Справа № 539/1486/19
Провадження № 8/539/3/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді Іващенка Ю.А.,

при секретарі Мирна Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Друга Лубенська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Друга Лубенська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.08.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку площею 0,0043 гектарів на території Лубенської міської ради для будівництва індивідуального гаража, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на підставі державного акта на право приватної власності на землю, серія ПЛ № 10, виданого 20 червня 1995 року Лубенською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради від 26 квітня 1995 року № 91, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10, встановивши, що позивачу ОСОБА_1 і відповідачу ОСОБА_2 належить по 1/2 частці земельної ділянки кожному. Рішення набрало законної сили.

17.09.2020 року ОСОБА_2 звернулася в суд з заявою про перегляд вищевказаного рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

В заяві вказала, що рішенням Лубенського міськрайонного суду від 08 серпня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку площею 0,0043 гектарів на території Лубенської міської ради для будівництва індивідуального гаража, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на землю, серія ПЛ №10, виданого 20 червня 1995 року Лубенською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради від 26 квітня 1995 року №91, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10, встановивши, що позивачу ОСОБА_1 і відповідачу ОСОБА_2 належить по 1/2 частці земельної ділянки кожному.

Зазначене судове рішення ґрунтувалося на рішенні Лубенського міськрайонного суду від 23 лютого 2018 року у справі №539/3465/17 за позовом ОСОБА_1 , яким визнано незавершений будівництвом гараж на земельній ділянці площею 43 кв.м по АДРЕСА_1 наданій для гаражного будівництва ОСОБА_3 рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 26.04.1995 року №91 об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , встановивши, що незавершений будівництвом гараж належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 1/2 частини кожному.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року рішення залишено в силі, тобто воно набрало законної сили.

Однак, Постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року, яке нею отримано в 18 серпня 2020 року, рішення Лубенського міськрайонного суду від 23 лютого 2018 року та постанова Апеляційного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року у справі №539/3465/17 скасовані. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину гаража незавершеного будівництва відмовлено.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_2 прохала суд скасувати вищевказане рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.08.2019 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому позивач покладається на розсуд суду, а відповідач та її представник на задоволенні заявлених вимог наполягають.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, судом відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягає задоволенню, ухвалене судом рішення скасуванню з ухваленням нового рішення.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Встановлений ст. 424 ЦПК України строк подання заяви про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами ОСОБА_2 дотриманий.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Лубенської міської ради № 91 від 26 квітня 1995 р., пункт № 15, ОСОБА_3 передано безкоштовно земельну ділянку площею 43 кв. м. для гаражного будівництва.

Під час перебування позивачки у шлюбі з ОСОБА_3 , ними за спільні кошти, на вищевказаній земельній ділянці збудовано гараж на два в`їзди по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому на час смерті майно.

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55170216, виданому Другою Лубенською державною нотаріальною конторою спадкову справу відкрито 18.02.2019 р. і зареєстровано у спадковому реєстрі за № 51/2019.

22.02.2002р. ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 , яке знаходиться в матеріалах копії спадкової справи. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким все своє майно заповів дружині, ОСОБА_2 , відповідачу по справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

26 лютого 2019 р. позивачка дізналася (до цього часу вважала, що земля під гаражем не приватизована, відноситься до комунальної власності), що ОСОБА_3 оформив приватизацію на земельну ділянку під гаражем, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю, серія ПЛ № 10, виданого 20 червня 1995 року Лубенською міською радою. Копію вищевказаного акту було надано представнику позивача, адвокату Павличенку В.Г. на адвокатський запит. За цим державним актом ОСОБА_3 , який мешкає АДРЕСА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради від 26 квітня 1995 року № 91 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0043 гектарів на території Лубенської міської ради для будівництва індивідуального гаража. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 серпня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки задоволено. Визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку площею 0,0043 гектарів на території Лубенської міської ради для будівництва індивідуального гаража, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на підставі державного акта на право приватної власності на землю, серія ПЛ № 10, виданого 20 червня 1995 року Лубенською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради від 26 квітня 1995 року № 91, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10, встановивши, що позивачу ОСОБА_1 і відповідачу ОСОБА_2 належить по 1/2 частці земельної ділянки кожному. Рішення набрало законної сили.

Вищевказане судове рішення ґрунтувалося на рішенні Лубенського міськрайонного суду від 23 лютого 2018 року у справі №539/3465/17 за позовом ОСОБА_1 , яким визнано незавершений будівництвом гараж на земельній ділянці площею 43 кв.м по АДРЕСА_1 наданій для гаражного будівництва ОСОБА_3 рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 26.04.1995 року №91 об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , встановивши, що незавершений будівництвом гараж належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 1/2 частини кожному.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 серпня 2019 року залишено в силі на підставі постанови Апеляційного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року.

Разом із тим, постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року рішення Лубенського міськрайонного суду від 23 лютого 2018 року та постанова Апеляційного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року у справі №539/3465/17 скасовані. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину гаража незавершеного будівництва відмовлено.

Таким чином, суд вважає, що вказані факти є суттєвою обставиною, які не були відомі суду при ухваленні 08 серпня 2019 року рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, а тому в суду є всі підстави для задоволення заяви про перегляд вищевказаного рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, його скасування та ухвалення нового рішення.

Враховуючи вищевикладене, скасування Верховним судом рішення Лубенського міськрайонного суду від 23 лютого 2018 року, на якому грунтувалося рішення Лубенського міськрайонного суду від 08 серпня 2019 року, суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Друга Лубенська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 423, 424 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Друга Лубенська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки скасувати за нововиявленими обставинами.

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання АДРЕСА_4 ), третя особа Друга Лубенська державна нотаріальна контора (, юридична адреса, 37502, Полтавська область, м. Лубни, пл. Вокзальна, 7) про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного рішення 09.11.2020 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Ю.А. Іващенко