У Х В А Л А

Іменем України

09 листопада 2020 року м. Київ

Суддя Деснянський районний суд міста Києва Клочко І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану разом з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину квартири в порядку поділу майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину квартири в порядку поділу майна подружжя.

До Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та приватним, державним нотаріусам вчиняти будь-які дії відносно квартири АДРЕСА_1 .

Свою заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 не визнає його права на квартиру та вчиняє реальні дії щодо продажу належної їм на праві спільної сумісної власності квартири, то є ризики відчуження майна, що може призвести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення судом позовних вимог позивача та порушень права останнього на ефективний захист.

ОСОБА_1 зазначає, що згідно розміщених оголошень у мережі Інтернет вартість квартири занижена у порівнянні з вартістю аналогічних трьохкімнатних квартир, що свідчить про наміри відповідача у намаганні в найшвидші терміни здійснити продаж квартири, оскільки квартира придбана за спільні грошові кошти, проте документально оформлена та зареєстрована за відповідачкою і у неї наявні документи про розлучення.

Крім того, вартість квартири свідомо занижена в порівнянні з аналогічними пропозиціями, а тому реальні ризики щодо відчуження відповідачкою квартири, а тому виникає необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину спірної квартири.

При цьому, ОСОБА_1 звертає увагу, що відповідач є громадянкою Республіки Білорусь та явні ризики її виїзду з України після продажу майна на постійне місце проживання, крім того, у відповідачки немає іншого рухомого та нерухомого майна на території України, а тому у разі незастосування забезпечення позову тягне за собою невиконання можливого рішення суду щодо задоволення позову та захисту порушених прав.

Заявник вважає, що відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, оскільки обраний спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлювальної шкоди відповідачу чи третім особам, а також про відсутність обставин, визначених ч.3 ст. 154 ЦПК України, що передбачають обов`язковість застосування судом зустрічного забезпечення, а тому відсутня необхідність застосування зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення учасників справи.

Частина 2 ст. 149 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вимоги ч.2 ст. 149, ч.3 ст. 150 ЦПК України та вимоги, викладені в заяві про забезпечення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову та співмірність із заявленими позивачем вимогами, суд приходить до висновку про доцільність забезпечення позову, враховуючи співмірність заявлених позовних вимог, а викладені обставини в заяві про забезпечення позову дають підстави стверджувати, що невжиття вказаних вище заходів, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину квартири в порядку поділу майна подружжя, накласти арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та приватним, державним нотаріусам вчиняти будь-які дії відносно Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити для виконання Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Строк пред`явлення до виконання 1 рік.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Стягувач - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 .

Боржник - ОСОБА_2 , РНОКПП- НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя