головуючий у суді І інстанції Притула Н.Г.
провадження № 22-ц/824/9777/2020
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Мостової Г.І.,

суддів: Рейнарт І.М., Слюсар Т.А.,

за участю секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року АТ «Креді Агріколь Банк» звернулось до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3/3297491 від 20 березня 2019 року станом на 21 жовтня 2019 року у розмірі 226 197 грн 50 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі Комплексного договору № 3/3297491 від 20 березня 2019 року, укладеного між АТ «Креді Агріколь Банк» (надалі по тексту - банк), ТДВ «Страхова компанія «АХА Страхування Життя» (надалі по тексту - страховик) та ОСОБА_1 (надалі по тексту - позичальник), позичальнику було надано кредит у сумі 205 020 грн строком з 20 березня 2019 року по 19 березня 2024 року зі сплатою 5% річних та комісійної винагороди у розмірі 1,7% в місяць від суми кредиту.

Позивачем (банком) належним чином виконані умови договору та надані кошти відповідачу (позичальнику) у користування, проте, відповідач не виконує належним чином умов договору, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 21 жовтня 2019 року становить: 183 649 грн 87 коп. - строкова заборгованість за кредитом, 15 326 грн 75 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 55 грн 27 коп. - нараховані відсотки, 3 485 грн 34 коп. - нарахована комісія, 4 146 грн 18 коп. - прострочені відсотки, 17 426 грн 70 коп. - прострочена комісія, 2 107 грн 39 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків та комісії, а загальна сума заборгованості складає 226 197 грн 50 коп.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року позов АТ «Креді Агріколь Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за Комплексним договором № 3/3297491 від 20 березня 2019 року станом на 21 жовтня 2019 року у розмірі 42 547 грн 63 коп. та 638 грн 21 коп. судового збору.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, АТ «Креді Агріколь Банк» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити вимоги позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права з огляду на таке:

суд першої інстанції не врахував положення частини 2 статті 1050 ЦК України та право позивача на дострокове стягнення всієї заборгованості за кредитним договором;

суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про те, що вимоги до відповідача про сплату заборгованості по кредитному договору, які додані до позовної заяви не направлені відповідачу;

висновок суду першої інстанції про необізнаність відповідача із Умовами та Правила надання кредиту щодо права на дострокове стягнення заборгованості, враховуючи долучення до позову Правил надання споживчого кредиту позивача, які не підписані відповідачем, є необґрунтованим.

Іншій учасник справи, повідомлений належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

З огляду на норми частини 1 статті 1054 ЦК України, колегія апеляційного суду вважає, що у спірних правовідносинах банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Судом встановлено, що 20 березня 2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» (надалі по тексту - банк), ТДВ «Страхова компанія «АХА Страхування Життя» (надалі по тексту - страховик) та ОСОБА_1 (надалі по тексту - позичальник) укладено Комплексний договір № 3/3297491.

Відповідно до п. 1.1, 1.3.1, 1.3.2 кредитного договору, позичальнику було надано кредит у сумі 205 020 грн на споживчі потреби строком з 20 березня 2019 року по 19 березня 2024 року зі сплатою 5% річних та комісійної винагороди у розмірі 1,7% щомісячно від суми кредиту зазначеного в пункті 1.1 цього договору (а.с. 13-14).

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом згідно з договору, визначені в Правилах (а.с. 17-21).

До кредитного договору був укладений додаток №1 Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в тому числі Графік платежів по кредиту, ануїтет), де було визначено сума платежу за розрахунковий період, в тому числі: погашення суми кредиту та проценти за користування кредитом, терміни їх сплати (а.с. 15, 16).

Звертаючись з позовом, позивач посилався на те, що надав відповідачу кредит у розмірі 205 020 грн.

На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів позивачем надано меморіальні ордери № 26061565-1 та № 26061565-5 від 20 березня 2019 року (а.с. 22, 23).

Підсумовуючи викладене, колегія апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що позивач на виконання Комплексного договору № 3/3297491 від 20 березня 2019 року надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 205 020 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 5% річних та комісійної винагороди у розмірі 1,7% щомісячно від суми кредиту з кінцевим терміном повернення кредиту 19 березня 2024 року.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги (частина 2 стаття 527 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Судом також встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконувала, а тому станом на 21 жовтня 2019 року утворилась прострочена заборгованість за кредитним договором, яка становить 15 326 грн 75 коп., нараховані відсотки - 55 грн 27 коп. та прострочені відсотки - 4 146 грн 18 коп., нарахована комісія - 3 485 грн 34 коп. та прострочена комісія - 17 426 грн 70 коп.

