РІШЕННЯ

Іменем України

21.12.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

за участю секретаря судового засідання Левицького М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту та судових витрат, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту та судових витрат .

Справа перебуває в провадженні Франківського районного суду м. Львова з жовтня 2013 року.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2015 року скасовано ухвалу суду першої інстанції від 17 квітня 2015 року про залишення позову без розгляду. Підстави таких рішень викладені в ухвалах.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 23.11.2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1147, на підставі якого, відповідачці було надано кредитні кошти в сумі 230000, 00 грн , із сплатою процентів за користування кредитом, неустойками та іншими платежами в сумі, строки та на умовах передбачений Кредитних договором та Додатком №1 до нього.

Відповідачка зобов`язалася повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором.

Протягом терміну дії договору кредиту, відповідачка не виконала своїх зобов`язань перед банком по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами , в зв`язку з чим , позивач змушений звернутися до суду.

17.12.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальність «Кредитні ініціативи" та Публічним акціонерний товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, первинний кредитор передав, а новий кредитор прийняв Кредитний портфель , внаслідок чого новий кредитор набув всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Станом на 31.07.2013 року у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 301323 грн. 00 коп. , що складається з : 167875,61 грн. заборгованість по тілу кредиту, 119871,59 заборгованість по відсоткам за кредитом, 13575,80 грн. нарахована пеня. Просить задоволити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить позов задоволити.

В чергові судові засідання, які призначалися судом, представник позивача не прибував, хоч повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, а крім того, його явка визнана судом обов`язковою, про що останньому скеровувались листи від 26.04.2016 року та від 17.06.2016 року.

Відтак, судом визнано його неявку повторною та безпідставною та ухвалено прийняти рішення на підставі наявіних в матеріалах справи документів та доказів

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, покликавшись на письмові заперечення, відповідно до яких звернула увагу суду на договір відступлення права вимоги від 17.12.2012 року укладеного між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційий банк" та ТзОВ "Кредитні ініціативи", що був укладеним з порушенням п.п.2 п.1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України "Про віднесення операцій із фінансовими активами до фінансових послуг" від 03.04.2009 року № 231, який надає право на здійснення операцій з фінансовими активами щодо набуття відступленого права грошової вимоги лише до боржників - суб"єктів господарювання. Окрім того, про наявність даного договору відповідач ОСОБА_1 повідмоленою не була, що суперечить вимогам ст. ст. 516, 517, 1082 ЦК України.

Також, звернула увагу суду на порушення позивачем обов"язку письмового повідомлення про заміну кредитора, не лише боржника, а й заставодавця - майнового поручителя ПП "Агросоюз - Захід" з огляду на укладення договору застави, предметом якого є траспортний засіб марки "Ніссан" 2007 року випуску.

Враховуючи також не зазначення у договорі про відступлення права вимоги валюти зобов"язання, недоведення отримання відповідачем коштів, ненадання розрахунку заборгованості, а також права вимоги до відповідача первинного кредитора, просить відмовити у задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В чергове судове засідання учасники судового процесу не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі представника, просить задоволити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибула, подала письмові пояснення, в яких просить провести розгляд справи у її відсутності, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, закрити провадження у справі у зв"язку з повним виконанням відповідачем зобов"язання, долучила до пояснення рішення господарського суду Львівської області від 06.07.2020р. у справі №914/93/17 та акт про проведені електроннні торги від 27.10.2020р. у ВП №62963637.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №1147 від 23 листопада 2007 року Первинний Кредитор ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» надав ОСОБА_1 кредит в сумі 230000,00 грн., із сплатою процентів за користування кредитом, з розрахунку 14,5 % річних з повним його погашенням не пізніше 10 листопада 2012 року.

Відповідач зобов`язався повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором.

Відповідно до п.6.3 кредитного договору, при порушенні строків сплати кредиту, нараховується пеня в 25% річних від простроченої суми.

23.11.2007 року між Акціонерний комерційним промислово-інвестційним банком та Приватним підприємстом "Агросоюз - Захід" укладено договір застави, предметом якого є вимоги заставодержателя, що випливаюить із кредитного договору № 1147 від 23.11.2007 року, забезпеченням яких є транспоний засіб марки "Ніссан Армада", 2007 рогку випуску р.н. НОМЕР_1 вартістю 311000,00 грн.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права сервісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором (ч.1 ст.516 ЦК України).

Згідно ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

17.12.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальність «Кредитні ініціативи" та Публічним акціонерний товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, первинний кредитор передав, а новий кредитор прийняв Кредитний портфель, внаслідок чого новий кредитор набув всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Судом з архіву суду витребувано матеріали цивільноїх справи №465/3971/16 для дослідження в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 02 липня 2018 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк", ТзОВ "Кредитні ініціативи" про визнання договору відступлення права вимог недійсним відмовлено. Судом першої інстанції встановлено, що між ПАТ «Акціонерним комерційним промисловогоінвестиційного Банком», та ТзОВ «Кредитні ініціативи» під час укладання оспорюваного договору було дотримано вимоги цивільного законодавства щодо змісту та форми вчинення.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч.4 ст. 82 ЦПК України вказує на те, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Представником відповідачки до матеріалів справи долучено належним чином завірену копію рішення Господарського суду Львівської області від 06.07.2020р. у справі №914/93/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до Приватного підприємства "Агросоюз - Захід" , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави. Даним рішенням стягнено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21 (ідентифікаційний код 35326253) суму заборгованості згідно кредитного договору №1147 від 23.11.2007 у розмірі 261 165,71 грн, в тому числі 167 875,61 грн заборгованості по кредиту, 93 775,10 грн заборгованості по сплаті процентів, а також 3 917,48 грн судового збору, звернувши стягнення на предмет застави, що належить Приватному підприємству «Агросоюз-Захід», м. Львів, вул. Данила Апостола, 14 (ідентифікаційний код 33252578) згідно договору застави від 23.11.2007, а саме: автомобіль марки NISSAN, модель ARMADA, 2007 року випуску, колір чорний, шасі № НОМЕР_2 , легковий універсал-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, видано наказ згідно ст.327 ГПК України.

Згідно долученого акту про проведені електроннні торги від 27.10.2020р. у ВП №62963637, на підставі назкау №914/93/17, виданого 12.08.2020р. Господарським судом Львівської області, проведено електронні торги на виконання рішення суду.

21-22 жовтня 2020 року на депозитний рахунок ОСОБА_2 - приватного виконавця виконавчого округу Львівської області від переможця торгів надійшли кошти від реалізації вищевказаного рухомого майна в розмірі 299 174,95грн. (двісті дев`яносто дев`ять тисяч сто сімдесят чотири грн. 95 коп.) згідно з Протоколом проведення електронних торгів № 505380 від 07 жовтня 2020 року.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що заборгованість за кредитним договором 23.11.2007 року, укладеним між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 , погашена на підставі судового рішення шляхом проведення електронних торгів.

Відтак, стороною відповідача доведено, а позивачем не спростовано факт відсутності заборгованості у відповідачки перед позивачем.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

Таким чином, слід визнати, що позивачем ТзОВ "Кркдитні ініціативи" не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а саме наявності у відповідачки заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 4, 12, 13, 81, 82, 89, 258, 259, 263-265, 352, 354, ЦПК України,-

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту та судових витрат відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд, що ухвалив рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи (м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21, ідентифікаційний код 35326253);

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя В. Кузь