30.12.2020
Справа №642/6929/20
Провадження № 4-с/642/41/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2020 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши матеріали скарги адвоката Прядко Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій приватного виконавця та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшла вказана скарга, в якій скаржник просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець В.В. про відкриття виконавчого провадження №60110384 від 19.09.2019. Також скаржник просив суд поновити строк на звернення до суду зі скаргою, вказуючи, що спірну постанову про відкриття виконавчого провадження він не отримував. Крім того, скаржник просив витребувати матеріали виконавчого провадження №60110384 для дослідження в судовому засіданні, а також зупинити стягнення на підставі виконавчого листа до розгляду скарги, оскільки майно боржника виставлено на електронні торги.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 449 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи необізнаність заявника про відкриття виконавчого провадження, вважаю необхідним поновити пропущений строк для оскарження рішення державного виконавця.

Скарга подана з додержанням вимог статті 448 ЦПК України, а тому підлягає прийняттю до розгляду у судовому засіданні.

З метою з`ясування усіх обставин у справі слід витребувати у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець В.В. належним чином завірені матеріали виконавчого провадження №60110384.

Що стосується забезпечення позову (скарги), суддя вважає наступне.

Питання забезпечення позову врегульовані ст.ст. 149-150 ЦПК України, які містять положення щодо підстав, способів і порядку вжиття заходів забезпечення позову. Зокрема, згідно з ч.1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Водночас, ні Глава VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», ні інші положення ЦПК України не містять правової норми, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст.ст. 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного чи приватного виконавця шляхом зупинення стягнення за виконавчим листом, зупинення реалізації описаного та арештованого майна.

Таким чином, розглядаючи скаргу на дії державного чи приватного виконавця у порядку ст.ст.447, 450, 451 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів так би мовити «забезпечення скарги» шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом або зупинення реалізації майна, адже за приписами ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції виконавця.

Аналогічні роз`яснення містить п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії, або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», згідно з яким при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Такі висновки відповідають правовій позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 29 жовтня 2018 року у справі № 766/10773/18-ц, де залишаючи без змін постанову апеляційного суду, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення скарги, суд вказав, що у ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому ст.ст. 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення реалізації майна, а тому суд не наділений такими повноваженнями, а вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Касаційного цивільного суду від 12 листопада 2018 року у справі № 161/10648/18.

Таким чином, у суду відсутні підстави для зупинення стягнення у виконавчому провадженні №60110384.

Керуючись ст.ст. 258-261, 448 ЦПК України, ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження», суддя, -

ухвалив:

Поновити адвокату Прядко Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , пропущений з поважних причин строк для подання скарги.

Прийняти скаргу адвоката Прядко Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій приватного виконавця та скасування постанови до розгляду у відкритому судовому засіданні на 05 січня 2021 року на 11 год. 30 хв. в приміщенні Ленінського районного суду м.Харкова.

В судове засідання викликати стягувача, боржника і державного виконавця.

Витребувати у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравець Вадима Валентиновича належним чином завірену копію виконавчого провадження №60110384.

В задоволенні вимог про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, виданого 11.04.2018 Ленінським районним судом м.Харкова у справі №642/3377/17, в межах виконавчого провадження №60110384 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя