Номер провадження: 22-ц/813/1648/20
Головуючий у першій інстанції Петренко В.С.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м.Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя, що є сумісною власністю подружжя,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2018 року ОСОБА_2 подала клопотання про скасування заходів забезпечення позову в якій просила зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , зняти арешт з автомобіля Kia Picanto, державний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 (в.м., а.с 1-14).

06 грудня 2018 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задоволено частково. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2013 року Знято арешт з квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 . Знято арешт з автомобіля Kia Picanto, д/н НОМЕР_1 , 2005 року випуску, номер кузову: НОМЕР_2 , помаранчевого кольору, який належить ОСОБА_2 . Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.08.2017 року. Знято арешт з заступного майна: кухні з фасадами з ольхи та африканського профілю з мийкою Campus; кондиціонеру «York» Мап-Моп 45; спального гарнітуру «Alfona group Florida»; меблевий гарнітур «Zaragosa Moscu Chapa de Oliva», який складається з меблевої стінки Liberia L330XH226XP46, шість стільців Silla Triana con Margue-Terria, стіл Mesa de. В решті вимог заяви відмовлено. Копію ухвали направлено сторонам для відома, Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, Регіональному сервісному центру МВС в Одеській області, Першому Київському відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області у разі набрання ухвалою законної сили для виконання (в.м., а.с. 41-46).

11 грудня 2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що 11 жовтня 2018 року, апеляційним судом Одеської області була ухвалена постанова, якою було скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 січня 2018 року. ОСОБА_1 , не погоджуючись з даним рішенням, подав касаційну скаргу, яку 27 листопада 2018 року було розподілено на колегію суддів. Але 06 грудня 2018 року, ухвалою Київського районного суду м. Одеси було скасовано заходи забезпечення позову. А тому, на думку апелянта, інститут заходів забезпечення позову існує саме для можливості виконання рішення, а справа про розподіл майна знаходилася на розгляді у Касаційному цивільному суді, тому скасування таких засобів є передчасними. Апелянт просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову, постановити нову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовити (в.м. 49-50).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Сторони клопотання про проведення судового засідання за допомогою відеоконференцзв`язку не подавали. Оскільки явка до апеляційного суду не є обов`язковою, перешкоди для розгляду справи відсутні (ст. 8, ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції, керуючись ст. 158 ЦПК України, виходив з того, що постановою апеляційного суду Одеської області від 11.10.2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що є сумісною власністю подружжя було відмовлено, і вказана постанова набрала законної сили.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

07 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Київського районного суду м. Одеси до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є сумісною власністю подружжя (т.1, а.с 1-43).

25 березня 2014 року ОСОБА_2 надала до Київського районного суду м. Одеси зустрічну позовну заяву, яку уточнила у судовому засіданні, та просила присудити їй грошову компенсацію за 1/2 частку у праві спільної сумісної власності подружжя на автомобіль "BMW X5, д/н НОМЕР_3 , що дорівнює 74 800,00 гривень, грошову компенсацію за 1/2 частку у праві спільної сумісної власності подружжя на торгівельний павільйон, розташований по АДРЕСА_2 , що дорівнює 39293,00 гривень, грошову компенсацію за 1/2 частку у праві спільної сумісної власності подружжя на внесок до статутного капіталу ТОВ АВТОТЮНІНГ, що дорівнює 7 500,00 гривень, яку стягнути з ОСОБА_1 , посилаючись на те, що зазначене в зустрічній позовній заяві майно є сумісною власністю подружжя та повинно бути поділено між сторонами шляхом залишення у власності ОСОБА_1 вищевказаного майна та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 частину вартості цього майна (т.1, а.с 72-101).

11 квітня 2017 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом арешту майна та просив накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (т.3, а.с 145-146).

23 серпня 2017 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси (головуючий - суддя Васильків О.В.) заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задоволено. Доручено Київському відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області здійснити вихід за адресою: АДРЕСА_3 , для встановлення та опису майна: -Кухня з фасадами з ольхи та африканського профілю з мийкою Campus; -Кондиціонер York Man-Mon 45; -Спальний гарнітур Alfona group Florida; -Меблевий гарнітур Zaragosa Moscu Chapa de Oliva, який складається з меблевої стінки Liberia L330XH226XP46, шість стільців Silla Triana con Margue-Terria, стіл Mesa de. Накладено арешт на майно: -Кухня з фасадами з ольхи та африканського профілю з мийкою Campus; -Кондиціонер York Man-Mon 45; -Спальний гарнітур Alfona group Florida; -Меблевий гарнітур Zaragosa Moscu Chapa de Oliva, який складається з меблевої стінки Liberia L330XH226XP46, шість стільців Silla Triana con Margue-Terria, стіл Mesa de. Копію ухвали направлено до Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області /м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 1 для негайного виконання (т.3, а.с 167-169).

