Справа № 237/2826/20
Провадження № 2/237/1056/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19.08.20 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Шевченківської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач відкрито безперешкодно більш як 10 років користується нерухомим майно, а отже вважає, що має право набути його у власність. Також зазначає, що згідно реєстрів речових прав на нерухоме майно власники майна відсутні.

У судове засідання позивач та відповідачі не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Позивач вказує, що відповідач, ОСОБА_2 , в 2005 році запропонувала йому у користування нерухоме майно, а саме: лодочний гараж з підвальним приміщенням, який знаходиться в місті Курахове на лівому березі Курахівського водосховища у гаражному кооперативі «Мотор» та виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Відповідачка вказала, що раніше майном користувалися її знайомі та наразі в них відпала така необхідність. На момент передачі майна вона знаходилось в занедбаному стані та потребувало ремонту. Також позивач вказує, що з 2005 року здійснює сплату комунальних послуг, а також здійснив часткові ремонтні роботи для приведення майна в охайний стан.

Позивач вказує, що майном користується відкрито та добросовісно. Будь-яких претензій до нього з приводу користування майном від сторонніх осіб не надходило.

Відповідно до відомостей в Єдиного державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за вказаними об`єктами записи відсутні.

Розшук осіб, які будь-яким чином могли мати права на вказані об`єкти результатів не дав.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

З наведеного суд приходить до висновку, що позивач більше 10 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, а тому набув право власності за набувальною давністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15,16, 344 ЦК України, 10, 12, 77-81, 197-198, 200, 206, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області, від 13.03.2002 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на лодочний гараж з підвальним приміщенням, розташований на лівому березі Курахівського водосховища у гаражному кооперативі «Мотор».

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області, від 13.03.2002 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що складається з будівлі сховища продовольчого «А-1», підвал «П-1», загальною площею 85,6 кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 19.08.20 року