ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 грудня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 730/654/20

Головуючий у першій інстанції Ріхтер В. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1449/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Бечка Є.М., Онищенко О.І.,

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 13.06.2018 у розмірі 35 618,23 грн та судові витрати у розмірі 2 102 грн.

Позов обґрунтовувало тим, що відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 13.06.2018. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, видано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 25 000 грн.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач в порушення умов кредитного договору, ст. 509, 526, 1054 ЦК України, зобов`язання за вказаним договором не виконав та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим, станом на 20.05.2020 утворилась заборгованість у розмірі 35 618,23 грн, яка складається з:

24 995,44 грн заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.:

0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту;

24 995,44 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту;

0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками;

10 622,79 грн заборгованість за простроченими відсотками;

0,00 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України;

0,00 грн нарахована пеня;

0,00 грн нараховано комісії.

Заочним рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 13.06.2018 у розмірі 24 995,44 грн та судові витрати в розмірі 1 475,18 грн

У задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 13.06.2018, яка складається із заборгованості по відсотках в розмірі 10 622,79 грн відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити, в іншій частині рішення суду залишити без змін, посилаючись на неповне, невсебічне та необ`єктивне дослідження всіх обставин справи, неналежну оцінку доказів, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що крім анкети-заяви відповідачем у той же день підписано паспорт споживчого кредитування, в якому відповідач особистим підписом підтвердив ознайомлення з основними умовами кредитування з використанням кредитної картки, а саме щодо типу кредиту, суми ліміту, строку договору та строку кредитування, способу та строку надання кредиту, процентної ставки в межах та поза межами пільгового періоду, типу процентної ставки, платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця, орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, реальної річної процентної ставки, порядку повернення кредиту, наслідків прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором (розмір штрафу за прострочення платежів, процентна ставка при невиконанні зобов`язання).

Заявник зазначає, що у виписці по руху коштів чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, а також факти використання відповідачем грошей, отримання ним коштів через банкомати, а також часткове погашення заборгованості за договором.

Наголошує, що відповідач при укладенні кредитного договору був належним чином ознайомлений з його умовами, акцептував пропозицію Банку, отримав кредитну картку, користувався кредитними коштами, а також визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за тілом кредиту в розмірі 24 995,44 грн, сторонами не оскаржується та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.10.2018 у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог Банку про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Банку в частині стягнення заборгованості за відсотками, суд першої інстанції, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.07.2019 справа №342/180/17, виходив з того, що у заяві позичальника ОСОБА_1 від 13.06.2018 відсутні умови договору про встановлення відповідачу кредитного ліміту, певної процентної ставки за користування кредитними коштами, відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру; без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві конкретної домовленості сторін про сплату визначеного розміру відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Однак повністю погодитись з такими висновками суду апеляційний суд не може, через їх невідповідність обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Судом у справі встановлено, що 13.06.2018 ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. В даній заяві відповідачем заповнено розділи щодо його паспортних та контактних даних, сімейного стану та роду занять, соціального статусу тощо (а.с. 24-25).

У тексті вказаної заяви зазначено, що її підписанням ОСОБА_1 відповідно до ст. 634 ЦК України в повному обсязі приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» (далі «Умови та правила»), які розміщені на офіційному сайті Банку в мережі Інтернет за адресою privatbank.ua, і які разом з пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. Зазначено, що він погодився зі збільшеним строком позовної давності, вказаним в Умовах та правилах і з тим, що зміни в Умови та правила вносяться Банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадку, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, Банк повідомляє йому про зміни шляхом використання визначених Умовами та правилами каналів зв`язку. Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті банку змінених Умов та правил являється підтвердженням його згоди та повного і безумовного прийняття зміненої редакції Умов та правил. З довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб ознайомився. Зі змінами Умов та правил надання банківських послуг зобов`язався знайомитися самостійно на офіційному сайті банку privatbank.ua.

До позову Банком додано підписаний відповідачем паспорт споживчого кредитування від 13.06.2018, в якому, серед іншого, вказано, що строк договору становить 240 місяців, визначені тип та розмір процентних ставок: фіксована, процентна ставка у межах пільгового періоду 0,00001% річних, процентна ставка за межами пільгового періоду 43,2% річних, штраф за порушення строків оплати по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 86,4%, а також зазначено, що відповідач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування, отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором (а.с. 26-27).

Також Банком додано до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Витяг з Умов та правил надання банківських послуг без зазначення дат, які відповідачем не підписані (а.с. 28-74а).

Відповідно до довідки Банку ОСОБА_1 було видано кредитну картку № НОМЕР_1 - дата відкриття 13.06.2018, термін дії до 05/22 (а.с. 23).

Згідно з довідкою Банку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 : 13.06.2018 старт карткового рахунку № НОМЕР_1 , встановлено кредитний ліміт в сумі 500 грн, 23.05.2019 зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн, 02.09.2019 збільшено кредитний ліміт до 25 000 грн, 04.02.2020 зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн (а.с. 22).

З виписки по рахунку ОСОБА_1 станом на 21.05.2020 за період з 13.06.2018 по 01.05.2020, картка № НОМЕР_1 , вбачається, що 13.06.2018 було встановлено кредитний ліміт в сумі 500 грн та 02.09.2019 збільшено кредитний ліміт до 25 000 грн, відповідач користувався кредитними коштами та частково погашав наявну заборгованість, однак належним чином зобов`язань щодо їх повернення не виконував (а.с. 12-21).

Згідно наданого Банком розрахунку заборгованості за договором від 13.06.2018 станом на 20.05.2020 загальний розмір заборгованості становить 35 618,23 грн, з яких:

24 995,44 грн заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.:

0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту;

24 995,44 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту;

0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками;

10 622,79 грн заборгованість за простроченими відсотками;

0,00 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України;

0,00 грн нарахована пеня;

0,00 грн нараховано комісії (а.с. 7-11).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).

Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України передбачена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.

Банк, пред`являючи вимоги до ОСОБА_1 про погашення кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за відсотками.

Як зазначалось вище, у паспорті споживчого кредитування визначені тип та розмір процентних ставок: фіксована, процентна ставка у межах пільгового періоду 0,00001% річних, процентна ставка за межами пільгового періоду 43,2% річних, штраф за порушення строків оплати по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 86,4%.

Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем анкети-заяви та паспорту споживчого кредитування відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання.

Таким чином, обґрунтованими, зважаючи на погодження сторонами, є вимоги Банку про стягнення заборгованості за простроченими відсотками.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 справа № 911/3685/17 та від 04.06.2020 справа № 640/18354/14-ц до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

За інформацією Банку ОСОБА_1 за кредитним договором було видано кредитну картку зі строком дії до останнього дня 05/22 року, згідно з випискою по рахунку відповідач після підписання анкети-заяви отримав кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом, активно та систематично користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про відмову у стягненні з відповідача заборгованості за відсотками є помилковим, у зв`язку з чим відповідно до приписів ст. 376 ЦПК України рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за простроченими відсотками в сумі 10 622,79 грн.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволені у повному обсязі, слід змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору, збільшивши стягнуту з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму судового збору з 1 475,18 грн до 2 102 грн, сплачених при поданні позову до суду першої інстанції (а.с. 1).

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір за апеляційний розгляд справи в сумі 3 153 грн (а.с. 113).

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2020 року скасувати в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, буд. 1 Д, м. Київ; ) 10 622 (десять тисяч шістсот двадцять дві) грн 79 коп. заборгованості за простроченими відсотками.

Заочне рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2020 року змінити в частині визначення розміру стягнутих з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, ) судових витрат, збільшивши суму судового збору з 1 475 (однієї тисячі чотирьохсот сімдесяти п`яти) грн 18 коп. до 2 102 (двох тисяч ста двох) грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ; ) 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: