Справа № 728/2683/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря судового засідання - Кулик Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Обмачівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Бахмацького районного суду Чернігівської області з позовом до територіальної громади Обмачівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Позов мотивований тим, що успадкувавши після смерті своїх батьків - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_4 вищевказане домоволодіння, яке відноситься до типу «колгоспних дворів», позивач не має можливості належним чином зареєструвати свої спадкові права на спірну нерухомість, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане домоволодіння.

Відповідно до ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28.12.2019 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 27.01.2020 року.

27.01.2020 року підготовче провадження у справі було закрито і справа призначена до судового розгляду по суті на 14.02.2020 року.

Учасники провадження у судове засідання не з`явилися; надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; позивач заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити; представник відповідача позов визнає, відзиву на нього у встановлені судом строки не подав.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд приходить до наступних висновків.

Так, у судовому засіданні встановлено, що в домоволодінні, яке розташоване в АДРЕСА_1 та має статус колгоспного двору, станом на 15.04.1991 року були зареєстровані і проживали: баба позивача ОСОБА_4 , яка була головою двору, батько позивача ОСОБА_2 та мати позивача ОСОБА_3 (а.с.11,13,14, 16, 56).

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 Постанови від 22.05.1995 року № 15 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно з Законом УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968 р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства.

Таким чином, враховуючи вимоги законодавства, які регулювали власність колгоспного двору, домоволодіння в АДРЕСА_1 на праві власності належало бабі позивача ОСОБА_4 та батькам позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і кожен з них, як член колгоспного двору, мав право на 1/3 частину даного домоволодіння.

Проте, у власників відсутні правовстановлюючі документи на належні їм частини даного домоволодіння, оскільки на момент його зведення реєстрація будинку у сільській місцевості не вимагалася.

Голова двору ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; на момент смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_2 , невісткою ОСОБА_3 та онуком ОСОБА_1 (а.с.5, 8, 55).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт від 16.01.1996 року №62, згідно з яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 524, 525 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті ОСОБА_4 , спадкоємство здійснювалось за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав нотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 28.01.2020 року №77/01-16, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 була відкрита 12.12.2019 року за заявою ОСОБА_1 Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. (а.с.42).

Таким чином, ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом після смерті своє баби ОСОБА_4 успадкував належну останній 1/3 частину спірного домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_2 (а.с.8).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Положеннями ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 28.01.2020 року №77/01-16 спадкова справа після померлого ОСОБА_2 не відкривалася, оскільки ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини чи про відмову у її прийняття до нотаріуса не зверталися.

Таким чином спадщину після смерті ОСОБА_2 , у тому числі у виді 1/3 частини вищевказаного будинковолодіння, прийняла його дружина ОСОБА_3 , оскільки на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.15).

Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 28.01.2020 року №77/01-16 спадкова справа після померлої ОСОБА_3 була відкрита 04.09.2012 року за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 ; у справі наявний заповіт на все майно на ім`я ОСОБА_1 , якому було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки (а.с.42).

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з довідкою Прилуцького МБТІ від 05.12.2019 року №313 право власності на об`єкт нерухомості, розташований в АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року не зареєстроване (а.с.24).

Таким чином, після смерті своїх батьків - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та баби ОСОБА_4 позивач вцілому успадкував будинковолодіння, розташоване АДРЕСА_1 .

Разом з тим, відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та господарські будівлі в АДРЕСА_1 наразі унеможливлює оформлення за позивачем права на успадковану ним нерухомість (а.с.25).

Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

У відповідності до ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства та на умовах передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача та визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 141, 247, 258-259, 263 265, 354 ЦПК України, Суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Обмачівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок (А-1) та господарські будівлі: веранду (а2), ганок (г), сарай (Б1), літню кухню (В1), прибудову (в2), сарай (Г1), сарай (Д1), сарай (д2), сарай (д3), погріб (Пг), колодязь (К), огорожу (№), вбиральню (У), свердловину (І), які розташовані в АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач територіальна громада Обмачівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, 16510, с.Обмачів Бахмацького району Чернігівської області, вул.Лесі Українки,80, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Бахмацький районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода