Справа №428/678/19
Провадження №2/428/182/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Голуб Т.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на майно, зміну черговості спадкування та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на майно, зміну черговості спадкування та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що в 1988 році у своєї сестри за адресою: АДРЕСА_1 , вона познайомилась з ОСОБА_5 . Останній постійно відвідував свою матір ОСОБА_6 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , і була сусідкою її сестри. У них виникла симпатія один до одного і в грудні 1988 року вони почали жити разом за адресою: АДРЕСА_3 , де прожили майже рік. В 1989 році вона отримала квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_5 переїхав разом з нею у зазначену квартиру, оскільки вони були однією сім`єю. Вони спільно вели домашнє господарство, їх доходи витрачались на спільні потреби, вони разом робили покупки та сплачували комунальні послуги, піклувались один про одного, підтримували один одного морально та матеріально, приймали вдома гостей, разом проводили дозвілля та відпочинок, вважали себе подружжям. Вони мали взаємні права і обов`язки, були однією сім`єю, але шлюб так і не зареєстрували.

20.10.2006 року вони за спільні кошти для спільного використання купили гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , 71 квартал, гараж НОМЕР_1 , право власності на який було зареєстроване за ОСОБА_5 .

У 2012 році у ОСОБА_5 стався інфаркт, він тяжко хворів, а вона постійно піклувалась про нього. У 2017 році ОСОБА_5 була встановлена інвалідність. При цьому вона постійно піклувалась про нього до самої його смерті, матеріально забезпечувала, надавала усю необхідну допомогу, оскільки він через свою хворобу та похилий вік був у безпорадному стані. Вони проживали однією сім`єю і ніхто, крім неї, ОСОБА_5 не опікувався.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер після тяжкої хвороби, а 24.07.2018 року вона особисто поховала його. На момент смерті померлий був єдиним власником гаражу, який був куплений за спільні гроші в період проживання однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу, проте заповіт складений не був.

Вважає, що їй належить на праві власності 1/2 частка гаражу, оскільки він був куплений за спільні гроші в період проживання однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу з 1988 року по 20.07.2018 року. Фактично вона проживала з ОСОБА_5 не менше, ніж 5 років до часу відкриття спадщини, хоча вони і були зареєстровані за різними адресами, але тільки для того , щоб оптимізувати житлово-комунальні послуги.

Оскільки спірний гараж був придбаний ними в період проживання однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу, то їй і ОСОБА_5 належить на праві власності по 1/2 частці гаражу. Крім того, на момент смерті ОСОБА_5 йому на праві власності належала квартира, яку він отримав у спадок від своєї матері і яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки вона проживала зі спадкодавцем однією сім`єю більше 5 років до часу відкриття спадщини, то має право на спадкування у четверту чергу. Протягом встановленого строку вона і дочка померлого ОСОБА_5 звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Дочка померлого відповідач по справі є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. ОСОБА_5 через свою тяжку хворобу (інвалідність) та через похилий вік був у безпорадному стані, а вона особисто протягом тривалого часу опікувалась ним, підтримувала матеріально, надавала іншу допомогу. Тому відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України вона має право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_3 і має право на спадкування 1/4 частки гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , та на 1/2 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Просила суд:

встановити факт її проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю як дружини і чоловіка без укладання шлюбу в період з 1988 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто не менше ніж 5 років до часу відкриття спадщини;

визнати об`єктом спільної сумісної власності між нею та ОСОБА_5 (померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ) гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , 71 квартал, гараж 1080;

поділити гараж наступним чином: визнати за нею право власності на 1/2 ідеальну (без виділення в натурі) частку гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , та залишити за ОСОБА_5 право власності на 1/2 ідеальну (без виділення в натурі) частку гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 квартал, гараж 1080;

надати їй право на спадкування після смерті ОСОБА_5 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ) разом зі спадкоємцями першої черги;

визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ) право власності на 1/4 частку гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , та на 1/2 частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача адвокат Мова Валерій Іванович надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_5 та єдиним його спадкоємцем. Померлий ОСОБА_5 з 2005 року постійно проживав зі своєю матір`ю та зустрічався з іншою жінкою, а тому не міг проживати однією сім`єю з відповідачем. Спірний гараж був придбаний за гроші від проданого будинку, який належав матері померлого ОСОБА_5 , а ОСОБА_1 не має ніякого відношення до цього гаражу, оскільки в той час з померлим не проживала.