11 січня 2018 року рішенням Київського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Васильків О.В.) позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано спільним майном подружжя ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 21.11.1996 року Київським РВ УМВС України в Одеській області, місце проживання АДРЕСА_4 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 08.09.1999 року Приморським РВ УМВС України в Одеській області, місце проживання АДРЕСА_3 наступне майно: -Маршові сходи, двері, мийку «Campus»; -Кухню з фасадами з ольхи та африканського профілю, кухонну поверхню «Bosch 0142» з духовкою; -Кондиціонер York Man-Mon 45; -Меблевий гарнітур Zaragosa Moscu Chapa de Oliva, який складається з меблевої стінки Liberia L330XH226XP46, шість стільців Silla Triana con Margue-Terria, стіл Mesa de; -Спальний гарнітур Alfona group Florida; -Два телевізори «Sony» модель 21м91, серійні номери 1002117 та 1001217. Поділили спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та визнати за ОСОБА_1 право власності на: - Кондиціонер York Man-Mon 45; -Меблевий гарнітур Zaragosa Moscu Chapa de Oliva, який складається з меблевої стінки Liberia L330XH226XP46. Визнано за ОСОБА_2 право власності на: -Маршові сходи, двері, мийку «Campus»; - Кухню з фасадами з ольхи та африканського профілю, кухонну поверхню «Bosch 0142» з духовкою; -Спальний гарнітур Alfona group Florida; -Два телевізори «Sony» модель 21м91, серійні номери 1002117 та 1001217. В іншій частині вимог відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2013 року, а саме: - скасовано арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 ; - скасовано арешт з автомобіля Kia Picanto, д/н НОМЕР_1 , 2005 випуску, який належить ОСОБА_2 . Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.08.2017 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили (т.3, а.с 206-213).

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 11 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 січня 2018 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, що є сумісною власністю подружжя, відмовлено.

23 жовтня 2018 року ОСОБА_2 подала клопотання про скасування заходів забезпечення позову в якій просила зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , зняти арешт з автомобіля Kia Picanto, державний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 (в.м., а.с 1-14).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Апеляційного суду Одеської області від 11 жовтня 2018 року скасовано, рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 січня 2018 року залишено в силі.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 січня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно: маршові сходи, двері, мийку «Campus»; кухню з фасадами з ольхи та африканського профілю, кухонну поверхню «Bosch 0142» з духовкою; Кондиціонер «York» Man-Mon 45; меблевий гарнітур «Zaragosa Moscu Chapa de Oliva», який складається з меблевої стінки «Liberia L330XH226XP46», шість стільців «Silla Triana con Margue-Terria», стіл «Mesa de»; спальний гарнітур «Alfona group Florida»; два телевізори «Sony» модель 21м91, серійні номери 1002117 та 1001217. Здійснено поділ спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнано за ОСОБА_1 право власності на: кондиціонер «York» Man-Mon 45; меблевий гарнітур «Zaragosa Moscu Chapa de Oliva», який складається з меблевої стінки «Liberia L330XH226XP46». Визнано за ОСОБА_2 право власності на: маршові сходи, двері, мийку «Campus»; кухню з фасадами з ольхи та африканського профілю, кухонну поверхню «Bosch 0142» з духовкою; спальний гарнітур «Аlfona group Florida»; два телевізори «Sony» модель 21м91, серійні номери 1002117 та 1001217. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2013 року. Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2017 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

30.07.2020 року ОСОБА_1 подав заяву про залишення апеляційної скарги без розгляду (а.с. 68), що свідчить про те, що відповідна процесуальна дія втратила актуальність для апелянта. Разом з тим, апеляційний суд вказане клопотання відхиляє, оскільки цивільним процесуальним кодексом не передбачена можливість апеляційного суду залишити без розгляду апеляційну скаргу. Тому апеляційний суд переглядає апеляційну скаргу в межах доводів апеляційної скарги з врахуванням процесуальної позиції апелянта.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, а саме п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Інститут забезпечення позову, за своєю суттю, повинен слугувати гарантією для забезпечення виконання судового рішення, у випадку задоволення позову, в майбутньому, та, усунення можливих майбутніх перешкод його виконання. При цьому необхідно враховувати, що ухвалення відповідного рішення, серед іншого, повинно мати законну та виправдану мету. Вказане означає, що застосування відповідного заходу забезпечення позову має бути належним чином вмотивовано та підтверджено відповідними доказами.

Частинами першою, четвертою статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала.

У випадку залишення без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (частина дев`ята - десята статті 158 ЦПК України).

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дії суду, як особливого суб`єкта владних повноважень, регламентовані процесуальним кодексом, дискреція на обрання варіантів дій судом має бути прямо передбачена в процесуальному законі.

Втім, за змістом зазначених вище норм в разі повної відмови у задоволенні позову суд безальтернативно зобов`язаний у відповідному судовому рішенні зазначити про скасування заходів забезпечення позову. Таким чином, після набрання законної сили постановою Апеляційного суду Одеської області від 11.10.2018 року, якою у задоволенні позовних вимог було відмовлено, відповідач у передбаченому процесуальним законодавством порядку звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, а суд першої інстанції керуючись ч.9 ст. 158 ЦПК України дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності задоволення відповідного клопотання та скасування накладених ним заходів забезпечення позову.

Посилання апелянта на те, що забезпечення позову шляхом арешту та опису жодним чином не порушує право користування вказаним майном відповідача, апеляційний суд не приймає як такі, що на рішення справи по суті не вливають. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, оскільки апеляційне оскарження ухвали про скасування заходів забезпечення позову втратило свою актуальність для апелянта, що було ним підтверджено поданням заяви про залишення апеляційної скарги без розгляду, враховуючи положення діючого національного законодавства, оскільки суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права, апеляційний суд на підставі ст.. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу та оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

29.12.2020 року м. Одеса