Справа №295/6229/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу, який постачається за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач, ураховуючи фактичне споживання природного газу для плити газової, здійснила приєднання до умов публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам. У період з 01.11.2015 року по 31.03.2020 року споживач несвоєчасно і в неповному розмірі здійснювала оплату спожитого природного газу, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 6485,79 грн. за особовим рахунком № НОМЕР_1 . Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 6485,79 грн. заборгованості за спожитий природний газ та витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн.

Представник позивача та відповідач у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви, у яких просять проводити судове засідання у їхній відсутності. У поданій до суду заяві представник позивача вказав про підтримання позовних вимог, а відповідач у заяві зазначила, що позовні вимоги визнає.

Частиною ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно ст. 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

За змістом ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву споживача кореспондує обов`язок, серед інших, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, передбачено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

За умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам підтвердженням приєднання до умов договору є підписана та повернута заява-приєднання, та/або сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ, та/або фактичне споживання природного газу.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору, що передбачено ч. 1 ст. 634 ЦК України.

За змістом ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що відповідач є споживачем природного газу, який надає позивач до квартири АДРЕСА_2 , і від отримання послуг вона не відмовлялася. Відповідач своєчасно не проводила оплату за надані послуги за період з 01.11.2015 року по 31.03.2020 року, внаслідок чого станом на 01.04.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 6485,79 грн., що підтверджується розрахунком споживання природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я відповідача 01.07.2015 року.

Так як у добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена, а також враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, у зв`язку з чим приймається судом, тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 11, 509, 525, 526, 610, 634, 901 ЦК України, ст. 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, ст. ст. 2, 7, 10-13, 76-83, 133, 141, 206, 263-268, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» заборгованість за спожитий природний газ у сумі 6485,79 грн. та 1051,00 грн. судового збору, а всього 7536,79 грн. (сім тисяч п`ятсот тридцять шість гривень сімдесят дев`ять копійок).

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» з державного бюджету судовий збір у сумі 1051,00 грн., сплачений відповідно до платіжних доручень № 110 від 14.01.2020 року та № 957 від 27.03.2020 року. Оригінали платіжних доручень зберігаються у Богунському районному суді міста Житомира у матеріалах справи № 295/6229/20.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» (адреса: м. Житомир, вул. Фещенко-Чопівського, 35, , р/р НОМЕР_2 в філії Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» ).

Відповідач:ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

Суддя Л.М. Семенцова