Провадження №2/369/1316/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Пінкевич Н.С.

секретаря Середенко Б.С.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника відповідача по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Браво» про стягнення боргу по договору позики, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває вищевказана цивільна справа.

Представником відповідача подано до суду заяву про забезпечення доказів шляхом витребування у ГУ ДФС в Одеській області інформацію про доходи позивачів, отриманих ними за період з 2012 року по березень 2017 року.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача та позивач заперечували проти задоволення даного клопотання, оскільки витребовувана інформація не стосується позовних вимог.

Оцінивши наведені представником відповідача підстави для вжиття заходів забезпечення доказів, суд приходить до наступного.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України)

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 116 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. ( ч. 2ст. 116 ЦПК України)

Заява про забезпечення доказів має відповідати ст. 117 ЦПК України, зокрема, в заяві про забезпечення доказів має бути зазначено докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 118 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

За змістом положень п.7 ч.2 ст.197 ЦПК України, питання забезпечення доказів суд вирішує до початку або в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За п. 4 ч. 5ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно положень п. 4 ч. 2ст. 84 ЦПК України, у клопотанні повинно бути зазначено про вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд вважає, що заява про витребування доказів не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведено суду обставин, які свідчать про те, що у нього існують складнощі у витребуванні доказів, а також не надано відомостей, які б свідчили про неможливість отримання таких доказів самостійно або, що йому було відмовлено у видачі цих доказів.

Крім того, суд враховує те, що позивачі звертаючись до суду з даним позовом вказували про передачу грошових коштів відповідачу та жодного посилання на те, що дані кошти ними були отримані саме в період з 2012 року по 2017 рік позовні заява не містить. Також суд враховує, що при розгляді справи підлягають встановленню обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також те, що трудову діяльність позивачі розпочали не з 2012 року та можливість за інших обставин отримати певні доходи.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 81, 84, 116, 117, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про витребування доказів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.С. Пінкевич