Справа №:755/8760/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" листопада 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву про уточнення позовних вимог, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» про стягнення середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні працівника,

в с т а н о в и в:

27 липня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Астахова О.О.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» про стягнення середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні працівника, та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ст. 189 Цивільного процесуального кодексу України завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

22 вересня 2020 року( за вх.№59222) позивач подав до суду пояснення та уточнення вимог про стягнення середнього заробітку та компенсації витрат за час затримки розрахунку при звільнення, які поєднано в одному документів, відповідно до прохальної частини поданого до суду документа позивач просить суд:» стягнути з відповідача на користь позивача 28813, 32 гривні компенсації позивачу втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати неоспорюваної частини заборгованості по заробітній платі ( у розмірі 25699, 58 гривень) за період з 15 липня 2014 року по 19 березня 2018 року. Стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток з 03 квітня 2015 року по день фактичного розрахунку. Стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у звіз яку з порушенням строків виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку за загальний період з 15 липня 2014 року по день фактичного розрахунку. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у остаточно визначеному розмірі на дату прийняття рішення».

Позивач в підготовчому судовому засіданні просив прийняти заяву про уточнення позовних вимог, що є процесуальним правом позивача, та за формою та змістом відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні просив відмовити у прийнятті уточненої заяви, оскільки цивільним процесуальним законодавством не передбачено подання уточненої позовної заяви, за змістом заяви не можливо з`ясувати вимоги позивача, які є відмінними від заявлених вимогу первісний позовній заяві та заяви про збільшення позовних вимог, яка прийнята судом.

Вислухавши думку учасників справи, наведені сторонами доводи та заперечення щодо підстав прийняття уточненої позовної заяви, суд приходить до наступного.

Згідно положень п. 3 ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

За наведених норм процесуального законодавства, не передбачено право позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п., тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань), виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, слід розцінювати подану до суду заяву як: - подання іншого (ще одного) позову, - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, - об`єднання позовних вимог, - зміну предмета або підстав позову.

За встановлених обставин, виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття заяви про уточнення позовних вимог, оскільки за змістом поданої до суду заяви позивач частково відтворює предмет позову за первісним позовом, однак в уточненій заяві викладено вимоги відмінні від первісних, тому подана до суду заява може розцінюватись судом як заява про зміну підстав та предмету позову, що є недопустимим відповідно вимог статті 49 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись статями 49, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України , суд -

п о с т а н о в и в:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 у прийнятті пояснень та уточнення вимог про стягнення середнього заробітку та компенсації витрат за час затримки розрахунку при звільнення, зареєстровані в канцелярії суду 22 вересня 2020 року за вх.№59222.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я: