Справа № 450/2299/20 Провадження № 2/450/1384/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б,

при секретарі Гев`як Ю.С.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про предмет спору : стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 2 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 55 755, 80 грн.,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): 13.12.2018 року між сторонами було укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав 2 000, 00 доларів США у борг терміном до 31.01.2019 року. 05.05.2020 року на адресу відповідача позивачем було скеровано письмову вимогу про повернення суми позики, яку відповідач отримав 14.05.2020 року. Однак вказана вимога ним проігнорована. На момент підготовки позову 24.07.2020 року, офіційний курс гривні щодо долара США становить 27, 8779 грн. Отже гривневий еквівалент позики, на вказану дату становить 55 755, 80 грн. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.

В судове засідання позивач не з`явився, однак з`явився його представник, який заявлені позовні вимоги підтримав просив такі задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Суму позики просить рахувати згідно курсу гривні щодо долара США зазначеній в позовній заяві. Також вказав, що під час судового розгляду відповідач частково погасив борг, а саме в розмірі 20 000, 00 грн.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, подав повторно клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю явки в судове засідання з метою вжиття заходів, щодо самоізоляції та дотримання рекомендації Ради суддів України, щодо утримання відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабість, кашель, застуда, утруднення дихання, тощо), таке ж клопотання ним було подано 18.11.2020 року, однак жодних підтверджуючих доказів поважності причин неявки ним не надано, тому причини його неявки до суду визнано неповажними, та суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутності відповідача.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

29.07.2020 року запит щодо доступу до персональних даних; 21.08.2020 року відповідь на запит щодо доступу до персональних даних; 21.08.2020 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 21.09.2020 року клопотання позивача про розгляд справи у його відсутності; 21.09.2020 року клопотання відповідача про відкладення розгляду справи; 21.09.2020 року ухвала про відкладення розгляду справи; 12.10.2020 року ухвала про відкладення розгляду справи; 16.11.2020 року клопотання відповідача про долучення доказів; 18.11.2020 року клопотання відповідача про відкладення розгляду справи; 18.11.2020 року клопотання відповідача про проведення врегулювання спору за участі судді; 10.12.2020 року клопотання відповідача про відкладення розгляду справи; 10.12.2020 року протокольною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання відповідача від 18.11.2020 року.

Суд заслухавши думку представника позивача, дослідивши позовну заяву, а також долучені письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 13.12.2018 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого відповідач ОСОБА_3 отримав від позивача ОСОБА_2 2 000 доларів США та зобов`язався повернути до 31.01.2019 року.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином відповідач склав розписку 13.12.2019 року про те, що він отримав від позивача 2 000, 00 доларів США.

Так в ч. 2 ст. 1047 ЦК України вказано, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, відповідач прийнявши на себе зобов`язання повернути позивачу 2 000 доларів США, зобов`язаний виконати відповідне зобов`язання в порядку та у строк, що вказаний в розписці.

05.05.2020 року позивач на адресу відповідача, скерував вимогу про повернення боргу в розмірі 2 000, 00 доларів США, однак відповідачем така не виконана.

Судом встановлено, під час судового розгляду цивільної справи відповідач частково сплатив суму боргу перед позивачем, а саме 14.08.2020 року здійснив банківських переказ на банківську катку позивача у розмірі 20 000, 00 грн., що стверджується квитанцією від 14.08.2020 року та визнається позивачем згідно його письмової заяви від 18.09.2020 року, представником позивача в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми позики у гривнях, визначеної за офіційним курсом НБУ станом на 24.07.2020 року за 1 долар США, та представник позивача в судовому засіданні вказав, що просить суд здійснювати розрахунок суми заборгованості згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.07.2020 року за 1 долар США.

В ч. 1 ст. 13 ЦК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже виключно позивачу належить обрання способу захисту порушеного права, пред`явлення вимог до відповідача у валюті позики чи в її еквіваленті.

Судом встановлено, що на момент складання позовної заяви офіційний курс НБУ станом на 24.07.2020 року за 1 долар США становить 27, 8779 грн.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, аналогічне визначення міститься також в ст. 81 ЦПК України.

Будь-яких доказів, які б спростовували наведену позивачем суму заборгованості за вказаним договором позики відповідачем суду не представлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики за несвоєчасне виконання зобов`язання є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, а саме з врахування сплаченої відповідачем суми боргу у розмірі 20 000, 00 грн. (717, 42 доларів США). Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 1 282, 58 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 35 755, 80 грн.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , заборгованість за договором позики від 13.12.2018 року у розмірі 1 282, 58 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 35 755, 80 (тридцять п`ять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять гривень 80 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , 840, 80 грн. сплаченого позивачем судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач : ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач : ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текс судового рішення складено 18.12.2020 року.

СуддяН. Б. Добош