Спірна квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , була набута ОСОБА_5 в порядку спадкування після смерті своєї матері та не може бути об`єктом спільної сумісної власності.

ОСОБА_1 не опікувалась померлим та не надавала йому ніякої матеріальної допомоги, померлий не був калікою, не знаходився в безпорадному стані, а тому позивач необґрунтовано посилається на вимоги ст. 1295 ЦК України та просить суд надати їй право на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги. Проживання з померлим однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу не є підставою виникнення у них права на спадкування за законом у першу чергу. Особа, яка проживала з померлим однією сім`єю, віднесено до четвертої черги спадкоємців за законом. З урахуванням наявності спадкоємця першої черги у позивача взагалі немає прав на спадкове майно.

Адвокат Мова Валерій Іванович в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно.

В обґрунтування вимог зустрічного позову зазначено, що у випадку встановлення судом факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 в період з 1988 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , то треба врахувати, що в цей період ОСОБА_1 було придбано 02.04.2007 року також 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_4 , та було придбано 01.02.2006 року 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_7 . Це майно є також спільним майном подружжя та підлягає розподілу.

Просив суд:

визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_4 , та 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_7 ;

визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_4 , та 1/6 частку квартири за адресою: АДРЕСА_7 .

21.01.2019 року судом постановлено ухвалу про залишення позову без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

27.02.2019 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

08.04.2019 року судом постановлено ухвалу про залишення зустрічного позову без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

27.05.2019 року судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду зустрічного позову та об`єднано первісний позов з зустрічним позовом в одне провадження.

08.07.2019 року судом постановлено ухвалу про залишення зустрічного позову без розгляду, ухвалу про витребування доказів, про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, підтвердила доводи, викладені в позовній заяві. Додатково суду пояснила, що вона познайомилась з ОСОБА_5 в грудні 1988 року. Приблизно з 28.12.1988 року вона почала жити з ним в квартирі по АДРЕСА_3 , в жовтні 1989 року вони переїхали в квартиру по АДРЕСА_4 , де мешкали разом. В 2006 році ними був придбаний гараж № НОМЕР_1 , право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_5 . Вони вдвох працювали, отримували заробітну плату і за ці гроші купили гараж. ОСОБА_3 це дочка померлого ОСОБА_5 , яка з 12 до 14 років жила з ними, влітку проводила час з її дочкою ОСОБА_7 . Дівчата влітку проводили час в с. Нижня Дуванка Сватівського району у її батьків. Вона з дівчатами влітку їздила в Крим на відпочинок. В 2016 році ОСОБА_8 захворів у нього стався інфаркт, вона доглядала його. Згодом стався другий інфаркт і стан його здоров`я погіршився. Вони прожили разом 30 років. Квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належала матері ОСОБА_5 , яку він успадкував в червні 2018 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, вона здійснювала його поховання. Усі речі ОСОБА_5 були у неї в квартирі. У них були обов`язки, як чоловіка і дружини. ОСОБА_5 займався ремонтом, виконував чоловічу роботу, вона займалась господарством. Грошима вони розпоряджались спільно. ОСОБА_5 працював до 2016 року до хвороби. Швидка допомога забирала ОСОБА_5 з інфарктом з квартири матері, бо він доглядав свою матір. Вона звільнилась з ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» 03.11.2017 року, але після того продовжувала працювати неофіційно. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_5 , в жовтні 2017 року вона була нерухома. Вони вдвох з ОСОБА_5 ходили доглядати його матір, вона особисто готувала їжу, прибирала та мила матір. Вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_9 , шлюб був розірваний в 1983 році. ОСОБА_5 перебував в шлюбі з ОСОБА_10 приблизно 2 роки. Станом на грудень 1988 року ні вона, ні ОСОБА_5 в шлюбі не перебували. Вони спілкувались з двоюрідним братом ОСОБА_5 , їздили до його родичів в м. Запоріжжя. Коли ОСОБА_5 вперше попав у лікарню, то вона про це повідомила відповідача. Коли ОСОБА_5 вдруге переніс інфаркт в квітні 2016 року, то вона ОСОБА_3 про це не повідомляла. Про хворобу ОСОБА_5 вона відповідача більше не повідомляла. Просила суд задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Бездоля О.В. підтримав позовні вимоги, підтвердив доводи, викладені в позовній заяві. Додатково суду пояснив, що ОСОБА_5 потребував постійного догляду, він мало рухався, стан здоров`я погіршився. Відповідач батька не доглядала. ОСОБА_5 сам себе не обслуговував. Просив суд задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов не визнала. Суду пояснила, що ОСОБА_8 - це її батько. Він і ОСОБА_1 мешкали в цивільному шлюбі в період з 1988 року по 2005 рік, жили по АДРЕСА_8 . Її батько любив випити, у нього траплялись запої, саме з цієї причини вони розійшлись. У неї були гарні сосунки з батьком, вона з ним спілкувалась, він приходив до неї приблизно раз на місяць спілкуватись з онукою. В 2017 році батько захворів, у нього стався інфаркт, про це її повідомила ОСОБА_6 , вони ходили до нього в лікарню. Батько жив зі своєю матір`ю в її квартирі по АДРЕСА_2 . Після 2005 року батько зустрічався з жінкою на ім`я ОСОБА_11 . ОСОБА_12 в районі міськ. газу був куплений за гроші від продажу будинку баби. В 2017 році ОСОБА_6 померла. Коли помер батько, його ховали вона і ОСОБА_1 . Про смерть батька її повідомила матір, а її повідомили знайомі з лікарні. Коли батько помер, вона пішла до нього на квартиру, а там вже була ОСОБА_1 . Вона попросила ОСОБА_1 повернути ключі від квартири батька і не змогла забрати документи, зателефонувала матері. Виник конфлікт і вони викликали поліцію. Спірним гаражем користувався її батько, там були його та її речі. Після 2005 року вона не бачила батька і ОСОБА_1 разом. В 2008 році її батько був уже сивим, тому фото, які надала позивач дуже старі. ОСОБА_6 була онкохворою, проте вона сама себе обслуговувала. ОСОБА_6 доглядав її батько, він готував їжу, надавав гігієнічні послуги. Батько жив в квартирі по АДРЕСА_2 , там знаходились усі його речі, велосипед. Він працював в барі «Лоцман» сторожем з моменту оформлення інвалідності і до моменту смерті. До інфаркту він працював водієм на автомобілі «Газель» у фізичної особи-підприємця. Після 2016 року її батько працював.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав.

В судовому засіданні свідок з боку позивача ОСОБА_13 суду пояснила, що знає ОСОБА_3 це дочка ОСОБА_5 , та ОСОБА_1 це її матір. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 стали жити родиною і в 1989 році переїхали у квартиру по АДРЕСА_4 , де мешкали разом. В 2002 році вона вийшла заміж і переїхала, але на вихідні і свята вони усі збирались, спілкувались. ОСОБА_5 в 2012 році переніс перший інфаркт, в 2016 році - другий, через рік йому встановили інвалідність і він не міг працювати, практично весь час знаходився вдома. В 2006 році ОСОБА_1 і ОСОБА_5 був куплений гараж в районі автовокзалу, бо у них була машина і через це був потрібен гараж. Її чоловік постійно був у цьому гаражі з ОСОБА_5 . Коли ОСОБА_5 попав у лікарню з другим інфарктом, то його матір ОСОБА_6 забрала його до себе. ОСОБА_6 зустрічала її доньку ОСОБА_14 зі шкоди, водила на гуртки. Після другого інфаркту у ОСОБА_5 виявили аномалію нирок і він завжди носив з собою ліки, проте він сам рухався, сам їв, санітарно-гігієнічні процедури робив сам. З вересня 2016 року ОСОБА_3 з батьком стосунки не підтримувала. Її матір та ОСОБА_5 30 років прожили разом. Похованням ОСОБА_5 займалась її матір та частково ОСОБА_3 . За життя обов`язки між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розподілялись, як в звичайній родині, гроші були спільні, оплачувались комунальні послуги, вони весь час жили разом. Вона не знає, куди ділись гроші від продажу будинку ОСОБА_6 . Фото на аркуші справи 32 це свято Нового Року приблизно 2001 рік, фото на аркуші справи 35 це приблизно 2008 рік у квартирі свекрові по АДРЕСА_9 , фото на аркуші справи 34 це приблизно 2006-2007 рік у квартирі по АДРЕСА_4 , фото на аркуші справи 36 це хрестини, фото на аркуші справи 34 знизу це приблизно 2011-2012 роки. З 2006 року по день смерті ОСОБА_5 її чоловік ОСОБА_15 допомагав йому у гаражі. Через півроку після другого інфаркту вона побачила ОСОБА_3 і повідомила її, що ОСОБА_5 хворів. Швидка допомога забирала ОСОБА_5 з квартири його матері, бо той навідував квартиру. Коли ОСОБА_6 продала будинок, не пам`ятає. ОСОБА_5 з 2002 року приблизно 5 років працював водієм, після цього до 2016 року займався автомобільними перевезеннями на «Газелі», після другого інфаркту вже не працював. Через рік після інфаркту ОСОБА_5 встановили інвалідність і він отримував пенсію. Її мати з ОСОБА_5 приходили до неї, забирали онуку на вихідні. В період 2017-2019 років вона жила по АДРЕСА_4 , з її матір`ю жив ОСОБА_5 . До другого інфаркту було таке, що ОСОБА_5 по декілька днів підряд вживав алкоголь, а потім не пив. За 2-3 місяці до смерті ОСОБА_6 була прикута до ліжка, її мати готувала їй їжу, надавала сторонню допомогу. З 2017 року стан здоров`я ОСОБА_5 різко погіршився.

В судовому засіданні свідок з боку позивача ОСОБА_16 суду пояснив, що знає ОСОБА_1 це матір його колишньої дружини, ОСОБА_17 це дочка покійного ОСОБА_5 . Він був одружений з ОСОБА_13 , ОСОБА_5 він називав батьком, той його сином. ОСОБА_5 жив з ОСОБА_1 . В 2012 році він розірвав шлюб і з дружиною більше не жив, проте продовжував спілкуватись з нею та її матір`ю. Приблизно два рази на тиждень він приходив спілкуватись з дочкою, яка жила з колишньою дружиною і ОСОБА_1 по АДРЕСА_4 . Він також спілкувався і з ОСОБА_5 . З 1996 року він знає родину дружини: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 . На момент знайомства з ОСОБА_19 вона, її матір і ОСОБА_5 жили в м. Сєвєродонецьку, ОСОБА_20 сел. Воронове. Його дружина називала ОСОБА_5 батьком. Він разом з ОСОБА_5 їздив на рибалку, ходили в ліс, їздили у сел. Воронове до матері ОСОБА_5 , а також до матері ОСОБА_1 . В 2006 році після купівлі гаражу він допомагав ОСОБА_5 облаштовувати гараж. У ОСОБА_5 були проблеми з серцем, нирками, в 2016 році у нього стався інфаркт, про який його повідомила ОСОБА_1 . Після другого інфаркту ОСОБА_5 був вдома та вже не працював. При цьому ОСОБА_5 залишався вдвох з 8-річною онукою ОСОБА_21 , міг погодувати її. Матір ОСОБА_5 хворіла, він доглядав матір, а ОСОБА_1 йому допомагала. Йому відомо, що гараж купили ОСОБА_5 і ОСОБА_1 . ОСОБА_5 працював водієм маршрутного таксі, потім займався перевезеннями по місту. За рахунок яких грошей жив ОСОБА_5 не знає, проте йому достовірно відомо, що поховання ОСОБА_5 оплачувала ОСОБА_1 , чи давала гроші ОСОБА_22 він не знає. ОСОБА_5 весь час жив по АДРЕСА_4 , і після 2012 року також. У ОСОБА_5 з ОСОБА_1 були нормальні сімейні стосунки, вони були як чоловік і дружина, і після 2012 року стосунки між ними не змінились. Фото на аркуші справи 35, 36 це 2009 рік хрестини дочки, фото знизу на аркуші справи 34 робив він особисто, коли вони були на р. Донець, зроблене приблизно в 2014 році, фото зверху на аркуші справи 34 зроблене до 2008 року. Після розлучення його дружина жила по АДРЕСА_4 , коли він у будні і вихідні приходив навідувати дочку, то бачив там ОСОБА_5 . До 2016 року кожні вихідні він зустрічався з ОСОБА_5 в гаражі.

В судовому засіданні свідок з боку позивача ОСОБА_23 суду пояснила, що знає ОСОБА_24 це її сусідка, з якою має дружні стосунки. Сусідка живе в квартирі АДРЕСА_8 у першому під`їзді. Вона постійно бачила ОСОБА_24 і ОСОБА_25 , вони разом ходили в магазин, це були чоловік і дружина. Вона живе в будинку з 1989 року, на вулиці спілкувалась з ОСОБА_24 і ОСОБА_25 , яких сприймала, як чоловіка і дружину, вони також так ставились один до одного. З 2015 року по АДРЕСА_4 , живуть ОСОБА_24 , її дочка і онука.

В судовому засіданні свідок з боку позивача ОСОБА_26 суду пояснила, що ОСОБА_1 це її двоюрідна сестра, з якою у неї гарні родинні стосунки. ОСОБА_1 познайомилась з ОСОБА_5 в 1988 році у неї на святі. З 1988 року і до смерті ОСОБА_5 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 жили разом. Вони проживала по АДРЕСА_4 . У ОСОБА_5 захворіла матір і він перейшов жити до матері. Коли ОСОБА_25 захворів, то ОСОБА_1 їздила в лікарню та доглядала його. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 відносились один до одного як чоловік і дружина. ОСОБА_1 ходила до матері ОСОБА_25 , прибирала там, готувала їжу, прала. Останні 1,5 роки ОСОБА_5 проживав у ОСОБА_1 по АДРЕСА_4 . ОСОБА_5 помер в лікарні, поховання його відбувалось з АДРЕСА_10 . Коли її сестра з ОСОБА_25 купували гараж в 2006 році, у них не вистачало на це коштів і вони у неї позичали гроші. Приблизно 3-4 рази на тиждень вона бувала у ОСОБА_1 та бачила ОСОБА_25 , який був з онукою ОСОБА_21 , водив її у гуртки, до басейну, він займався онукою до дня своєї смерті. ОСОБА_1 готувала їжу, прала, прибирала. В 2017 році обов`язки ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не змінились, він їздив на рибалку, водив онуку до гуртків, більше відпочивав.

В судовому засіданні свідок з боку позивача ОСОБА_27 суду пояснила, що ОСОБА_1 це дружина ОСОБА_5 . Вона (свідок) живе по АДРЕСА_11 , в одному під`їзді разом з ОСОБА_28 до її смерті. Також там жив ОСОБА_8 , він одружився. ОСОБА_24 жила з ОСОБА_25 у нових районах, вони приходили до матері ОСОБА_25 і навідували її разом до дня її смерті. У них були нормальні стосунки, вона їх сприймала, як чоловіка та дружину. Мати ОСОБА_25 ходила няньчити дівчину. Коли ОСОБА_29 захворіла, то ОСОБА_24 і ОСОБА_25 приходили її доглядати. Вона бачила ОСОБА_30 , він був нормальною людиною, після смерті матері він приходив і наглядав її квартиру.

В судовому засіданні свідок з боку позивача ОСОБА_31 суду пояснила, що ОСОБА_1 це дружина її брата ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_24 і ОСОБА_25 познайомились і стали жити у малосімейному будинку. Її матір і ОСОБА_32 двоюрідні сестри. ОСОБА_33 казала, що ОСОБА_25 і ОСОБА_24 живуть, як чоловік і дружина. Через деякий час ОСОБА_25 і ОСОБА_24 переїхали у квартиру в районі депо. Вони разом їздили до батьків ОСОБА_24 у село. ОСОБА_33 жила у с. Воронове, куди ОСОБА_25 і ОСОБА_24 також їздили. ОСОБА_34 продала будинок у селі, частку грошей від продажу будинку вона залишила собі, а частину віддала сину. Потім ОСОБА_20 захворіла, ОСОБА_24 приходила до неї, опікувалась нею. Коли ОСОБА_25 попав у лікарню з інфарктом, то ОСОБА_24 його доглядала, навідувала в лікарні. ОСОБА_24 і ОСОБА_25 спільно купили гараж. ОСОБА_8 жив по АДРЕСА_11 , коли він помер, то вона з ОСОБА_24 пішли саме туди. ОСОБА_24 і ОСОБА_25 увесь час жили разом, поки останній не помер, у них були гарні стосунки. ОСОБА_8 це її троюрідний брат, оскільки їх матері є двоюрідними сестрами. ОСОБА_24 і ОСОБА_25 поводились як сім`я, піклувались один про одного, ОСОБА_25 водив онуку ОСОБА_24 на тренування. Перед смертю ОСОБА_5 вона була у них вдома в будинку біля депо, той був блідий, схудлий, більше лежав, проте він рухався і їв сам.

