Провадження № 2/201/756/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

11 лютого 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Кисельової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2020р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання трьох дітей (а.с. 1-3).

Ухвалою судді від 24.09.2019р. відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 21-22).

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона перебуває зі ОСОБА_2 з 01.09.2006р. у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Спільне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини фактично припинені з травня 2019 року. Діти мешкають з позивачкою, повністю знаходяться на її утриманні, позивачка не має доходів, офіційно не працевлаштована. Відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає. Натомість має доходи від використання торгівельної марки «Pastifood», а також займається оптовою продуктами харчування. Має у власності рухоме та не рухоме майно, про існування якого вона дізналась випадково. Відповідач не має іншої родини, не має на утриманні інших осіб.

На утримання малолітніх дітей позивачка витрачає кошти орієнтовно в сумі 62 290 грн. на місяць, а саме, на дитячі шкільні та дошкільні заклади, кружки розвитку, одяг, харчуванні, лікування, іграшки, перукарі та інше. Діти звикли до таких умов життя, зміна цих умов вже суттєво вплинуло на їх емоційний стан, освітній рівень.

На підставі викладеного, посилаючись на норми ст.ст. 180, 181 СК України просить стягнути зі ОСОБА_2 на свою користь аліменти щомісячно на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, а саме, у розмірі 24 270,00 грн. - на утримання доньки ОСОБА_3 , 20 120,00 грн. - на утримання сина ОСОБА_4 та 17 900,00 грн. - на утримання доньки ОСОБА_5 , а всього 62 290 грн.

Відповідач позовні вимоги визнав частково. 21.01.2020р. надав відзив на позовну заяву (а.с. 41-43), у якому зазначив, що дійсно шлюбні відносини з позивачкою припинені, вони не проживаю однією сім`єю, але він приймає участь в утриманні дітей та самої позивачки. У період з 07.05.2019р. по 15.01.2020р. перерахував зі своєї банківської картки на банківську картку ОСОБА_1 грошові кошти на загальну суму 97 655,00 грн., також купував для дітей та родини продукти харчування, одяг, подарунки для дітей.

ОСОБА_1 разом із дітьми проживають у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , яка придбана в період шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя, а відповідач сплачував комунальні платежі за квартиру. У шлюбі вони купували ще одну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яку позивачка здає в оренду за 12 000,00 грн., залишаючи кошти у своєму розпорядженні.

03.12.2019р. він написав заяву директору КВК № 111 заяву про те, щоб його повідомляли про батьківські збори і витрати, пов`язані з шкільним процесом, харчуванням, підручниками, екскурсіями тощо. Також відповідач оплачував готівкою за відвідування дитячого садку донькою ОСОБА_5 .

Зазначив, що наразі він не має власного житла, орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_3 1 на підставі договору оренди від 09.11.2019р. за 5 500,00 грн. на місяць. Факт проживання підтверджується також актом обстеження умов проживання від 02.12.2019р., складеним головним спеціалістом УССД Соборного району м. Дніпра.

Стосовно доводів позивачки про наявність доходів від використання торгової марки «Pastifood» та від оптової торгівлі продуктами харчування, зазначив, що він є приватним підприємцем, має нестабільний дохід, в основному це накопичення за минулі роки. У 2019 році отримав лише 200,00 грн. від співпраці з ПП «Веставтобуд», що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми отриманих доходів.

Водночас, не відмовлявся від утримання дітей, але загальна сума аліментів 62 290, 00 грн. є непомірно великою, тому просив частково відмовити у задоволенні позовних вимог та стягувати з нього аліменти в сумі по 1500 грн. на кожну дитину.

Представник позивачки адвокат Татарко О.О. (діє на підставі договору від 14.01.2020р. та ордеру від 15.01.2020р. а.с. 79-83) надав відповідь на відзив (а.с. 59-61), а також надав заяву про долучення додаткових доказів (а.с. 68 73), у яких зазначив, що надані відповідачем квитанції свідчать про перерахування коштів у період з 08.03.2019р. по 25.07.2019р., коли сторони мешкали однією сім`єю і в сумі 81 571,91 грн., а не 97 655,00 грн. За даними з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів, співвласником торгівельної марки «Pastifood» є відповідач. Позивачка не оспорює факт отримання прибутку від здачі в оренду квартири за адресою: АДРЕСА_2 , але цих коштів не достатньо для підтримання звичного рівня життя дітей.

Вважав необґрунтованими доводи відповідача про те, що він у змозі сплачувати лише по 1 500 грн. на кожну дитину, оскільки орендує квартиру за 5 500,00 грн., сплачував комунальні платежі за квартиру, в якій мешкає позивачка, оплачував дитячий садочок доньці ОСОБА_5 , надав квитанції про сплату коштів на суму 81 571,91 грн., що вказує на достатній його рівень доходу. Крім того, за даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 23.05.2019р. ОСОБА_2 на праві власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_4 , а потім 25.11.2019р. була відчужена ОСОБА_6 . Наполягав на задоволенні позову.

З урахуванням заяв сторін від 11.02.2020р., судове засідання відповідно до положень ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України відбувалось за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Судом встановлено, що батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 11-13).

Діти мешкають зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , що відповідачем не заперечується у відзиві та підтверджено іншими матеріалами справи (а.с. 41, 55).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від пред`явлення позову.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень.

Для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Як видно з матеріалів справи, відповідач є працездатним, є приватним підприємцем, має мінливий нестабільний дохід. З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків щодо ОСОБА_2 за 1-3 квартали 2019 року видно, що ним отриманих дохід від співпраці з ПП «Веставтобуд» в сумі 200,00 грн. (а.с. 56)

При розгляді справи судом проаналізовані заперечення відповідача, які він виклав у відзиві від 21.01.2020р. (а.с. 41). Враховується, що у зв`язку із припиненням фактичних шлюбних відносин відповідач мешкає окремо від сім`ї, у зв`язку із чим його витрати на оренду житла складають 5 500 грн. на місяць, що видно з договору оренди квартири від 0911.2019р., розташованої за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 53). Факт проживання відповідача у цій квартирі підтверджується актом обстеження умов проживання від 02.12.2019р., складеним головним спеціалістом УССД Соборного району м. Дніпра (а.с. 55). Суд приймає до уваги надані відповідачем квитанції про понесені ним витрати на утримання дитини (а.с. 50), проте зауважує на тому, що матеріальне забезпечення (яке відповідач здійснював час від часу та в розмірах на власний розсуд) по відношенню до його малолітніх дітей, які перебувають на утриманні позивачки, є обов`язком, а не правом відповідача, а регулярне отримання аліментів є гарантованим правом позивачки, відтак суд не може відмовити в задоволенні позову лише з цих підстав.

Позивачка має право отримувати регулярно суми аліментів у чітко встановленому розмірі, розраховуючи свій бюджет, як на суму аліментів, так і на дату їх надходження.

Також при прийнятті даного рішення судом враховано положення ч. 1 ст. 140 СК України, про те, що позивачка має такі ж обов`язки щодо утримання дітей, як і відповідач. Виходячи із засад рівності обов`язків батьків щодо дитини, суд зауважує на тому, що позивачка також на рівні з відповідачем має утримувати своїх дітей, у зв`язку із чим має підтвердити належними доказами фактичні витрати на їх утримання, однак на підтвердження витрат на утримання дітей нею надані лише квитанції про оплату дитячого садка Златовецької Злати в сумі 8 385,00 грн. за червень 2019 року, квитанції про сплату за зайнять з англійської мови Златовецької Лізи в сумі 963,00 грн. і ОСОБА_4 в сумі 822,00 грн. за травень, червень 2019 року, квитанції про сплату за абонемент ОСОБА_7 в сумі 950,00 грн. за травень 2019 року (а.с. 16, 17).

Інші суми орієнтованих щомісячних витрат на утримання дітей в загальній сумі 62 290 грн. належними і допустимими доказами не підтверджені (а.с. 14).

Доводи сторін про наявність у них у власності нерухомого майна суд не може розцінювати як такі, що характеризують їх можливість або неможливість утримувати своїх дітей, означене не звільняє їх від рівних обов`язків щодо утримання дітей.

Слід звернути увагу на те, що стягнення аліментів на утримання дітей за цим рішенням з відповідача буде відбуватися з дня пред`явлення позову, отже допомога дітям (грошима, речами, подарунками, одягом та ін.), яку відповідач здійснював раніше, для правильного вирішення спору значення не має.

За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи, що розмір прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 до 18 років на 2020 рік встановлено у вищезазначених розмірах, суд вважає необхідним стягнути з відповідача у визнаній ним сумі аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття, в розмірі по 1 500 грн. на кожну дитину щомісячно, стягуючи аліменти на користь матері дітей ОСОБА_1 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 23.09.2019р.

Такий розмір аліментів повністю узгоджується з нормами, встановленими ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, а також з розміром прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6-ти до 18-ти років, який на у 2020р. складає з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Отже, сума, яка дорівнює 1 500грн., не буде меншою, ніж 50% прожиткового мінімуму протягом усього 2020 року.

Варто зазначити, що статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та інших випадках, які передбачені цим кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць.

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн., що є мінімальною ставкою судового збору на 2019 рік (на момент подачі позову).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.1 ст. 274, ч.5 ст. 279, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до досягнення нею повноліття в розмірі 1 500 грн. щомісячно, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , починаючи стягнення дня пред`явлення позову, а саме 23.09.2019р.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до досягнення ним повноліття в розмірі 1 500 грн. щомісячно, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , починаючи стягнення дня пред`явлення позову, а саме 23.09.2019р.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , до досягнення нею повноліття в розмірі 1 500 грн. щомісячно, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , починаючи стягнення дня пред`явлення позову, а саме 23.09.2019р.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Наумова О.С.