Справа №498/476/20
Провадження по справі №2/498/197/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року смт. Велика Михайлівка Одеської області

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі: головуючої судді - Чернецької Н.С., за участю секретаря судового засідання - Гонтаренко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України в залі суду с.м.т. Велика Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 06 березня 1982 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, який було зареєстровано Марківською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис № 3. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося, на протязі останніх десяти років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, через що втрачено почуття любові один до одного. Вони проживають за однією адресою, але спільного господарства не ведуть. Суперечки про розподіл спільного майна немає. Вона неодноразово пропонувала відповідачу розірвати шлюб в адміністративному порядку через органи ДРАЦС, але він відмовився. Поновлювати шлюбні стосунки з відповідачем ОСОБА_2 вона не збирається, а тому призначення строку для примирення вважає недоцільним. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 06 березня 1982 року у Марківській сільській раді Роздільнянського району Одеської області, актовий запис № 3.

Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі. Після розірваня шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06 березня 1982 року Марківською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 06 березня 1982 року Марківською сільською радою Роздільнянського району Одеської області.

Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають.

На підставі ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають, сторони відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірвання шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу.

Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_1 », що підтверджується її письмовою заявою.

Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній.

Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 березня 1982 року Марківською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис № 3- розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 надалі іменувати прізвищем « ОСОБА_1 ».

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати Великомихайлівському районному відділу ДРАЦС Південого міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Великомихайлівський районний суд Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.С. Чернецька