З огляду на норми частини 1 статті 1054 ЦК України, колегія апеляційного суду вважає, що у спірних правовідносинах позичальник має довести відсутність заборгованості у зв`язку з належним виконанням зобов`язання щодо повернення грошових коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано доказів сплати заборгованості за кредитним договором, розрахунку заборгованості, що спростовує розмір заборгованості, визначений позивачем, - відповідачем також не наданий не наданий.

Підсумовуючи викладене, колегія апеляційного суду встановила, що відповідачем станом на 21 жовтня 2019 року згідно з графіком погашення кредиту існує прострочена заборгованість за кредитним договором.

Відповідно до пункту 3.1 договору у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, згідно з умовами договору позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за цим договором за кожний день прострочення платежу, що згідно з розрахунку станом на 21 жовтня 2019 року становить 2 107 грн 39 коп.

Згідно з пунктами 2.3.4 та 2.3.5 Правил надання споживчого кредиту в ПАТ «Креді Агріколь банк» у разі несплати позичальником чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії згідно з умовами договору протягом 30 днів, банк направляє позичальнику письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів, комісій, штрафних санкцій. Невиконання зобов`язання по погашенню простроченої заборгованості протягом 30 днів з дати відправки повідомлення банком, дає право банку вимагати дострокового погашення кредиту в повній сумі, нарахованих процентів та/або нарахованих комісій, штрафів, пені.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до матеріалів справи надано докази, що відповідачу підготовлені вимоги від 07 серпня 2019 року про сплату існуючої простроченої заборгованості та від 10 вересня 2019 року про дострокове виконання боргових зобов`язань протягом 30 днів з дня отримання вимоги. Доказів направлення вимог, та їх отримання чи неотримання відповідачем, до позовної заяви не додано.

Задовольняючи позов в частині простроченої заборгованості, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що позивачем виконані умови договору у повному обсязі, однак відповідачем свої зобов`язання по зазначеному договору належним чином не виконано, що призвело до утворення заборгованості по кредиту.

Разом з тим, Правила надання споживчого кредиту не підписані відповідачем, що свідчить про необізнаність відповідача із Умовами щодо дострокового стягнення заборгованості, а самим договором не визначено порядок дострокового стягнення заборгованості, а також не надано доказів направлення вимог про сплату існуючої простроченої заборгованості та про дострокове виконання боргових зобов`язань протягом 30 днів з дня отримання вимоги, тому стягненню підлягає лише прострочена заборгованість за кредитним договором.

Колегія апеляційного суду не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У частинах 1,2 статті 124 Конституції України (у редакції на час звернення позивача до суду) передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року у справі № 9-зп щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124, частини першої статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв чи скарг, що відповідають встановленим законом вимогам, є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до статті 64 Конституції України не може бути обмежене (пункт 2 цього Рішення).

Вказаний висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 695/2665/16-ц (провадження № 14?105цс20).

Відповідно до частини 3 статті 124 Конституції України (у редакції на час звернення до суду) визначено, що Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже, єдине обмеження, встановлене Конституцією України, що полягає у прямій вказівці закону про обов`язковий досудовий порядок урегулювання такого спору, у статті 1050 ЦК України відсутнє.

Підсумовуючи викладене, колегія апеляційного суду вважає, що вимога кредитора про стягнення заборгованості за кредитним договором, пред`явлена безпосередньо до суду, є обґрунтованою, а позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» задовольнити, заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року скасувати з ухваленням нового судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина 4 цієї статті).

Відповідно до частин 1,13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року скасувати з ухваленням нового судового рішення.

Позов Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за Комплексним договором № 3/3297491 від 20 березня 2019 року у розмірі 226 197 грн 50 коп. та судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у розмірі 3 392 грн 96 коп. та за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 2 754 грн 75 коп.

Інформація про боржника: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Інформація про стягувача: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» (вулиця Пушкінська, 42/4, місто Київ, ).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 січня 2021 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді І.М. Рейнарт

Т.А. Слюсар