ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 631/1660/15-ц Головуючий суддя І інстанції Мащенко С. В.
Провадження № 22-ц/818/4032/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря : Семикрас О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 01 червня 2020 року, постановлену у складі головуючого судді Мащенко С.В., по цивільній справі за заявою Павленка Владислава Миколайовича, від імені та в інтересах якого за ордером діє керуючий партнер Адвокатського об`єднання «ЮРІНКОМ» - адвокат Зеленський Владислав Володимирович, про перегляд рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року у цивільній справі № 631/1660/15-ц за позовом Липковатівського Аграрного Коледжу до ОСОБА_1 , Головного Управління Держгеокадастру України в Харківській області, Реєстраційної Служби Нововодолазького Районного Управління Юстиції, Відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області, із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці відповідача Міністерства освіти та науки України, Прокуратури Харківської області про скасування наказів, визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та скасування їх державної реєстрації, вилучення земельних ділянок з незаконного використання, виключення відомостей щодо сформованих земельних ділянок з державного земельного кадастру за нововиявленими обставинами,

встановив:

26 травня 2020 року Павленко В. М., від імені та в інтересах якого за ордером діє керуючий партнер АО «ЮРІНКОМ» - адвокат Зеленський В. В., звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року у цивільній справі № 631/1660/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ГУ Держгеокадастру України в Харківській області, Реєстраційної служби Нововодолазького РУЮ, Відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області, із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці відповідача МОН України й Прокуратури Харківської області про скасування наказів, визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та скасування їх державної реєстрації, вилучення земельних ділянок з незаконного використання, виключення відомостей щодо сформованих земельних ділянок з державного земельного кадастру» за нововиявленими обставинами.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції свої висновки обґрунтував тим, що Павленко В. М., від імені та в інтересах якого за ордером діє керуючий партнер АО «ЮРІНКОМ» - адвокат Зеленський В. В., якій системою документообігу суду надано єдиний унікальний № 631/1660/15-ц (провадження № 8/631/2/20), стосується тих самих обставин та вимог заявника ОСОБА_1 , які розглядаються судом в межах справи з єдиним унікальним № 631/462/17 (провадження № 8/631/1/20).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для відкриття провадження за заявою, з урахуванням висновків суду викладених за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Вважає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки зазначеним нововиявленим обставинам, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, а відтак, зазначене є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

Заявник категорично не погоджується з позицією суду і вважає, що ухвала Нововодолазького районного суду Харківської області від 01.06.2020р. є незаконною та необґрунтованою.

Зазначив, що в рамках провадження №631/462/17 (провадження № 8/631/1/20) Нововодолазьким районним судом Харківської області розглядається заява подана за нововиявленими обставинам у 2018 році щодо перегляду рішення Нововодолазького районного суду Харківської від 10 грудня 2015 року у справі № 631/1660/15-ц з підстав скасування Вищим адміністративним судом України ухвалою від 16 травня 2017 року (копія додається) у справі № 820/2039/15 постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2015 року та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Наголошує, що підстави для перегляду рішення Нововодолазького районного суду Харківської від 10 грудня 2015 року у справі № 631/1660/15-ц після ухвалення Вищим адміністративним судом України ухвали від 16 травня 2017 року та постанови Верховного Суду (Касаційним адміністративним судом)від 02.03.2020 р. в рамках справи №820/2039/15 є різними і за правовою підставою і за обґрунтуванням цих двох рішень.

Звертає увагу суду, що ухвала Вищого адміністративного суду України від 16.05.2017р. у справі №820/2039/15 була проміжним рішенням в рамках саме адміністративної справи та адміністративного судочинства, адже після її ухвалення справу повернуто до суду апеляційної інстанції. У свою чергу постанова Верховного Суду (Касаційного адміністративного суду) від 02.03.2020 р. є остаточним рішенням в рамках адміністративної справи та адміністративного судочинства. Аргументація постанови Верховного Суду (Касаційного адміністративного суду) від 02.03.2020р. має суттєві відмінності в своєму обґрунтуванні і правовій позиції у порівнянні із попередніми рішеннями по справі №820/2039/15.

Дані особливості є суттєвими при розгляді справи за нововиявленими обставини, які впливають на повноту і об`єктивність розгляду такої заяви, а також є самостійними підставами для звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами враховуючи положення ст.423 ЦПК України.

Більше того, судом першої інстанції не надано правового обґрунтування можливості повернення заяви у зв`язку із тим, що у суді наявна заява з подібними, але не тотожними обставинами.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник Липковатівського аграрного коледжу Загребельний Р.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

На обґрунтування вказав, що ОСОБА_1 у своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами не зазначив у чому саме полягає на його думку матеріально-правовий зв`язок фактів встановлених у адміністративній справі №820/2039/15 із позовними вимогами про визнання неправомірними дій відділу Держземагенства України у Нововодолазькому районі Харківської області щодо внесення змін до облікової звітності по формі 6-зем.,2-зем із фактами встановленими у справі №631/1660/15-ц із абсолютно іншими за правовим змістом позовними вимогами про скасування наказів Головного управління Держземагенства України в Харківській області в частині надання в оренду ОСОБА_1 земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель запасу та визнання недійсними укладених між Головним управлінням Держземагенства України в Харківській області та ОСОБА_1 договорів оренди землі.

Зазначив, що скасування будь-якого судового рішення в одній юрисдикції не може само по собі автоматично бути нововиявленою обставиною у розумінні ст.423 ЦПК України.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

28 жовтня 2020 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Зеленського В.В. про відкладення розгляду справи, яка обґрунтована наявними у державі карантинними заходами для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, що Харків віднесено до червоної зони карантину та він знаходиться на самоізоляції. Однак до заяви не додані документи на підтвердження того, що у представника позивача є конкретні та істотні перешкоди з`явитися у судове засідання, пов`язані з карантином, або що він хворіє. У Харківському апеляційному суді забезпечено дотримання усіх необхідних санітарних заходів для запобігання поширення інфекційної хвороби та технічна можливість проведення судових засідань у режимі відеоконференції, тому наведені у заяві доводи є безпідставними та з урахуванням того, що 09 вересня 2020 року до суду апеляційної інстанції вже надходило аналогічне клопотання, яке також не було підтверджено необхідними доказами (а.с. 209), та у світлі основного завдання цивільного судочинства, передбаченого у ст. 2 ЦПК України, колегія суддів не вважає поважними заявлені причини неявки.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача, за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про її розгляд, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її подальшому розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи цю ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявник, не можуть вважатися нововиявленими в розумінні частини другої статті 423 ЦПК України, подана заява заявником стосується тих самих обставин та вимог заявника ОСОБА_1 , які розглядаються судом в межах справи з єдиним унікальним № 631/462/17 (провадження № 8/631/1/20).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно до ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1,2 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення, а відтак у разі, якщо нововиявлена обставина була відома суду під час ухвалення судового рішення, то вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як вбачається з пункту 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто, ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді справі, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Відповідні правові позиції щодо визначення нововиявлених обставин наведено у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі 2а-7523/10/1270, від 10 квітня 2019 року у справі № 813/8070/14 (454/2641/14-а), від 19 червня 2019 року у справі № 815/1918/15.

Крім того, одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень (рішення у справі «Рябих проти Росії» від 24 липня 2003 року, заява № 52854/99).

Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Жодна зі сторін не має права вимагати відкриття провадження з метою повторного розгляду справи та постановлення у ній нового рішення. Існування різних поглядів на одне питання не є підставою для перегляду, про що неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини (рішення у справі «Нелюбін проти Росії», від 2 листопада 2006 року, заява № 14502/04).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Зі змісту зазначеної заяви вбачається, що підставою для перегляду рішення Нововодолазького районного суду від 10.12.2015 року у цивільній справі № 631/1660/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Головного Управлінння Держгеокадастру України в Харківській області, Реєстраційної служби Нововодолазького РУЮ, Відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області, із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці відповідача МОН України й Прокуратури Харківської області, про скасування наказів, визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та скасування їх державної реєстрації, вилучення земельних ділянок з незаконного використання, виключення відомостей щодо сформованих земельних ділянок з державного земельного кадастру, за нововиявленими обставинами є скасування 02 березня 2020 року Верховним Судом Постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року та постанови Харківського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року із закриттям провадження у справі № 820/2039/15 (а.с.48-56).

Як убачається з тексту рішення Нововодолазького районного суду Харківської області, ухваленого 10.12.2015 року у справі з єдиним унікальним № 631/1660/15-ц (провадження № 2/631/672/15) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ГУ Держгеокадастру України в Харківській області, Реєстраційної служби Нововодолазького РУЮ, Відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області, із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці відповідача МОН України й Прокуратури Харківської області, -про скасування наказів, визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та скасування їх державної реєстрації, вилучення земельних ділянок з незаконного використання, виключення відомостей щодо сформованих земельних ділянок з державного земельного кадастру, зокрема, абзацу 4 сторінки 5 рішення, суд вказав: «Протиправність дій Відділу Держземагенства України у Нововодолазькому районі в Харківській області також встановлена Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015 року по справі № 820/2039/15, а тому в силу приписів статті 61 ЦПК України не підлягає доказуванню» (а.с.12-23).

Підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду, була саме Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015 року по справі № 820/2039/15, тоді як згідно до Постанови Верховного Суду від 02.03.2020 року скасовані Постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 року та Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2015 року із закриттям провадження у справі № 820/2039/15.

Із роз`яснень, наданих у пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року впливає, що скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору. Підставою скасування судового рішення може бути лише ухвалене судом судове рішення, а не рішення третейського суду або іншого державного органу. Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв`язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв`язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

Таким чином, Нововодолазький районний суд Харківської області не обґрунтовував своє рішення, ухвалене 10.12.2015 року у справі з єдиним унікальним № 631/1660/15-ц (провадження № 2/631/672/15), за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ГУ Держгеокадастру України в Харківській області, Реєстраційної служби Нововодолазького РУЮ, Відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області, із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці відповідача МОН України й Прокуратури Харківської області, - «Про скасування наказів, визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та скасування їх державної реєстрації, вилучення земельних ділянок з незаконного використання, виключення відомостей щодо сформованих земельних ділянок з державного земельного кадастру», судовими рішеннями, що скасовані постановою Верховного Суду від 02.03.2020 року, а тому формально підстав для його перегляду за пунктом 3 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України не має.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 8-рп/2002 від 07.05.2002 року (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) визначив, що судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право, а за змістом частини 2 статті 4 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежено навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану.

У провадженні Нововодолазького районного суду Харківської області перебуває справа № 631/462/17 (провадження № 8/631/1/20) за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Нововодолазького районного суду від 10.12.2015 року у цивільній справі № 631/1660/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ГУ Держгеокадастру України в Харківській області, Реєстраційної служби Нововодолазького РУЮ, Відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області, із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці відповідача МОН України й Прокуратури Харківської області, - про скасування наказів, визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та скасування їх державної реєстрації, вилучення земельних ділянок з незаконного використання, виключення відомостей щодо сформованих земельних ділянок з державного земельного кадастру за нововиявленими обставинами з підстав скасування 16 травня 2017 року Вищим адміністративним судом України Постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2015 року по справі № 820/2039/15.

На час звернення Павленка В. М., від імені та в інтересах якого за ордером діє керуючий партнер АО «ЮРІНКОМ» - адвокат Зеленський В. В., із заявою про перегляд рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року у цивільній справі № 631/1660/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ГУ Держгеокадастру України в Харківській області, Реєстраційної служби Нововодолазького РУЮ, Відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області, із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці відповідача МОН України й Прокуратури Харківської області, - про скасування наказів, визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та скасування їх державної реєстрації, вилучення земельних ділянок з незаконного використання, виключення відомостей щодо сформованих земельних ділянок з державного земельного кадастру, останнє з підстав скасування судового рішення, що стало преюдиційним для його ухвалення, вже переглядається за нововиявленими обставинами.

Таким чином, заява Павленка В. М., від імені та в інтересах якого за ордером діє керуючий партнер АО «ЮРІНКОМ» - адвокат Зеленський В. В., якій системою документообігу суду надано єдиний унікальний № 631/1660/15-ц (провадження № 8/631/2/20), стосується тих самих обставин та вимог заявника ОСОБА_1 , які розглядаються судом в межах справи з єдиним унікальним № 631/462/17 (провадження № 8/631/1/20).

Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться у статтях 424, 426 ЦПК України, Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення у апеляційному або касаційному порядку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків районного суду та не свідчать про порушення ним норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вказане, районний суд прийшов до вірного висновку, що зазначені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 423 ЦПК України.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 01 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 05 листопада 2020 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

О.М.Хорошевський.