ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2535/19 Номер провадження 22-ц/814/2136/20Головуючий у 1-й інстанції Тищенко Л. І. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Одринської Т.В.

суддів Дорош А.І., Лобова О.А.,

секретар судового засідання : Ряднина І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Ямпольська С.М. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 31 липня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просили визначити додатковий строк для подання заяв про прийняття спадщини, що відкрилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , терміном 2 (два) місяці.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня баба - ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно.

За життя, ОСОБА_4 , склала заповіт, яким заповіла все своє майно у рівних частках своєму синові, (їхньому батьку) - ОСОБА_5 та дочці - ОСОБА_3 .

Листом приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Ямпольської С.М., від 11 листопада 2019 року, їх повідомлено, що після смерті ОСОБА_4 , нотаріусом заведено спадкову справу за № 130/2019 від 05 липня 2019 року. Також було повідомлено, що вони є спадкоємцями на частину майна, яка належала б їхньому батькові, якби він був живий на час відкриття спадщини за правом представлення, відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України та було встановлено місячний термін для звернення до нотаріуса для вирішення питання спадкування або до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Зазначили, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини останнім було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини.

Позивачі вважають, що вони пропустили строк подання заяви про прийняття спадщини, визначений ст. 1270 ЦК України, з поважних причин, у зв`язку з тим, що їм не було відомо про наявність заповіту на їхнього батька, і що вони є спадкоємцями на частину майна після смерті баби - ОСОБА_4 .

Посилаючись на вищевикладене, просили визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 31 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Ямпольська С.М. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задоволено.

Визначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додатковиі строк для подання заяв про прийняття спадщини, яка відкрилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , терміном 2 (два) місяці, з часу набрання рішення законної сили.

Рішення мотивовано тим, що позивачі пропустили строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не були обізнані про наявність заповіту складеного на ім`я їхнього батька, а нотаріус після заведення спадкової справи, не повідомила позивачів про його наявність.

З вказаним рішенням суду не погодилася ОСОБА_3 та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що на ім`я позивачів заповіт не складався, вони є спадкоємцями за законом, тому незнання про існування заповіту складеного на ім`я інших осіб не може бути підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Вказує, що позивачі не надали докази на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних або істотних труднощів, які б перешкоджали їм звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Правом на подачу відзиву позивачі не скористалися.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . (а.с. 15)

07 квітня 2008 року ОСОБА_4 , на випадок смерті зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_5 та ОСОБА_3 порівну (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. (а.с. 14)

Встановлено та не заперечується сторонами у справі, що померлий ОСОБА_5 , був батьком позивачів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Постановами приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Ямпольської С.М. від 19 листопада 2019 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що причини пропущеного шестимісячного строку для прийняття спадщини, на які посилаються позивачі, є поважними, оскільки останні не були обізнані про наявність заповіту складеного спадкодавцем на ім`я їхнього батька, а нотаріус після заведення спадкової справи, не повідомила позивачів про його наявність.

Колегія суддів з таким висновком суду погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла баба позивачів - ОСОБА_4 , яка на випадок смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_5 та ОСОБА_3 порівну. (а.с. 12)

Батько позивачів - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . З відповіді приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Ямпольської С.М., наданої на запит апеляційного суду, вбачається, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , будь-які особи із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини не зверталися.

Після смерті, ОСОБА_5 25 серпня 2010 року, ОСОБА_4 заповіт не змінювала.

Так, відповідно до вимог до вимог ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У справі встановлено, що позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є внуками померлої, тобто спадкоємцями майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , по закону та відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України повинні були звернутися до нотаріуса з відповідними заявами в шестимісячний строк, про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом, позивачі вказали, що пропустили строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки їм не було відомо про наявність заповіту складеного на ім`я їхнього батька та те, що вони є спадкоємцям на частину майна після смерті їхньої баби - ОСОБА_4 . Про право на спадкування їм стало відомо лише після повідомлення нотаріуса від 11 листопада 2019 року.

Проте, доводи позивачів про поважність строку для прийняття спадщини є помилковими, оскільки на їх ім`я заповіт не складався, а необізнаність про наявність заповіту складеного на ім`я інших осіб, не може бути підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки дана обставина не пов`язана з непереборними чи істотними труднощами для спадкоємця для подання відповідної заяви у встановлені строки.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд першої інстанції помилково вважав причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачами поважними, з підстав, що останні не були обізнані про наявність заповіту складеного на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , та те, що нотаріус не повідомив їх про наявність такого заповіту.Закон України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачає обов`язок нотаріуса здійснити виклик спадкоємців лише за заповітом, проте у заповіті від 07 квітня 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зазначені.

При ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції, посилався на правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року у справі 761/42165/17-ц, щодо необхідності нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємців про відкриття спадщини. Разом з тим, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не є особами, щодо яких ОСОБА_4 , зробила заповітне розпорядження, тобто до даних правовідносин вказані правові висновки не застосовуються.

У постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі 717/1796/16-ц, від 24 червня 2020 року у справі № 754/6414/19, від 07 серпня 2020 року у справі № 431/1160/18-ц зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Оскільки, позивачі у передбачений частиною першою статті 1270 ЦК України строк не подали заяву про прийняття спадщини за законом, а їхні доводи щодо поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини не є такими, які б свідчили про об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для спадкоємців щодо подання у передбачений законом термін заяви про прийняття спадщини, підстав для задоволення позову не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції, невірно застосувавши норми матеріального права, дійшов помилкових висновків у справі, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені ОСОБА_3 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 153,00 грн. відповідно підлягають стягненню з позивачів по 576,50 грн з кожного.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ППК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 31 липня 2020 року - скасувати. Ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Ямпольська С.М. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 576,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 576,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржеі протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарі безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.11.2020 р.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді А.І. Дорош

О.А. Лобов