповідача ОСОБА_2 до власних малолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , який ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно дітей та вважає доведеним факт такого ухилення, а тому приходить до висновку про необхідність позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Надаючи оцінку доказам по справі в частині позовних вимог щодо призначення аліментів, суд приходить до наступного.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27 лютого 1991року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 вказаної Конвенції визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно частини 1 статті 200 СК України, Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 182 СК України та те, що відповідач участі в утриманні своїх дітей в не приймає, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 на утримання їх малолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши всі наявні матеріали справи, суд вважає, що позов в цій частині вимог пред`явлено з урахуванням інтересів дітей, а тому він підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Судові витрати суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні заяви задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Станично-Луганським РВ УМВС України в Луганській області 25 квітня 2007 року, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ), відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Станично-Луганським РВ УМВС України в Луганській області 10 грудня 2009 року, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 ) аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою у порядку та строки, що передбачені ст. 284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Кускова Т.В.