Справа № 2-6976/10
Провадження № 2-зз/487/29/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого судді Притуляк І.О.,

за участю секретаря судового засідання Янковець Г.А.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , за участю третьої особи: приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Власової С.Я. про визнання договору дарування частини житлового будинку недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.08.2010 року, якою накладено арешт на 11/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування зазначеного клопотання вказав, що в порядку розгляду цивільної справи №2-6976/10, за заявою ОСОБА_2 , з метою забезпечення позову, ухвалою суду від 10.08.2010 року, було накладено арешт на вищезазначене майно, право власності на яке, на підставі договору дарування №676 від 10.06.2010 року, зареєстровано за ОСОБА_1 .

За результатами розгляду справи, Заводським районним судом м. Миколаєва було ухвалено рішення від 13.12.2010 року у справі №2-6976/10, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 задоволено частково та визнано частково недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з реєстровим номером № 676 в частині предмету договору, а саме 8/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 . Рішення набрало законної сили 24.12.2010 року.

Сторони в призначене судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання повідомлялись належним чином.

Представник ОСОБА_1 подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Суд, дослідивши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , за участю третьої особи: приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Власової С.Я. про визнання договору дарування частини житлового будинку недійсним, ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.08.2010 року було накладено арешт на 11/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано на підставі договору дарування №676 від 10.06.2010 року за ОСОБА_1 .

Рішенням Заводського суду м. Миколаєва від 13.12.2010 року у справі №2-6976/10, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 задоволено частково та визнано частково недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з реєстровим номером № 676 в частині предмету договору, а саме 8/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 . Рішення набрало законної сили 24.12.2010 року.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Нормами діючого Цивільного процесуального кодексу України не передбачено жодних обмежень щодо кола осіб, які мають право на звернення до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Окрім цього, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 10 Постанови Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що наявність заходів забезпечення позову порушують права ОСОБА_1 , у зв`язку із чим клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Голубенка Д.К. є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.08.2010 року у вигляді арешту на 11/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя: І.О. Притуляк