Справа № 456/4395/19 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 22-ц/811/1355/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Симець В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

13.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила зменшити розмір аліментів та стягувати з неї аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1059,00 гривень щомісячно, що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що на підставі судового наказу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.03.2019 року, з неї ( ОСОБА_1 ) на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. З розміром аліментів, визначеним судовим наказом вона не погоджується, оскільки такий винесений без врахування всіх обставин, які повинні враховуватись судом при визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182СК України, зокрема: без з`ясування стану здоров`я, матеріального становища платника аліментів, наявності у платника інших дітей, непрацездатних батьків. Поза увагою суду залишилося те, що на її утриманні перебуває неповнолітня донька ОСОБА_4 , 2005 року народження, непрацездатна матір ОСОБА_5 . При винесенні судового наказу, також не було враховано, що вона - платник аліментів, є інвалідом з дитинства ІІІ групи. Згідно довідки про доходи, виданої ТзОВ «Фуджікура Аутомотів Україна Львів» її заробітна плата за шість місяців 2019 року становить 67 878,61 грн. Тому, сплата аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) є надмірним та небгрунтованим, поставить її в скрутне матеріальне становище. Просила зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень) витрат на правову допомогу.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

Вважає таке незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неповним з`ясуванням усіх обставинам справи.

Зазначає, що поза увагою суду залишилися подані нею докази на підтвердження того, що наявні усі підстави для зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з неї в користь відповідача на підставі судового наказу. На підтвердження позовних вимог вона надала суду довідку про доходи, довідку з місця проживання, копію свідоцтва про народження доньки, копію посвідчення інваліда з дитинства та копію довідки з Львівського ВРАЦС, однак такі судом першої інстанції не було взято до уваги. Вважає, що, розглядаючи спір по суті, суд першої інстанції не врахував, що обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

В засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 скаргу підтримали з підстав, наведеній у ній, просили скаргу задоволити, рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України ( в редакції Закону № 2-37-УІІІ від 17.05.2017 р., від 08.06.17 р.№ 102) кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, може бути змінений судом за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшенні здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і чи ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає з батьком, позивач ОСОБА_1 проживає окремо.

Згідно судового наказу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.03.2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що позивачка має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від її доходів, оскільки вона має постійний заробіток, докази про погіршення її матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дитини в матеріалах справи відсутні.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.

Згідно довідки про доходи, виданої ТзОВ «Фуджікура аутомотів Україна Львів» від 07.11.2019 року, ОСОБА_1 працює оператором автоматичних та напівавтоматичних ліній верстатів та установок, загальна сума її доходу за період з 01.05.019 року по 31.10.2019 року становить 67878,61 грн.

На утриманні позивачки знаходиться ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з нею проживає, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Львівським міським управлінням юстиції та довідкою з місця проживання про склад сім`ї та прописку №116 від 06.11.2019 року, виданою ОСББ «Друкар».

Як вбачається з копії посвідчення № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи з дитинства.

Враховуючи встановлений на законодавчому рівні розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який з 01.07.2019 році становить 2118 грн., а також те, що обов`язок по утриманню дитини законом покладено на обох батьків, колегія суддів приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений судовим наказом Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.03.2019 року, слід змінити та стягувати з позивача в користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, що буде значно більшою сумою, ніж 50% прожитково мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги.

На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу відповідач ОСОБА_2 надав договір про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2020 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «ІВ-ПОЛ» та ОСОБА_2 , та квитанцію № 0.0..1 від 03.01.2020 року про оплату послуг за договором про надання правової допомоги у сумі 2 500 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду доказів виконання робіт щодо надання професійної правничої допомоги, зокрема, переліку наданих послуг адвоката, акту виконаних робіт, а також детального розрахунку вартості наданої правничої допомоги.

З наведених мотивів, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 2 500 грн витрат на правову допомогу слід скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні цих вимог.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений судовим наказом Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.03.2019 року.

Стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 2 500 грн витрат на правову допомогу скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні цих вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 листопада 2020 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.