Провадження № 2/643/441/20
13.02.2020 року Московський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання Насирової М.М.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача Харківської міської ради Лисенка С.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові заяву ОСОБА_1 , який представляє інтереси ОСОБА_2 про вирішення питання про судові витрати у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліга 2К» про скасування рішень, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 заяву про вирішення питання про судові витрати підтримав, просив її задовольнити з викладених у ній підстав.
Представник відповідача Харківської міської ради Лисенко С.Ю. подав до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу внаслідок неспівмірності. Клопотання мотивоване тим, що заявлена сума витрат на правничу допомогу є необґрунтованою та завищеною.
Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Заслухавши представника позивача, представника відповідача Харківської міської ради, розглянувши заяву про вирішення питання про судові витрати, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч. 3 ст. 246 ЦПК України).
Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат.
Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Судом встановлено, що 01.02.2018року ОСОБА_2 уклав договір про надання правової допомоги з адвокатським бюро «Андрій Яценко» в особі керуючого бюро Яценка А.О. та 26.11.2018року додаткову угоду № 26/11 до договору про надання правової допомоги б/н від 01.02.2018року, відповідно до яких адвокат Яценко А.О., діючи в інтересах ОСОБА_2 зобов`язався здійснювати/надавати правову допомогу з усіх юридичних питань по даній справі.
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.
Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Яценко А.О., міститься в матеріалах справи. Факт виконання правової допомоги підтверджується актом виконаних робіт від 27.01.2020 року.
Крім того, оцінка дій, що полягали у вивченні аналізу наявних у клієнта документів, положень законодавства, складання позову, виокремлення доказів із наявних документів і формування їх в якості додатків до позову, підготовки клопотання про залучення третіх осіб, пошуку та аналізу наявної практики Верховного суду, підготовки копії висновку експерта, тощо, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням приписів частини 4 ст.137 ЦПК України з огляду на вимоги, які ставляться до адвоката, а саме, наявності у такої особи повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.
Зважаючи на викладене вище та приймаючи до уваги те, що стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу у заявленій сумі (72 800,00грн.) буде суперечити принципу розподілу таких витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та відповідно стягнути з відповідачів на користь позивача - 28 750грн.00коп. в рівних частках по 14 375,00грн. з кожного.
Крім того, відповідно до вимог ст.ст.133, 139 ЦПК України з відповідачів на користь позиіва підлягають стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 384грн.20коп. в рівних частках по 192грн.10коп. з кожного та судові витрати за проведення експертизи №61/8 від 05.11.2018року у розмірі - 2431,00грн. в рівних частках по 1215грн.50коп. з кожного.
Що стосується стягнення судового збору за подання позову у розмірі 3524,00грн, судового збору за забезпечення позову у розмірі 384,20грн та витрат на проведення експертизи №65/8 в розмірі 3140,00грн. то по вказаним витратам було вирішено питання рішенням суду від 24.01.2020року.
Крім того, зі змісту резолютивної частини рішення від 24.01.2020року убачається, що воно не містить посилань щодо стягнення судового збору та судових витрат саме на користь ОСОБА_2 , а тому суд вважає за необхідне також у відповідності до вимог ст.270 ЦПК України ухвалити додаткове рішення в цій частині, оскільки незазначення особи позивача як такої, на користь якої стягнуто з відповідачів судовий збір та судові витрати унеможливлює виконання судового рішення.
Керуючись ст.ст.246, 270 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 , який представляє інтереси ОСОБА_2 про вирішення питання про судові витрати у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліга 2К» про скасування рішень, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліга 2К» про скасування рішень, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Стягнути з Харківської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 384грн.20коп. в рівних частках по 192грн.10коп. з кожного.
Стягнути з Харківської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на користь ОСОБА_2 судові витрати за проведення експертизи №61/8 від 05.11.2018року у розмірі - 2431,00грн. в рівних частках по 1215грн.50коп. з кожного.
Стягнути з Харківської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 28 750грн.00коп. в рівних частках по 14 375,00грн. з кожного.
В задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Доповнити резолютивну частину рішення Московського районного суду м.Харкова від 24.91.2020 року: абзац 6,7 після слів «Стягнути з Харківської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області» словами «на користь ОСОБА_2 ».
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення виготовлено 18.02.2020р.
Суддя - Т.М.Довготько