У Х В А Л А

про розгляд заяви про відвід судді

19.10.2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бенца К.К.

при секретарі - Парова І.І.

за участю :

позивача - ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Ужгородської міської ради в особі відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про визнання права власності і усунення перешкод у користуванні об"єктом спільної сумісної власності, визнання договорів недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Ужгородської міської ради в особі відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про визнання права власності і усунення перешкод у користуванні об"єктом спільної сумісної власності, визнання договорів недійсними.

Дана справа знаходилась у провадженні судді ОСОБА_6 .

Розпорядженням керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду від 19.09.2018 р. призначено повторний автоматизований перерозподіл справи №308/7956/17, у зв`язку із звільненням ОСОБА_6. з посади судді Ужгородського міськрайонного суду.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К. від 04.10.2018 року прийнято справу №308/7956/17 до свого провадження.

На адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючому судді з підстав п.п. 3, 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, мотивуючи наявністю обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Бенца К.К. Також посилається на те, що суддя Бенца К.К. у справі № 308/1959/17 за позовом Ужгородської місцевої прокуратури , на її думку, без належної мотивації відмовила у залученні ОСОБА_1 як третьої особи на боці позивача, чим фактично порушила право ОСОБА_1 на справедливий суд, відмовивши у доступі до суду. Позивач ОСОБА_1 зазначає, що прийняте суддею процессуальне рішення у справі № 308/1959/17, яким залишено позов Ужгородської місцевої прокуратури без розгляду , недопуск її до участі у справі як третьої особи вказують на особисту зацікавленість судді Бенца К.К. у винесенні рішень на користь відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 і змушують її звертатися із скаргами на дії судді. Позивач зазначає, що викладені обставини викликають у неї сумнів в об`єктивності та упередженості судді у розгляді справ за її участю, а тому суддя підлягає відводу.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила задоволити заяву про відвід судді з підстав викладених у заяві , а також з підстав викладених у п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, вказуючи на те, що у неї є сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про відвід судді.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області, Ужгородська міська рада в особі відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи в межах заявленого відводу, приходить до наступного висновку.

Підстави для заяви відводу судді передбачені ст. ст. 36,37 ЦПК України.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ст. 36 ЦПК України).

Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Що стосується доводів заявника про наявність обставин, які вказують , що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи , суд виходить з наступного.

Слід зазначити, що заявник не надала належних доказів на підтвердження особистої заінтересованості судді Бенца К.К. у постановлені рішень на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , а відтак такі доводи заявника не підтверджуються доказами.

Окрім того, в основу заяви про відвід покладені доводи про незгоду з процессуальними рішеннями судді Бенца К.К. ухваленими у справі № 308/1959/17, зокрема , яким залишено позов Ужгородської місцевої прокуратури без розгляду , недопуск ОСОБА_1 до участі у справі як третьої особи, проте ці твердження не доводять заінтересованість судді Бенца К.К. у результаті розгляду справита у постановлені рішень на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Вказані обставини можуть слугувати підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції , а процесуальні рішення судді у справі не можуть бути підставою для його відводу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Що стосується доводів заявника про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя відводиться за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.9 Конституції України, п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, оскільки є обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які роз`яснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду.

У розумінні ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями суб`єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та об`єктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо об`єктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Так, у справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Таким чином, суд піддавши аналізу підстави для відводу у справі № 308/7956/17 , з врахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, зважаючи на те, що у сторони провадження виникли сумніви в неупередженості судді вважає, що наявні об`єктивні компоненти, які змушують сторону сумніватися в неупередженості суду незалежно від його поведінки, оскільки вони не залежать від волі самого суду (судді), однак об`єктивно існують, від так з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, з метою уникнення потенційної підозри певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справи , вважаю доцільним і необхідним в інтересах правосуддя та сторін по справі заяву про відвід судді задовольнити частково.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 182, 260,261 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Бенца К.К., у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Ужгородської міської ради в особі відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про визнання права власності і усунення перешкод у користуванні об"єктом спільної сумісної власності, визнання договорів недійсними - задоволити частково.

Відвести суддю Бенца К.К. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Ужгородської міської ради в особі відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про визнання права власності і усунення перешкод у користуванні об"єктом спільної сумісної власності, визнання договорів недійсними.

Передати матеріали цивільної справи №308/7956/17 до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду для виконання вимог, передбачених ст.33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту ухвали з врахуванням днів тимчасової непрацездатності судді - 09.11.2020 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К.Бенца