Справа № 515/1149/15-ц
Провадження № 2/515/407/20
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тимошенко С.В.

за участю: секретаря судового засідання Комерзан Л.І.

представника позивача (за довіреністю) ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Ковпака О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» (далі ТОВ «АНСУ», Товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просило стягнути з них солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 4057,76 дол. США.

В обґрунтування вимог ТОВ «АНСУ» зазначило, що 17.12.2007 р. між закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є публічне акці- онерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі ПАТ «ПУМБ») та ОСОБА_4 було укладено договір про надання кредиту № 5931564 зі строком дії до 17.12.2014 р., за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 13608 дол. США для придбання транспорт- ного засобу марки «Hyundai Accent», зобов`язався сплатити проценти за користування кредитом та повернути його банку в порядку та строки, обумовлені договором. ОСОБА_2 припинив по- вернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 4057,76 дол. США. Товари- ство також зазначило, що 17.12.2007 р. між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 5953239, за умовами якого ОСОБА_3 зобов`язалася відповідати за невиконання ОСОБА_5 усіх його зобов`язань перед банком за згаданим кредитним договором. Посилаючись на те, що на підставі договору факторингу, укладеного 16.07.2013 р. між ПАТ «ПУМБ» та ТОВ "АН СУ", банк відступив позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором, Товариство вважало, що є підстави для стягнення солідарно на його користь з боржника та поручителя забор- гованості за кредитом у зазначеному розмірі разом з передбаченими договором штрафними санк- ціями.

Рішенням суду від 22.09.2015 р., ухваленим заочне, позовні вимоги ТОВ «АНСУ» до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь ТОВ «АНСУ» заборговані- сть за кредитним договором № 5931564 від 17.12.2007 р. у розмірі 4056,76 дол.США, що еквівале- нтно 88660,49 грн., а також судові витрати по 435,07 грн. з кожного.

03.12.2019 р. відповідач ОСОБА_3 в особі свого представника адвоката Ковпака О.В. звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 02.01.2020 р. заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного ріше- ння суду задоволено та призначено справу до розгляду у загальному порядку.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Подав суду клопотання, в якому просив розглянути справу без участі представника Товариства, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Ковпак О.В. у судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, заперечуючи проти задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду сп- рави шляхом оголошення на сайті суду (а.с.225), у судове засідання не зявився, про причини неяв- ки не повідомив, заяв, клопотань не надав.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 17.12.2007 р. між закритим акціонерним товариством «Перший Україн- ський Міжнародний Банк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк") та ОСОБА_2 укладено договір № 5931564 про надання споживчого кредиту (а.с.6-14).

За умовами договору банк зобов`язався надати відповідачу грошові кошти у розмірі 13608 дол. США для придбання транспортного засобу легкового седана марки «Hyundai Accent», 2007 року випуску, з процентною ставкою за користування кредитом 12,90% річних, а відповідач викори- стати кредит виключно за його цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кре- дитом та повернути кредит банку до 17.12.2014 р. (п.п.1.1-1.4,2.3.4 Договору). Відповідно до п.1.5 договору у якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника виступає застава вказаного транспортного засобу.

Згідно з п.2.3.2 договору надання кредиту відбувається шляхом перерахування суми кредиту з позичкового рахунку № НОМЕР_1 у філії ПАТ «ПУМБ» у м.Одесі, МФО 328191, який відкри- вається банком для обліку сум, наданих позичальнику в кредит за цим Договором, на картковий рахунок позичальника № НОМЕР_2 , відкритий у гривнях в Філія ПАТ «ПУМБ» у м.Одесі, МФО 328191, що відкривається позичальнику банком. Пунктом 2.3.5 Договору визначено, що ос- кільки кредит надається в іноземній валюті, а картковий рахунок позичальника для зарахування суми кредиту відкритий в українських гривнях, позичальник безвідклично доручив банку попе- редньо здійснити продаж коштів в іноземній валюті в повній сумі, що знаходиться на позичковому рахунку, вказаному в п.2.3.2 Договору, в порядку, передбаченому заявою про продаж іноземної валюти за курсом, встановленим банком на день здійснення такої операції.

З меморіального ордеру № 1000 від 17.12.2007 р. та платіжного доручення № 1000 від 17.12. 2007 р. вбачається, що ОСОБА_2 доручив банку переказати кошти в розмірі 68720 грн. зі свого карткового рахунку на банківський рахунок продавця автомобіля за договором купівлі-про- дажу № КР-00123 від.13.12.2007 р., і такий переказ було здійснено (а.с.25,26).