В судовому засіданні свідок з боку позивача ОСОБА_35 суду пояснила, що ОСОБА_1 це її сусідка. Знає ОСОБА_1 та ОСОБА_36 з моменту заселення у будинок. По 2018 рік вона їх бачила разом, вони вдвох їздили на дачу, ОСОБА_25 їздив на рибалку, брав з собою ОСОБА_37 . В квартиру по АДРЕСА_12 , приходила ОСОБА_20 і допомагала з ОСОБА_19 . ОСОБА_5 постійно мешкав по АДРЕСА_12 . ОСОБА_1 і ОСОБА_5 сприймали, як сімейну пару. За 2-3 місяці до смерті матері ОСОБА_5 жив у своєї матері, бо їй був потрібен догляд. ОСОБА_24 приходила до нього та допомагала. Після смерті матері ОСОБА_5 жив у ОСОБА_24 по АДРЕСА_12 . ОСОБА_5 двічі хворів і лікувався в кардіологічному відділенні. Вона бачила ОСОБА_25 біля будинку АДРЕСА_12 , але не знає, чи жив він в ньому. ОСОБА_5 вів звичайний спосіб життя, весь час, коли вона його бачила.

В судовому засіданні свідок з боку відповідача ОСОБА_38 суду пояснила, що знає ОСОБА_39 , у якої працювала нянею з 2010 по 2016 рік. Знає батька ОСОБА_22 - ОСОБА_40 , він приходив до онуки. Він спілкувався з онукою, а потім їхав додому до хворої матері. Про своє сімейне життя ОСОБА_8 їй нічого не розповідав.

В судовому засіданні свідок з боку відповідача ОСОБА_41 суду пояснила, що їй відомо, що ОСОБА_8 помер приблизно 2 роки назад в липні. Вона знає ОСОБА_40 з червня 1979 року, це друг її чоловіка. Він їй сказав, що у нього померла матір та запропонував прийти забрати речі. В серпні 2017 року ОСОБА_8 працював на «Газелі», він жив по вул. Гагаріна, вона була у нього вдома 1 раз. Щодо особистого життя ОСОБА_25 нічого не знає. З 1988 року по липень 2017 року була у ОСОБА_40 вдома один раз.

В судовому засіданні свідок з боку відповідача ОСОБА_42 суду пояснила, що ОСОБА_3 це її дочка, а ОСОБА_1 - це співмешканка її колишнього чоловіка. Вона жила в шлюбі з ОСОБА_5 до липня 1989 року. Потім ОСОБА_5 зійшовся з ОСОБА_1 і жив з нею до 2005 року, після чого жив зі своєю матір`ю. В листопаді 2008 року він їй телефонував і пропонував жити разом, сказав, що з ОСОБА_1 не живе вже три роки. Вона з ним спілкувалась, він їй казав, що у нього є жінка на ім`я ОСОБА_11 , це було за 3-4 роки до його смерті. Останній раз вона бачила ОСОБА_25 приблизно за два тижні до його смерті. До цього бачила, як ОСОБА_5 в гаражі ремонтував мопед. Також бачила його на Великдень 2018 року, він приходив, щоб побути з дочкою ОСОБА_22 . Спірний гараж був куплений за гроші матері ОСОБА_25 від продажу її будинку у с. Воронове. Будинок продали за 5 тисяч доларів, а гараж був куплений за 2,5 тисячі доларів. Стан здоров`я ОСОБА_5 був звичайний, він нормально поводився, на здоров`я не скаржився. ОСОБА_25 казав, що зустрічається з ОСОБА_11 і познайомив її зі своєю матір`ю. В січні 2017 року у ОСОБА_5 стався інфаркт. До цього він працював на «Газелі». Після інфаркту неофіційно працював в барі «Лоцман» сторожем. У матері ОСОБА_5 було онкологічне захворювання і він сам їй допомагав, іноді ходила дочка ОСОБА_22 . На момент смерті ОСОБА_5 мешкав по АДРЕСА_2 .

Заслухавши пояснення сторін, свідчення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 з 14.09.1989 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується копією паспорту НОМЕР_2 та домової книги.

ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його матір`ю записана ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.1995 року ОСОБА_6 на праві власності належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

У вищезазначеній квартирі були зареєстровані ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , що підтверджується даними домової книги.

20.10.2006 року між ОСОБА_43 та ОСОБА_5 був укладений та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу гаражу № НОМЕР_1 , який знаходиться в м. Сєвєродонецку Луганської області, квартал 71, ціна договору становила 8878 грн.

11.12.2006 року право власності на гараж було зареєстроване за ОСОБА_5 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.12.2006 року № 12845341.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.06.2018 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.06.2018 року №128179680 ОСОБА_5 на праві власності належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер у м. Сєвєродонецьку Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 23.07.2018 року.

Відповідач ОСОБА_44 є дочкою ОСОБА_40 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 .

25.07.2018 року ОСОБА_3 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_5 .

Згідно з копією довідки Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку від 25.07.2018 року №12638 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та знятий з реєстраційного обліку в зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті померлий був зареєстрований один.

Згідно з копією домової книги ОСОБА_5 з 08.05.2012 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Заповіт ОСОБА_5 не складався, що підтверджується копією інформаційної довідки від 25.07.2018 року №52742041.

13.09.2018 року ОСОБА_1 також звернулась до нотаріуса і заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Статтею 13 КпШС Украни було встановлено, що реєстрація шлюбу встановлюється як в інтересах державних і громадських, так і з метою охорони особистих і майнових прав та інтересів подружжя і дітей.

Права і обов`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану.

Час виникнення прав і обов`язків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану.

Частиною 2 ст. 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Частиною 2 ст. 21 СК України встановлено, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Таким чином, інститут проживання однією сім`єю чоловіка і жінки набув нормативного закріплення у Сімейному кодексі України, який набрав чинності з 01.01.2004 року. До того сімейні правовідносини регулювались Кодексом про шлюб та сім`ю України, який не передбачав юридичних наслідків такого проживання.

Частиною 2 ст. 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Частиною 2 ст. 21 СК України встановлено, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Виходячи з норм СК України, суд вважає, що сім`я складається з чоловіка та жінки, їхніх дітей (власних або прийомних) і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Таким чином, лише при підтвердженні належними достатніми доказами існування усіх вищезазначених притаманних сім`ї зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в період з 01.01.2004 року по 20.07.2018 року та неперебування цих осіб в зареєстрованому шлюбі, може бути встановлений факт проживання сторін однією сім`єю як чоловіка та дружини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що проживала спільно з ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 28.12.1988 року по день його смерті, мала з ним спільний побут, спільний бюджет, взаємні права та обов`язки.

Зазначені пояснення позивача були підтверджені ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_31 , ОСОБА_35 , які пояснили, що тривалий час добре знають ОСОБА_5 та ОСОБА_1 та обставини її особистого життя. Так, зазначені свідки підтвердили, що дійсно ОСОБА_5 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю в період з кінця 1988 року по день смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони сприймали їх, як чоловіка та дружину, оскільки вони були пов`язані взаємним побутом, проживали разом з дітьми, вели спільне господарство та спільно несли витрати на своє проживання. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 існували взаємні права та обов`язки, характерні для членів однієї родини, через що у них не було сумнівів, що це чоловік та дружина.

При цьому свідчення цих свідків спростовують пояснення відповідача ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_42 , які пояснили, що ОСОБА_5 зійшовся з ОСОБА_1 в 1989 році і жив з нею сумісно до 2005 року.

Також суд враховує відомості, що містяться на фотографіях, які також підтверджують доводи позивача щодо факту сумісного проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту її проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу підлягають частковому задоволенню в період з 01.01.2004 року по 20.07.2018 року, оскільки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними та достовірними доказами.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 визнати об`єктом спільної сумісної власності між нею та ОСОБА_5 (померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ) гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_5 та поділити гараж наступним чином: визнати за нею право власності на 1/2 ідеальну (без виділення в натурі) частку гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , та залишити за ОСОБА_5 право власності на 1/2 ідеальну (без виділення в натурі) частку гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , суд відзначає наступне.

Як вже відзначалось судом, спірний гараж був куплений ОСОБА_5 20.10.2006 року у ОСОБА_43 за ціною 8878 грн., про що було укладено та нотаріально посвідчено відповідний договір, а 11.12.2006 року право власності на гараж було зареєстроване за ОСОБА_5 .

Таким чином, спірний гараж дійсно був придбаний ОСОБА_5 під час сумісного проживання з ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу однією сім`єю.

Статтею 74 СК України встановлено, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Проте суд з урахуванням змісту глави СК України вважає, що сам по собі факт придбання спірного майна ОСОБА_5 в період сумісного проживання з ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу однією сім`єю не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності.

В судовому засіданні з пояснень відповідача ОСОБА_3 було встановлено, що спірний гараж був куплений за гроші від продажу будинку баби ОСОБА_32 .

Зазначені обставини підтверджуються свідченнями свідків ОСОБА_42 та ОСОБА_31 , які пояснили, що ОСОБА_32 частку грошей від продажу свого будинку віддала сину ОСОБА_5 , який придбав за ці гроші спірний гараж.

Суд вважає, що оскільки спірний гараж, був придбаний за особисті кошти ОСОБА_5 , то це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , а є особистою приватною власністю саме ОСОБА_5 , за особисті кошти якого воно придбане.

Доказів того, що спірний гараж був придбаний померлим за рахунок спільних зусиль чи спільної праці ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , позивач суду не надала, а тому померлий є єдиним власником спірного гаражу.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на 1/2 ідеальну (без виділення в натурі) частку спірного гаражу.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 надати їй право на спадкування після смерті ОСОБА_40 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ) разом зі спадкоємцями першої черги та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_40 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ) право власності на 1/4 частку гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , та на 1/2 частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , суд відзначає наступне.

Зазначені позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 через свою тяжку хворобу (інвалідність) та через похилий вік був у безпорадному стані, а позивач ОСОБА_1 особисто протягом тривалого часу опікувалась ним, підтримувала матеріально, надавала іншу допомогу, а тому відповідно до приписів ч.2 ст. 1259 ЦК України вона має право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги за законом відповідачем ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтями 1261, 1264 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 1259 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Правила статті 1264 ЦК не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім`ї та дитячі будинки сімейного типу.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК (435-15).

Аналізуючи вищенаведені норми права, суд вважає, що підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

Зазначені обставини мають бути підтверджені в судовому засіданні достовірними та достатніми доказами, оскільки доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст.ст.78 - 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер у м. Сєвєродонецьку Луганської області.

Після його смерті відкрилась спадщина, за отриманням якої до нотаріуса звернулась 25.07.2018 року його дочка ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 .

Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_5 .

Оскільки суд дійшов висновку про встановлення факту проживання позивача з ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 01.01.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , то відповідно, ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги, оскільки вона спільно проживали зі спадкодавцем, була пов`язана з ним спільним побутом, вона та спадкодавець мали взаємні права та обов`язки.

Суд відзначає, що в судовому засіданні зазначені обставини не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами ті обставини, що померлий ОСОБА_5 через свою тяжку хворобу (інвалідність) та через похилий вік був у безпорадному стані, а позивач ОСОБА_1 особисто протягом тривалого часу опікувалась ним, давала кошти на придбання ліків, забезпечувала його матеріально, надавала іншу допомогу.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Так, в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заперечувала проти зазначених позовних вимог і зазначила, що її батько ОСОБА_5 з моменту оформлення інвалідності і до моменту смерті працював у барі «Лоцман» сторожем та вів звичайний спосіб життя.

В судовому засіданні зі свідчень свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_31 , , ОСОБА_35 , ОСОБА_42 , встановлено, що ОСОБА_5 після перенесення другого інфаркту неофіційно працював сторожем у барі «Лоцман», вів звичайний спосіб життя, доглядав за онукою ОСОБА_1 та водив дівчину на гуртки, їздив на рибалку.

Зазначене повністю спростовує доводи позивача щодо того, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві ОСОБА_5 , який через свою хворобу (інвалідність) та похилий вік знаходився у безпорадному стані,

За таких обставин ОСОБА_1 не одержала права на спадкування разом з відповідачем ОСОБА_3 , яка має право на спадкування як спадкоємець першої черги.

Оскільки суд встановив відсутність у позивача права на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги, то позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно (1/4 частку спірного гаражу та 1/2 частку спірної квартири) задоволенню не підлягають).

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України враховуючи, що позовні вимоги були задоволені частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 315, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 однією сім`єю як дружини і чоловіка без укладання шлюбу в період з 01.01.2004 року по день смерті ОСОБА_40 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_39 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 28.12.2020 року

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_7 .

Представник позивача: адвокат Бездоля Олександр Вікторович, місцезнаходження: АДРЕСА_13 .

Відповідач: ОСОБА_39 , місце проживання: АДРЕСА_14 ; РНОКПП НОМЕР_8 .

Представник відповідача: адвокат Мова Валерій Іванович, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, б. 33-а.

Суддя Ж.І. Кордюкова