Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2020 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Гришка О.Я., за участі секретаря судового засідання Федорини А.А., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Оржицької державної нотаріальної контори, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та внесення змін до свідоцтва про право на спадщину,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася 28.08.2020 року до Оржицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом.

У позовній заяві ОСОБА_2 вказано, що рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 12.04.2018 року у цивільній справі № 543/111/18 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про встановлення факту що має юридичне значення, позовні вимоги позивачів задоволені повністю, встановлено юридичний факт, що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 прийняли спадщину після ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Денисівка, Оржицького району, Полтавської області, шляхом вступу в управління та володіння її майном.

Позивач вказує, що на підставі вказаного рішення суду, яке набрало законної сили, та досягнутою згодою між спадкоємцем (третьою особою по справі), який прийняв спадщину та іншими спадкоємцями щодо перерозподілу спадщини між ними та внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, виданого 13 серпня 2012 року державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до нотаріальної контори із заявами про внесення змін до свідоцтв про право на спадщину виданих ОСОБА_3 після померлих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та видачі свідоцтв про право на спадщину. Однак, державний нотаріус Оржицької державної нотаріальної контори Потапенко Л.Д. відмовила вказаним спадкоємцям у внесенні змін у порядку ст. 1300 ЦК України до свідоцтв про право на спадщину виданих ОСОБА_3 після померлих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті вказаних спадкодавців. Постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивач вважає незаконною, оскільки підстави відмови у вчиненні нотаріальних дій суперечать вимогам ЗУ «Про нотаріат». Як вказує позивач, нотаріусом не дотримано порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, який передбачений статтею 1300 ЦК України, відповідач не звернув увагу на те, що зазначене правило застосовується у випадку, коли після видачі свідоцтв про право на спадщину з`являються інші спадкоємці.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачОСОБА_2 просила: 1) визнати незаконною та скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видану 11 травня 2019 року державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори Потапенко Людмилою Дмитрівною; 2) внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, виданого 13 серпня 2012 року Оржицькою державною нотаріальною конторою Полтавської області зареєстрованого в реєстрі за № 1-988, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначивши, що спадкоємцями указаного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_9 , 1938 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її чоловік ОСОБА_10 1929 року народження на 1/6 (одну шосту) частку, дочка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 на 1/6 (одну шосту) частку, дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 на 1/6 (одну шосту) частку, дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 на 1/6 (одну шосту) частку, дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1/6 (одну шосту) частку, син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 на 1/6 (одну шосту) частку. Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 (одну шосту) частку земельної ділянки видано ОСОБА_2 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 (одну шосту) частку земельної ділянки видано ОСОБА_4 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 (одну шосту) частку земельної ділянки видано ОСОБА_5 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 (одну шосту) частку земельної ділянки видано ОСОБА_3 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 (одну шосту) частку земельної ділянки не видано. Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 (одну шосту) частку земельної ділянки не видано; 3) внести зміни до свідоцтва про право на спадщину виданого 13 серпня 2012 року Оржицькою державною нотаріальною конторою Полтавської області зареєстрованого в реєстрі за № 1-990, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , як спадкоємиці ОСОБА_10 , 1929 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 зазначивши, що спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: 1/6 (однієї шостої) частки земельної ділянки, яка розташована на території Денисівської сільської ради Оржицького району Полтавської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 № 610164 виданого 14 січня 2003 року Денисівською сільською радою Оржицького району, Полтавської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 335, кадастровий номер відсутній, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,07 га (три цілих сім сотих) гектари. Позивач просила стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, в своїх поясненнях посилалася на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Оржицької державної нотаріальної контори Полтавської області в судове засідання не з`явився, направив до суду лист, в якому просив розглянути справу без його участі, вказав, що при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, направили до суду заяви в яких просили розглянути справу без їхньої участі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (стаття 1278 ЦК України).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1280 ЦК України встановлено якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.

Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємці як за законом, так і за заповітом мають право звернутись до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину.

Відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину вносяться нотаріусом до Спадкового реєстру (підпункт 2.2.3 пункту 2.2 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року № 1810/5).

Порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину передбачено статтею 1300 ЦК України.

Так, за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину.

На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину.

У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Отже, застосування цього правила є можливим у випадку, коли після видачі свідоцтв про право на спадщину з`являться інші спадкоємці.

У такому випадку нотаріус повинен вилучити у спадкоємців раніше видані свідоцтва та замість них видати нові, з актуальною інформацією.

За таких обставин, передбачений статтею 1300 ЦК України порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є самостійним способом захисту прав спадкоємців.

Якщо документи підтверджують право власності спадкоємців на нерухоме майно, відомості про зміни повинні бути внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в установленому законом порядку.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта.

Як наголошується Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ із посиланням на Постанову Пленуму ВССУ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року № 2, можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій.

Закону України «Про нотаріат» поділяє об`єкти судового оскарження в межах нотаріального процесу на три групи: нотаріальні дії; відмова у вчиненні нотаріальних дій; нотаріальні акти.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріальними діями є посвідчення права, а також фактів, що мають юридичне значення, та інші дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Обов`язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачений ч. 3 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні.

Як випливає з п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії можуть встановлюватися тільки цим Законом.

Перелік підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, зазначений у ст. 49 Закону України «Про нотаріат», не є вичерпним.

На підставі пунктів 1, 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України або не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Аналогічні положення містяться в пунктах 1, 3 Глави 13 Правил вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно пункту 4.14 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Отже, відповідно до «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус зобов`язаний перевірити склад спадкового майна, на яке видається право на спадщину.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні.

Перевіряючи законність дій нотаріуса, суддя повинен детально вивчити закон, на підставі якого діяв нотаріус чи інша посадова особа, уповноважена на вчинення нотаріальної дії, дослідити всі докази і з`ясувати обставини, що мають значення для справи. Це, у свою чергу, дає суду можливість винести законне й обґрунтоване рішення.

Предметом доказування під час судового розгляду у справах про оскарження нотаріальних дій або про відмову в їх вчиненні є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами у справах щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні можуть бути документи, що стосуються вчиненої нотаріальної дії (оригінали нотаріально посвідченого договору, заповіту, свідоцтва про право на спадщину, про право власності на частку в спільному майні подружжя, довіреності, інші документи, видані нотаріусами; документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника, тощо); постанова нотаріуса або відповідний акт посадової особи, яка вчиняє нотаріальні дії, про відмову вчинити дану нотаріальну дію; документи, які заявник просив засвідчити або посвідчити.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Денисівка Оржицького району Полтавської області померла ОСОБА_9 . 14.05.2012 року в Оржицькій державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа до майна померлої ОСОБА_9 (а.с. 80-110).

ІНФОРМАЦІЯ_10 в с. Чмихалове Оржицького району Полтавської області помер ОСОБА_10 . 13.08.2012 року в Оржицькій державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа до майна померлого ОСОБА_10 (а.с. 53-79).

13.08.2012 року державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори Полтавської області видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за №1-988. Спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , є її дочка ОСОБА_3 на 1/2 частку та чоловік ОСОБА_10 на 1/2 частку. Спадщина, на яку у вказаній частці видано свідоцтво, складається з земельної ділянки, яка розташована на території Денисівської сільської ради, Оржицького району Полтавської області, що належала померлій згідно Державного акта на право приватної власності на землю, серії Р2 №610164, виданого 14 січня 2003 року Денисівською сільською радою Оржицького району Полтавської області.Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 335, кадастровий номер відсутній, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,07 га. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку земельної ділянки видано ОСОБА_3 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку земельної ділянки ще не видано (а.с. 11).

Крім того, 13.08.2012 року державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори Полтавської області на підставі заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Денисівської сільської ради Оржицького району Полтавської області 07.06.2007 року, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі за №1-990. Спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , є його дочка ОСОБА_3 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається із земельної ділянки, яка розташована на території Денисівської сільської ради, Оржицького району Полтавської області, що належала померлому згідно Державного акта на право приватної власності на землю, серії Р2 №610163, виданого 14 січня 2003 року Денисівською сільською радою Оржицького району Полтавської області та із 1/2 (одної другої) частки земельної ділянки, яка розташована на території Денисівської сільської ради, Оржицького району Полтавської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю, серії Р2 №610164, виданого 14 січня 2003 року Денисівською сільською радою Оржицького району Полтавської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 335, кадастровий номер відсутній, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,07 га (три цілих сім сотих) гектари (а.с. 12).

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 12.04.2018 року, яке набрало законної сили (справа №543/111/18, номер провадження 2/543/135/18), встановлено юридичний факт, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Денисівка Оржицького району Полтавської області, шляхом вступу в управління та володіння її майном, встановлено юридичний факт, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Денисівка, Оржицького району, Полтавської області, шляхом вступу в управління та володіння її майном, встановлено юридичний факт, що ОСОБА_5 прийняла спадщину після ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Денисівка Оржицького району Полтавської області, шляхом вступу в управління та володіння її майном, встановлено юридичний факт, що ОСОБА_6 прийняв спадщину після ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Денисівка Оржицького району Полтавської області, шляхом вступу в управління та володіння її майном.

Державний нотаріус Оржицької державної нотаріальної контори Полтавської області Потапенко Л.Д. постановою від 11.05.2019 року відмовила ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 внести зміни в порядку ст. 1300 ЦК України до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого ОСОБА_3 13.08.2012 року за реєстровим №1-988 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_9 та до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого ОСОБА_3 13.08.2012 року за реєстровим №1-990 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_10 . Нотаріус, відмовляючи ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії посилалася на те, що свідоцтва про право на спадщину за законом були видані ОСОБА_3 13.08.2012 року за реєстровим №1-988, 1990 на підставі цих свідоцтв згідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадянка ОСОБА_3 набула право власності на земельну ділянку та одержала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №847394, виданий 28.12.2012 року відділом Держземагентства в Оржицькому району Полтавської області. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. На підставі ст. 202 Земельного кодексу України, Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01831 та присвоєно кадастровий номер :00:009:0110 (а.с. 13).

Суд приходить до висновку, що, оскільки, рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 12.04.2018 року було встановлено юридичний факт, що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 прийняли спадщину після ОСОБА_9 шляхом вступу в управління та володіння її майном, то ОСОБА_2 (донька), ОСОБА_4 (донька), ОСОБА_5 (донька), ОСОБА_6 (син), як і ОСОБА_3 (донька), та ОСОБА_10 (чоловік) є спадкоємцями першої черги після померлої ОСОБА_9 , і прийняли спадщину після неї шляхом вступу в управління та володіння її майном. Отже, кожен з вказаних вказаних осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 мають право на 1/6 частку майна, а покійний ОСОБА_10 мав на час своєї смерті право на 1/6 частку майна померлої ОСОБА_9 , зокрема, це стосується земельної ділянки, яка розташована на території Денисівської сільської ради, Оржицького району Полтавської області, що належала померлій згідно Державного акта на право приватної власності на землю, серії Р2 №610164, виданого 14 січня 2003 року Денисівською сільською радою Оржицького району Полтавської області. Крім того, ОСОБА_3 успадкувала після смерті батька ОСОБА_10 не 1/2 частки права власності на земельну ділянку, яка розташована на території Денисівської сільської ради, Оржицького району Полтавської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю, серії Р2 №610164, виданого 14 січня 2003 року Денисівською сільською радою Оржицького району Полтавської області, яку ОСОБА_10 в свою чергу успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_9 , як це зазначено в свідоцтві про право на спадщину від 13.08.2012 року (зареєстрованому у реєстрі за № 1-990), а, відповідно, 1/6 частки права власності. Ці зміни повинні були бути внесені державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори до відповідних свідоцтв про право на спадщину, виданих 13.08.2012 року ОСОБА_3 (зареєстрованих в реєстрі за №№ 1-988, 1-990) за заявою спадкоємців ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , однак, нотаріус у порушення вимог ч. 1 ст. 1300 ЦК України відмовила у внесенні відповідних змін у свідоцтва про право на спадщину.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про відмову ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії, виданої 11 травня 2019 року державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори Потапенко Людмилою Дмитрівною, підлягає задоволенню.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги: 1) про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, виданого 13 серпня 2012 року Оржицькою державною нотаріальною конторою Полтавської області зареєстрованого в реєстрі за № 1-988, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши, що спадкоємцями указаного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_9 , 1938 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її чоловік ОСОБА_10 , 1929 року народження, на 1/6 (одну шосту) частку, дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 1/6 (одну шосту) частку, дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 1/6 (одну шосту) частку, дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на 1/6 (одну шосту) частку, дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/6 (одну шосту) частку, син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/6 (одну шосту) частку; 2) про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину виданого 13 серпня 2012 року Оржицькою державною нотаріальною конторою Полтавської області зареєстрованого в реєстрі за № 1-990, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , як спадкоємиці ОСОБА_10 , 1929 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 зазначивши, що спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: 1/6 (однієї шостої) частки земельної ділянки, яка розташована на території Денисівської сільської ради Оржицького району Полтавської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 № 610164 виданого 14 січня 2003 року Денисівською сільською радою Оржицького району, Полтавської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 335, кадастровий номер відсутній, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,07 га (три цілих сім сотих) гектари.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, виданого 13 серпня 2012 року Оржицькою державною нотаріальною конторою Полтавської області зареєстрованого в реєстрі за № 1-988, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такого змісту: «Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 (одну шосту) частку земельної ділянки видано ОСОБА_3 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 (одну шосту) частку земельної ділянки не видано. Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 (одну шосту) частку земельної ділянки не видано». На час постановлення рішення у даній справі ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на 1/6 (одну шосту) частку земельної ділянки видано не було, тому такі відомості не ґрунтувалися б на дійсних обставинах.

Висновок суду про те, що дана справа повинна розглядатися в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства узгоджується з висновками, які викладені у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 766/22227/17. Висновки суду про те, що належним відповідачем у даній справі є саме Оржицька державна нотаріальна контора Полтавської області, оскільки, жоден зі спадкоємців не заперечує проти внесення змін у відповідні свідоцтва про право на спадщину, узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у згаданій вище справі, та з висновками, які містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі № 438/610/14-ц.

Висновок суду про те, що у разі настання підстав для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину законом не обумовлюється, що зміни до нього повинні вноситись внаслідок визнання попереднього свідоцтва недійсним узгоджується з висновками, які містяться у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 року у справі № 758/5329/15.

Керуючись ст.ст. 1220, 1268, 1272, 1278, 1280, 1300 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1, 49, 50 Закону України «Про нотаріат» суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Оржицької державної нотаріальної контори (місцезнаходження: Полтавська область, сел. Оржиця, вул. Центральна, 22, ідентифікаційний код юридичної особи: 02900127), треті особи: ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та внесення змін до свідоцтва про право на спадщину задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову про відмову ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії, видану 11 травня 2019 року державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори Потапенко Людмилою Дмитрівною.

Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, виданого 13 серпня 2012 року Оржицькою державною нотаріальною конторою Полтавської області зареєстрованого в реєстрі за № 1-988, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши, що спадкоємцями указаного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_9 , 1938 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її чоловік ОСОБА_10 , 1929 року народження, на 1/6 (одну шосту) частку, дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 1/6 (одну шосту) частку, дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 1/6 (одну шосту) частку, дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на 1/6 (одну шосту) частку, дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/6 (одну шосту) частку, син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 1/6 (одну шосту) частку.

Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину виданого 13 серпня 2012 року Оржицькою державною нотаріальною конторою Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1-990, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як спадкоємиці ОСОБА_10 , 1929 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 зазначивши, що спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: 1/6 (однієї шостої) частки Земельної ділянки, яка розташована на території Денисівської сільської ради Оржицького району Полтавської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 № 610164 виданого 14 січня 2003 року Денисівською сільською радою Оржицького району Полтавської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 335, кадастровий номер відсутній, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,07 (три цілих сім сотих) гектара.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 31.12.2020 року.

Суддя