гСправа № 358/1237/20 Провадження № 2/358/696/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.,

за участю секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуслав, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Богуславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про оспорювання батьківства та виключення запису про батька дитини з актового запису про народження дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить виключити відомості про ОСОБА_2 , як батька, з актового запису № 116 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 28 липня 2020 року Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства (м.Київ) та зобов`язати Богуславський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства (м. Київ) внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за № 116, складений 28.07.2020 Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зазначивши батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінити прізвище дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_6 », по батькові з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_6 » та видати нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 13 листопада 2018 року вона та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Богуславському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. В грудні 2018 року вони припинили сімейно-шлюбні стосунки і разом не проживали, шлюб мав формальний характер.

В період часу з липня 2019 року і по даний час вона проживає спільно, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , фактично мають сімейні відносини як чоловік та жінка, ці відносини мають постійний характер. Від спільного проживання у них з ОСОБА_3 народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але в зв`язку з тим, що на момент народження дочки шлюб між нею (позивачкою) та відповідачем ОСОБА_2 не був офіційно розірваний, саме він був записаний батьком дитини, відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України. В силу ч. 2 ст. 110 Сімейного Кодексу України вона не могла розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2 протягом вагітності та відразу після народження дитини.

Позивачка також зазначає, що між дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , який записаний батьком дитини, відсутнє кровне споріднення. Біологічний батько дитини ОСОБА_3 визнає своє батьківство відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Для повного і гармонійного розвитку дитини, її особистості, вона має зростати під опікою і вихованням рідного батька, що забезпечить її виховання в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості, що змусило позивачку для захисту інтересів дитини звернутися до суду з даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, а також зазначила, що підтримує позов у повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення.

Третя особа - Богуславський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свого представника не направили, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином. Згідно листа, що міститься в матеріалах справи, просять розгляд справи проводити без їх участі, заперечень щодо позову немає.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що не заперечує проти позову та просить задовольнити його в повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що 13 листопада 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №124 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 28.07.2020 року Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), згідно якого матір`ю вказана ОСОБА_1 , батьком дитини вказано ОСОБА_2 .

Позивачка ОСОБА_4 визнає, що батьком дитини ОСОБА_4 являється ОСОБА_3 , який 20 жовтня 2020 року подав заяву про визнання свого батьківства щодо дитини (а.с. 11).

Відповідач ОСОБА_2 визнав позов, що свідчить про те, що він не являється батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Згідно ч. 1 ст. 3 згаданої Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до частини першої статті 8 даної Конвенції держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.

Частиною 1 статті 9 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Отже, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним.

Відповідно до ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.

Згідно із п.п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК України).

Відповідно до ст. 136 СК України - оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому, відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Відповідно до пункту 20 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5) при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно п. 2.16.4. Розділу II Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих та достатніх законних підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15,16 ЦК України, ст. ст. 122, 136, 138 СК України, ст. ст. 10, 12, 81, 82, 206, 265, 268 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Миронівка Миронівського району Київської області з актового запису № 116 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 28 липня 2020 року Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Зобов`язати Богуславський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства (м. Київ) внести зміни до актового запису № 116 від 28 липня 2020 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та виданого Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ):

прізвище дитини вказати - « ОСОБА_6 », по батькові - « ОСОБА_6 »;

відомості про батька вказати: « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 » та видати нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін.

Копію рішення для виконання направити до Богуславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов