Справа № 288/576/17
Провадження № 2/272/646/20
УХВАЛА

30 грудня 2020 року

Суддя Андрушівського районного суду Житомирської області Палазюк В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (правонаступника померлого ОСОБА_2 ) до Приватного сільськогосподарського підприємства "Україна" про відшкодування завданої моральної шкоди, заподіяної внаслідок самовільного використання земельної ділянки, незаконного використання частки пайового фонду майна колективного підприємства "Україна" - приватним підприємством "Україна",-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Андрушівського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 (правонаступника померлого ОСОБА_2 ) до Приватного сільськогосподарського підприємства "Україна" про відшкодування завданої моральної шкоди, заподіяної внаслідок самовільного використання земельної ділянки, незаконного використання частки пайового фонду майна колективного підприємства "Україна" - приватним підприємством "Україна", яка призначена до підготовчого судового засідання на 28.12.2020 року.

29.12.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в даній справі. В обгрунтування зазначає, що Ухвалою Попільнянського районного суду від 06.01.2017 року по справі № 288/1685/14- ц накладено арешт в інтересах ОСОБА_2 (стягувач) на земельну ділянку (земельний пай) № НОМЕР_1 з кадастровим номером :01:000:0339, площею 2,2086 га. розташованої в адміністративних межах Квітневої (стара назва - Почуйківської) сільської ради, накладено заборону ПСП «Україна» «боржнику» будь-яким чином використовувати спірну земельну ділянку. Однак в зазначеній ухвалі не визначено, в якій частині необхідно виконати ухвалу суду, зазначити чи право стягнення є солідарним, що є грубим порушенням ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому виконавчий документ не відповідає вимогам п.3 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Необхідність забезпечення позову спрямоване насамперед проти самовільного зайняття нерухомого майна за обставин незаконного набуття права власності на нього, незаконної вигоди від вирощеного врожаю, що дає обґрунтовані підстави припускати, що вказане вище майно може і надалі використовуватись третіми особами. Вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту є обгрунтованим заходом забезпечення позову, який відповідає характеру спірних правовідносин і зможе забезпечити в подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову та забезпечить збереження спірного майна, а невжиття відповідних заходів забезпеченя позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефектний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та матеріали додані до неї, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не відповідає вимогам вказаних норм, оскільки вона не містить ціни позову, обгрунтування необхідності забезпечення позову з врахуванням предмету позову та обгрунтування відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, заявленим позовним вимогам, оскільки предметом вказаного позову є моральна шкода, а не спірне майно, для забезпечення збереження якого позивач просить накласти арешт. Крім того арешт на дану земельну ділянку вже накладений в межах іншої цивільної справи. У заяві про забезпечення позову відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40грн. Ст. 5 вказаного Закону передбачає перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, однак доказів наявності пільг, які має ОСОБА_1 не надані. Пільга померлого батька не поширюється на правонаступника, оскільки нерозривно пов`язана з особою спадкодавця.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову повернути заявнику ОСОБА_1 , оскільки її подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.149, 150-153, 260, 353 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (правонаступника померлого ОСОБА_2 ) до Приватного сільськогосподарського підприємства "Україна" про відшкодування завданої моральної шкоди, заподіяної внаслідок самовільного використання земельної ділянки, незаконного використання частки пайового фонду майна колективного підприємства "Україна" - приватним підприємством "Україна"повернути позивачу ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:В. М. Палазюк