Зі змісту п.п.5.2, 5.3 кредитного договору слідує, що у разі порушення ОСОБА_2 стро- ків виконання зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування креди- том позичальник сплачує на вимогу банка пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національ- ного банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов`яза- нь за кожен день прострочення, а також, крім пені, встановленої договором за порушення зобов`я- зань з повернення кредиту, позичальник зобов`язаний за весь час прострочення сплатити банку проценти на суму простроченого основного боргу.

З наданої позивачем довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором № 5931564 від 17.12.2007 р. вбачається, що станом на 25.07.2013 р. ОСОБА_2 у зв`язку із припиненням погашення кредиту допущено заборгованість у розмірі 4056,76 дол. США, з яких за- боргованість по кредиту склала 3209,19 дол. США та несплачені проценти у розмірі 847,57 дол. США. (а.с.27-31).

В судовому засіданні також встановлено, що 17.12.2007 р. між ЗАТ "Перший Український Мі- жнародний Банк" та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 5953239, відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого ОСОБА_3 зобов`язалася відповідати перед банком за невиконання ОСОБА_7 усіх його зобов`язань за згаданим кредитним договором, в тому числі за повернення суми основного боргу, процентів, комісій, неустойки (а.с.а.с.19-24).

Згідно п.1.3 договору поруки відповідальність поручителя та боржника є солідарною.

З матеріалів справи вбачається, що банк відступив позивачу право вимоги до боржників банку, зазначених у реєстрі боржників, в тому числі до ОСОБА_2 , що підтверджується договором відступлення прав вимоги № 1034/44 від 16.07.2013 р. та додатковою угодою № 7 до цього дого- вору від 25.07.2013 р. (а.с.42-49, 50-54).

Судом встановлено, що позивачем в порядку позасудового врегулювання спору 18.05.2015 р. надіслано відповідачам вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.32,33).

Вирішуючи спір, що виник між сторонами із зобов`язальних правовідносин, суд виходить з та- кого.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом сво- го особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст.16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, до яких відноситься примусове виконання обов`язку в натурі (п.5 ч.2 ст.16 ЦК).

Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Так, зобов`язанням є пра- вовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обо- в`язку.

Згідно з нормами ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином ві дповідно до умов договору та у визначений у зобов`язанні строк.

Договором, відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спря- мована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушен- ням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК ).

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими озна- ками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як передбачено ст.1048 ЦК України, право позикодавця на одержання від позичальника проце- нтів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України.

Зокрема, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право ви- магати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

В силу ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в ро- зпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в май- бутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події (ч.2 ст.1078 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає вико- нанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

За змістом ст.541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випад- ках, встановлених договором або законом.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь- кого з них окремо (ч.1 ст.543 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кре- дитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель від- повідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено дода- ткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_2 допустив виникнення заборгованості, та, відповідно, порушив зобов`язання за договором, забезпеченим порукою ОСОБА_3 , бе- ручи до уваги те, що договором поруки встановлена солідарна відповідальність відповідачів перед банком, при цьому права вимоги банка до відповідачів відступлено позивачу у встановленому ци- вільним законодавством порядку із дотриманням процедури інформування боржників про відступ- лення права грошової вимоги, суд вважає, що у позивача виникло право вимагати солідарного за- доволення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своєї вимоги про повернення наданих кредит- них коштів та сплати процентів із застосуванням передбачених договором штрафних санкцій. Від- так, на думку суду, позовні вимоги банку про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням того, що позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості в іноземній валюті без зазначення її еквіваленту в національній валюті України, суд вважає за необхідне виз- начити суму, що підлягає стягненню із застосуванням офіційного курсу НБУ на день розгляду сп- рави (21,855), а саме 88660,49 грн. (4056,76 х 21,855).

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.76-81, 89, 95, 133, 247, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК Ук- раїни, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за- довольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , солідарно на ко- ристь товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» (, вул.Лейпцігсь- ка,3-А, м.Київ, 01015) заборгованість за кредитним договором № 5931564 від 17 грудня 2007 ро- ку у розмірі 4056,76 дол. США, що еквівалентно 88660 (вісімдесяти восьми тисячам шестистам ші- стдесяти) грн. 49 коп., з яких 3209,19 дол. США заборгованість за кредитом, 847,57дол. США заборгованість за процентами.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пі- сля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.