ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року

м. Харків

справа № 642/5746/19

провадження № 22-ц/818/667/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Коваленко І.П., Маміної О.В.,

сторони справи:

позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова, ухвалене 21 жовтня 2019 року у складі судді Ольховського Є.Б., -

У С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України(надалі МТСБУ) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 сплачене страхове відшкодування у розмірі 28 599 грн 96 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1921 грн.

Позов мотивований тим, що 21.07.2015 о 13 годині 30 хвилин в м. Харкові на вул. Шевченко, 88 сталася доржньо - транспортна пригода (надалі ДТП) за участю автомобілів Hyundai Getz, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля Land Rover, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Київського районного суду м. Харкова від 25.02.2016 ОСОБА_1 визнаний винним у скоєні ДТП, однак внаслідок закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності провадження у справі закрите. Автомобіль потерпілої ОСОБА_2 Hyundai Getz, державний номерний знак НОМЕР_1 , був застрахований, вона своєчасно звернулася до МТСБУ з повідомленням про ДТП. МТСБУ виплатило ОСОБА_2 28 599 грн 96 коп. на відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля, оскільки цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 не була застрахована. Розрахунок страхового відшкодування зроблений на підставі звіту №27633 від 30.08.2015, наказу №6511 від 17.08.2016 та довідки №1 від 12.08.2016. Відповідачу був направлений лист-претензія щодо добровільної сплати суми сплаченого страхового відшкодування, але на час подачі позову вимога МТСБУ відповідачем не була виконана.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2019 року позов МТСБУ задоволений. Стягнуто з ОСОБА_1 28 599 грн 96 коп. сплаченого страхового відшкодування та 1921 грн судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрахована. МТСБУ в повному обсязі відшкодувало перед ОСОБА_2 завдану винними діями відповідача шкоду, тому має право на регресне відшкодування з боку особи, винної у скоєнні ДТП. Вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП 21.07.2015 встановлена постановою Київського районного суду м. Харкова від 25.02.2016 та висновком судової автотехнічної єкспертизи №8440 від 28.01.2016, що проводилась в межах розгляду адміністративного матеріалу. Відсутність полісу ОСОБА_2 номера НОМЕР_3 на Інтернет сайті МТСБУ не свідчить про його відсутність, оскільки сайт містить інформацію тільки стосовно полісів з 01.01.2015 та тільки стосовно страхових компаніяй, які не позбавлені права укладати договори страхування.

Не погодившись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що поліс ОСОБА_2 номер НОМЕР_3 на час вчинення ДТП не був зареєстрований в МТСБУ, тобто не був дійсним, тобто відповідальність потерпілого не була застрахована. В матеріалах справи відсутні також відомості про те, що хто діяв від імені страховика при укладенні полісу АІ 3300517 та час мав він на той час необхідний обсяг повноважень. Вина відповідача у скоєнні ДТП не доведена, оскільки адміністративне провадження відносно апелянта було закрите й постановою Київського районного суду м. Харкова від 25.02.2016 не встановлена. Іншими доказами вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП не доведена.

ОСОБА_3 , діючи в інтересах МТСБУ, у відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечує. Посилається на те, що на час підписання з ОСОБА_2 полісу АІ 3300517 28.08.2014 приватне акціонерне товариство «Український Страховий Дім» ще мало право на укладання таких договорів, поліс є чинним, тому підстав для відмови ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування в МТСБУ не було. Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 було закрите через закінчення строку притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а не через відсутність у його діях події чи складу правопорушення, що не спростовує винність апелянта у ДТП 21.07.2015.

Заслухавши головуючого суддю, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, 21.07.2019 о 13 год 30 хв. у м. Харкові на вул. Шевченко, 38 сталася ДТП за участю автомобіля Land Rover, державний номер НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_1 , та Hyundai Getz, державний номер НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_4 . Власником автомобіля Hyundai Getz згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 є ОСОБА_2 (а.с. 12). Власником автомобіля Land Rover є ОСОБА_5 згідно з довідкою про ДТП № 68703679 (а.с. 4).

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 25.02.2016 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні ДТП, провадження по справі закрито відповідно до ст. 38 КУпАП внаслідок закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.5).

Цивільно-правова відповідальність власника Hyundai Getz, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АІ/3300517) (а.с.9).

Відповідно до інформації, що міститься в повідомленні про ДТП від 29.07.2015 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 станом на 21.07.2015 застрахована не була (а.с. 6). Відповідач факт відсутності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в суді першої та апеляційної інстанції не заперечував.

29.07.2015 ОСОБА_2 звернулася до МТСБУ з повідомленням про ДТП від 21.07.2015 та з заявою про виплату страхового відшкодування від 30.03.2016 (а.с.6-8).

Згідно зі звітом дослідження спеціаліста - автотоварознавця № 27633 від 30.08.2015, складеним суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 , вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Getz, державний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП 21.07.2015 склала 61 155 грн 67 коп. із включенням в розрахунок ПДВ. Вартість відновлювального ремонту із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 34 319 грн 95 коп. (а.с. 13-18).

Наказом МТСБУ № 6511 від 17.08.2016 та довідкою МТСБУ № 1 від 12.08.2016 визначено сплатити ОСОБА_2 28 599 грн 96 коп. за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП (а.с. 27-28). Зазначена сума сплачена ОСОБА_2 згідно з платіжним дорученням № 6511рв від 18.08.2016 (а.с. 29).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції на час скоєння ДТП у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до абзацу а підпункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Таким чином, зазначеним Законом встановлений порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Розглядаючи спір по суті, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статті 1191 ЦК України.

Посилання апелянта на те, що поліс ОСОБА_2 АІ/3300517 відсутній в базі МТСБУ, тому є не чинним, а отже, цивільно - правова відповідальність потерпілого не застрахована й у МТСБУ не було підстав здійснювати на її користь регламентну виплату спростовується положеннями закону.

За приписом ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Частина перша ст.16 Закону України № 85/96-ВР від 07.03.1996 "Про страхування" містить визначення договору страхування, відповідно до якого це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За умовами ч.4 ст.16 Закону України "Про страхування" в редакції на час укладення полісу № АІ/3300517 договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім`я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім`я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін.

Стаття 981 ЦК України встановлює, що договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката), у разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним.

Договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором (ст. 983 ЦК України).

Згідно з пунктами 2.1., 2.1.3 2.1.5 Положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 27.10.2011 за № 673, при укладанні внутрішнього договору страхування страховик зобов`язаний посвідчувати факт укладання внутрішнього договору страхування полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зразок якого затверджено Уповноваженим органом за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ). Заповнювати поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до порядку заповнення бланка поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який встановлюється МТСБУ. Договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів набирає чинності з моменту, зазначеного в ньому.

З наявної в матеріалах справи копії полісу № АІ/3300517 вбачається, що поліс заповнений відповідно до вимог ч.4 ст.16 Закону України "Про страхування", був виданий 28.08.2014 строком дії з 29.08.2014 по 28.08.2015. В розділі 10 цього полісу вказано, що страховий платіж 729 грн сплачений о 10 год 00 хв 28.08.2014 (а.с. 9). Також в полісі вказано, що договір (поліс) набирає чинності з початку зазначеного строку його дії.

Пунктом п.2.1.2. Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 № 566, страховики-члени МТСБУ в обов`язковому порядку здійснюють збір та постачання до бази даних МТСБУ відомості про втрачені, зіпсовані та знищені бланки полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; про укладені та достроково припинені внутрішні договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Метою створення єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є накопичення відомостей про чинні та припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності), страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників для організації обміну інформацією про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням.

Вказані положення закону не пов`язують чинність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності із внесенням інформації про нього до бази даних МТСБУ. З наявної у справі інформації вбачається, що поліс № АІ3300517 в базі даних не знайдений. При цьому ПрАТ «Український страховий дім» позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТ з 03.10.2014. Оскільки на час укладання з ОСОБА_2 полісу № АІ3300517 28.08.2014 ПрАТ «Український страховий дім» ще мало право на підписання таких договорів, внесення інформації про поліс до бази даних МТСБУ залежить виключно від волі страховика, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відсутність даних про поліс на сайті МТСБУ не свідчить про його недійсність.

Колегія суддів також ураховує, що згідно з постановою Київського районного суду м. Харкова від 25.02.2016 під час розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 за фактом ДТП за клопотанням ОСОБА_1 була призначена судова автотехнічна експертиза № 8440 від 28.01.2016. Експертизою встановлено, що в діях водія автомобіля Land Rover ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Врахувавши вказані висновки експертизи, суд в постанові від 25.02.2016 зробив висновок, що в ДТП 21.07.2015 винний ОСОБА_1 . Проте до відповідальності ОСОБА_1 притягнутий не був внаслідок закінчення встановленого ст. 38 КУпАП тримісячного строку притягнення до адміністративної відповідальності, і провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було закрите на підставі п.7 ст.247 КУпАП (а.с. 5).

Верховний Суд у своїх постановах від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16 та від 16.04.2019 у справі № 927/623/18 зробив висновок, що з правового аналізу п.7 ч.247 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Вказаний висновок спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про недоведеність його вини у скоєнні ДТП 21.07.2015.

Викладені у постанові Верховного Суду від 15.07.2019 у цивільній справі № 619/2625/15-ц обставини відмінні від обставин дійсної цивільної справи. А саме під час розгляду цивільної справи № 619/2625/15-ц у було встановлено, що у постанові про закриття адміністративного провадження не було висновку про винність відповідача у ДТП. Крім цього висновком судової автотехнічної експертизи був доведений факт порушення Правил дорожнього руху України іншим учасником ДТП.

Тому колегія суддів не може врахувати висновки викладені у постанову Верховного Суду у справі № 619/2625/15-ц під час розгляду дійсної цивільної справи.

Враховуючи викладене вище, апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 лютого 2020 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді І.П. Коваленко

О.В. Маміна