Пр.№2/155/171/20
Справа № 155/1114/18
Рішення

Іменем України

22 січня 2020 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі:

головуючого - Адамчук Г.М.,

з участю секретаря - Ревуцької М.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачів - ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

представника відповідачів - ОСОБА_6 ,

представника третьої особи Карпук Т .М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Горохові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - Служба у справах дітей Горохівської районної державної адміністрації, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому просить визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Мотивує свій позов тим, що в належному ОСОБА_1 житловому будинку проживають тривалий час родичі, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Дані особи фактично проживають без реєстрації за іншою адресою: АДРЕСА_2 з 2012 року. Реєстрація цих осіб позбавляє позивача можливості оформити субсидію. Враховуючи вищенаведене, те, що відповідачі добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажають, просить поданий позов задовольнити.

Згідно з ухвалою суду від 23.10.2018 року, було залучено в якості співвідповідача неповнолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб таких, що втратили право користування житловим приміщенням.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні просить поданий позов задовольнити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні просить поданий позов задовольнити, відносно позовної вимоги щодо ОСОБА_8 відмовляється.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 позову ОСОБА_1 не визнали, пояснили, що дійсно тривалий час проживають за іншою адресою. Однак вважають, що їм належать частки як спадкоємцям майна ОСОБА_9 .

Представник відповідача ОСОБА_6 просить в задоволенні позову відмовити з підстав, які зазначені ОСОБА_3 .

Представник служби у справах дітей Карпук Т.М. пояснила, що неповнолітня дитина повинна проживати разом з матір`ю.

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Свідок, ОСОБА_11 в судовому засіданні ствердила, що відповідачі тривалий час не проживають у вказаному вище домоволодінні. В сім`ї були конфлікти.

Витягом на нерухоме майно від 03.10.2005 стверджується, що житловий будинок в АДРЕСА_1 на праві приватної власності належав ОСОБА_9 , про що також стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.07.2006 року №11306809.

Згідно з договором дарування житлового будинку від 08.08.2014 року, ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_1 житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно з актом від 17.05.2018 року обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, у будинку зареєстровані, але не проживають: дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, зять, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2, онука, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4, правнучка, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2012 року.

Даний факт стверджується додатковим актом.

Довідкою Цегівської сільської ради від 17.05.2018 року №802 стверджується, що в АДРЕСА_1 зареєстровані дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, зять, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2, онука, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4, правнучка, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1. Зареєстровані, але не проживають.

Аналогічній факт стверджується довідкою Журавниківської сільської ради від 25.11.2019 року №995 і разом те, що відповідачі проживають без реєстрації в АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що слід визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1 , так як вони дійсно за даною адресою не проживають, що сторони ствердили самі в суді.

Згідно з ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Задовольняючи позов про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, суд використовує права надані ст. 267 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття відповідачів з реєстрації.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 267, 280-281, 282, ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 319, 321, 391, 383, 405, 406, ЦК України, ст. 156 ЖК України, ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.267 ЦПК України, даний факт дає підстави для зняття ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.М. Адамчук