справа № 208/685/20
№ провадження 2/208/1252/20
УХВАЛА

03 червня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.,

Секретаря судового засідання Корнієнко К.Є.,

Розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Чабаненко Валерії Тарасівни «про повернення коштів помилково сплаченого судового збору»,-

встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Кам`янська міська рада, третя особа: Перша Кам`янська державна нотаріальна контора «про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом», відповідно до позовних вимог позивач прохає:

-Встановити факт мого, ОСОБА_1 , проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2013 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

-ОСОБА_3 , що спадковим майном після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

-Визнати за мною, ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , житловою площею 13,0 кв.м., загальною площею 23,9 кв.м., та квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 26,2 кв. м., загальною площею 42,1кв.м., що є підставою для реєстрації за мною права власності в органах Державної реєстрації.

Провадження по справі відкрито на підставі ухвали судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 січня 2020 року, в порядку загального позовного провадження. відкрито провадження по справі, в загальному порядку, призначено підготовчий розгляд.

18 травня 2020 року через канцелярію суду надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Чабаненко Валерії Тарасівни про зменшення позовних вимог, згідно яких підтримані позовні вимоги в наступній редакції:

-встановити факт родинний відносин між померлим 19.06.2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкоємицею четвертої черги за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 ;

-визнати померлого ОСОБА_2 таким, що прийняв спадщину за померлою ОСОБА_4 згідно заповіту від 05.07.2013 року на усе належне їй майно, рухоме та нерухоме, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належали ОСОБА_4 на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належали на день смерті.

Також, 18 травня 2020 року через канцелярію суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чабаненко Валерії Тарасівни надійшло клопотання «про повернення коштів помилково сплаченого судового збору, у зв`язку зі зменшенням позовних вимог».

В судове засідання сторони не з`явились, надали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, про відмову у задоволені заяви з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або після початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частини третьої і четвертої цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду частина 5 ст. 49 ЦПК України).

Ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, згідно до аб. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.

Так, у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», передбачено: сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розмір у позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою(клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Крім цього в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснює, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті214,215 ЦПК України). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом України «Про судовий збір»); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Пунктом 44 вказаної Постанови передбачено, що питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Як вбачається з первісного варіанту заявлених позовних вимог позивачем ОСОБА_1 при зверненні із позовом до суду, позовні вимоги ОСОБА_1 складалися із 3-х позовних вимог, а саме двох вимог майнового характеру та одної вимоги немайнового характеру, після подання заяви про зменшення позовних вимог, позивачем заявлено позовні вимоги також із 3-х вимог, а саме двох вимог немайнового характеру, та однієї вимоги майнового характеру.

Також, 03.06.2020 року від представника позивача ОСОБА_5 подано клопотання про відмову від підтримання заяви про зменшення позовних вимог.

А тому в розумінні ст.ст. 6, 7 Закону України «Про судовий збір», відсутні підстави для задоволення заяви представника позивача ОСОБА_5 про повернення коштів помилково сплаченого судового збору, так як підстав для визнання судового збору сплаченого в результаті помилки в ході розгляду клопотання не встановлена, а розмір сплаченого судового збору є таким що відповідає кількості заявлених позовних вимог майнового та немайнового характеру.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 142, 255 ЦПК України, ст.ст. 4, 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

постановив:

У задоволені заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Чабаненко Валерії Тарасівни «про повернення коштів помилково сплаченого судового збору», - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до внесених змін до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2004, N 40-41, 42, ст. 492):, а саме в Розділ VI "Прикінцеві положення":

"3. Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325,

354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).".

Суддя Івченко Т. П.