№ провадження 2-р/495/6/19
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви

"10" листопада 2020 р. м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області заяву державного виконавця Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби про роз`яснення порядку виконання рішення,

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області винесено рішення по цивільній справі № 495/7308/13-ц, яким уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі на утримання:

- сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 363 (триста шістдесят три) гривні, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 13.09.2013 року до повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 363 (триста шістдесят три) гривні, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 13.09.2013 року до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 363 (триста шістдесят три) гривні, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 13.09.2013 року до повноліття ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 229,40 грн. (двісті двадцять дев`ять гривень сорок копійок).

Згодом, 15.01.2018 року, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.12.2017 року до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 , потім з 19.05.2018 року у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 , потім починаючи з 07.08.2019 року у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_8 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 320, 00 грн.

14.04.2019 року державний виконавець Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби звернулась до суду із заявою про роз`яснення порядку виконання рішення, а саме: чи підлягає подальшому виконанню попереднє рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду № 495/7308/13-ц від 07.10.2013 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 або підлягає поверненню виконавчого документа до суду, так як є нове прийняте рішення від 15.01.2018 року.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час судового розгляду справи були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та доводи заяви про роз`яснення порядку виконання рішення суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження.

Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого статтею 16 ЦК України.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Закон чітко не визначає що саме є зміною способу або порядку виконання судового рішення і яким чином такі дії суду мають співвідноситись із положеннями ст. 16 ЦК України, якими визначено способи захисту порушеного права позивача.

Дану правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 25 листопада 2015 року (справа № 6-1829цс15).

Як вбачається з матеріалів справи, Білгород-Дністровським міськрайонним судом винесено декілька рішень про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання його дітей сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 ..

Разом з тим, до суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того факту, чи видавався судом виконавчий лист на виконання рішення суду по справі № 495/7308/13-ц, що зазначені виконавчі листи, були пред`явлені до виконання, та, що було відкрито відповідне виконавче провадження, чи почалось примусове стягнення за попереднім рішенням суду № 495/7308/13-ц, чи воно не було скасовано, так само і наказ, який є виконавчим документом, чи був скасований або отриманий стягувачем та у встановленому законом порядку на підставі нього відкрито виконавче провадження.

Тобто до суду не надано доказів, що позивач набула статусу стягувача в межах обох зазначених цивільних справ.

На стадії виконання рішення суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог, що є неприпустимим.

Крім того, під зміною способу виконання слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. При цьому зміна способу виконання не має змінювати суті самого рішення.

У свою чергу, заява державного виконавця зумовлена саме зміною способу захисту порушеного права.

Суд також виходить з того, що саме визначення поняття роз`яснення порядку виконання рішення жодними нормами чинного законодавства не регулюється. Тож, його вимоги не вмотивовані, та не ґрунтуються на законодавчо-правових нормах.

За таких обставин, заява державного виконавця Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби про роз`яснення порядку виконання рішення заявлена необґрунтовано та є такою, щ задоволена бути не може.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні державного виконавця Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби про роз`яснення порядку виконання рішення відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складений 10 листопада 2020 року.

Суддя: