У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2020 Справа №2-5075/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Українська Інноваційна Компанія», заінтересована особа ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Заявник Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» звернувся до суду із заявою, у якій просить замінити стягувача із Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» на Публічне акціонерне товариство «Українська Інноваційна Компанія»; видати дублікат виконавчого листа №2-5075/11 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» заборгованості за кредитним договором №38/07-ф від 14 березня 2007 року в розмірі 241935 гривень 17 копійок, що еквівалентно 30323,39 доларів США та 1820 гривень судових витрат та поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2011 року, ухваленим у цивільній справі №2-5075/11 стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Український інноваційний банк» заборгованість за кредитним договором №38/07-ф від 14 березня 2007 року в розмірі 241935 гривень 17 копійок, що еквівалентно 30323,39 доларів США та 1820 гривень судових витрат. На виконання вказаного судового рішення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 08 грудня 2011 року видано виконавчий лист №2-5075/2011р., який було направлено для примусового виконання до Тернопільського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області. В подальшому стягувач змінив найменування з ПАТ «Український інноваційний банк» на ПАТ «Українська Інноваційна Компанія». Національним банком України прийнято постанову №934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних» та запроваджено тимчасову адміністрацію рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі ФГВФО) №239 від 24.12.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Не погоджуючись із вищеназваними рішеннями НБУ та ФГВФО щодо запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК», акціонером ПАТ «УКРІНБАНК» було подано до Окружного адміністративного суду м. Києва позов до НБУ, ФГВФО про визнання протиправними та скасування постанови Правління НБУ №934 від 24.12.2015 «Про віднесення ПАТ «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції ФГВФО№ 239 від 24.12.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Постановою суду по справі №826/1162/16 від 16.03.2016, залишену без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, перелічені вище розпорядчі акти визнані незаконними та скасовані. 13.07.2016 рішенням загальних зборів акціонерів товариства ПАТ «УКРІНБАНК» перейменовано в ПАТ «УКРІНКОМ», а також викладено статут в новій редакції та змінено місцезнаходження товариства. Відповідні зміни внесені в ЄДР приватним нотаріусом Сазоновою О. М. 28.03.2017 за рішенням загальних зборів акціонерів товариства ПАТ «УКРІНКО» останнє перейменоване в ПАТ «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ», викладено статут у новій редакції. Зміни до ЄДР внесені 03.04.2017. З тих підстав, що стягувач змінив найменування, представник заявника просить суд замінити стягувача з Публічного акціонерного товар «Український інноваційний банк» на Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія». Також представник заявника вказує, що по даний час рішення суду боржницею ОСОБА_1 ) не виконане. Згідно відповіді Тернопільського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області від 23 грудня 2019 року, державним виконавцем 14 серпня 2015 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яку разом із матеріалами виконавчого провадження направлено в перший відділ державної виконавчої служби. Повторно виконавчий документ на виконання у Тернопільський районний відділ ДВС не надходив і на виконанні не перебуває. Згідно відповіді Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ, 01 жовтня 2015 року у Перший відділ ДВС ТМУЮ надійшов виконавчий лист №2-5075/2011 про стягнення ОСОБА_2 на користь ПАТ «Український інноваційний банк» заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат. У відповідності до п.. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» 05 жовтня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Заявник вказує, що після відмови у відкритті виконавчого провадження виконавчий лист стягувачу не направлявся. З цих підстав, оскільки виконавчий лист до Тернопільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області не надходив та не перебував на виконанні у Першому відділі ДВС, у зв`язку із відмовою у відкритті виконавчого провадження, стягувач вважає, що вказаний виконавчий лист втрачено. З цих підстав просить видати дублікат виконавчого листа №2-5075/11 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» заборгованості за кредитним договором №38/07-ф від 14 березня 2007 року в розмірі 241935 гривень 17 копійок, що еквівалентно 30323,39 доларів США та 1820 гривень судових витрат та поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки строк пропущено з поважних причин, у зв`язку із тривалими судовими розглядами щодо правонаступництва ПАТ «Українська Інноваційна Компанія». Посилаючись на те, що рішення суду боржницею ОСОБА_1 по даний час не виконано, виконавче провадження не здійснюється і виконавчий документ втрачено, що позбавляє можливості ПАТ «Українська Інноваційна Компанія» стягнути заборгованість за судовим рішенням, представник заявника просить заяву задовольнити.

Представник Публічного акціонерного товариства «Українська Інноваційна Компанія», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився.

Боржник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала.

Вказані обставини не є перешкодою для розгляду судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Суд, дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, встановив такі обставини:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2011 року, ухваленим у цивільній справі №2-5075/11 стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Український інноваційний банк» заборгованість за кредитним договором №38/07-ф від 14 березня 2007 року в розмірі 241935 гривень 17 копійок, що еквівалентно 30323,39 доларів США та 1820 гривень судових витрат.

На виконання вказаного судового рішення 08 грудня 2011 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №2-5075/2011р.

Як слідує із матеріалів справи, вказаний виконавчий лист пред`являвся стягувачем в органи виконавчої служби для його примусового виконання.

05 жовтня 2015 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, якою відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-5075/2011р.

Згідно відповіді Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №23440 від 14 лютого 2020 року, перевіркою бази даних АСВП встановлено, що станом на 12 лютого 2020 року виконавчий лист №2-5075/11 на виконанні у Відділі не перебуває. 05 жовтня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Згідно п. 8.19 Порядку роботи з документами в органах ДВС завершені виконавчі провадження в архів органу юстиції не передаються і підлягають знищенню відповідно до цього Порядку після закінчення строків їх зберігання. Відповідно до п. 9.9. Порядку строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Частиною 1 статті 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з правилами ч. ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом (частини перша та четверта статті 104 ЦК України). Згідно із частиною четвертою статті 110 ЦК України особливості ліквідації банків встановлюються Законом про банки.

В Україні діє спеціальне законодавство, яке регулює утворення банків їх статусу та припинення, здійснення ними/припинення банківської діяльності, до якого, зокрема, входять Закон про банки, Закон про НБУ, Закон про гарантування вкладів, нормативно-правові акти НБУ, також ЦК України,ГК України, інші закони в частині, що не суперечить попереднім зазначеним нормативним документам, та визначають зміст спеціальної правосуб`єктності банківської установи.

Так, Національним банком України прийнято постанову №934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних», та запроваджено тимчасову адміністрацію рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі ФГВФО) №239 від 24.12.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №826/1162/16 від 16.03.2016 року, залишену без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, перелічені вище розпорядчі акти визнані незаконними та скасовані.

13.07.2016 року рішенням загальних зборів акціонерів товариства ПАТ «УКРІНБАНК» перейменовано в ПАТ «УКРІНКОМ», а також викладено статут в новій редакції та змінено місцезнаходження товариства. Відповідні зміни внесені в ЄДР приватним нотаріусом Сазоновою О. М. 28.03.2017 за рішенням загальних зборів акціонерів товариства ПАТ «УКРІНКО» останнє перейменоване в ПАТ «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ», викладено статут у новій редакції, зміни до ЄДР внесені 03.04.2017 року.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду. Оскарження рішень, визначених частиною першою цієї статті, не зупиняє виконання оскаржуваного рішення або дії.

Рішення НБУ, його службовців можуть бути оскаржені до суду виключно з метою встановлення законності таких рішень. Оскарження рішення, акту або дії НБУ не зупиняє їх виконання. Забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів НБУ, а також встановлення для НБУ заборони або обов`язку вчиняти певні дії не допускається (стаття 74 Закону про Національний Банк України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку.

З наведених норм права вбачається, що оскільки ПАТ «УКРІНБАНК» знаходиться на стадії ліквідації, яка наразі ще триває, що підтверджується копією рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №616 від 17.03.2020 року, яка міститься в матеріалах даної цивільної справи, всі юридично значущі дії від імені банку має право здійснювати лише ліквідатор.

Щодо посилання представника заявника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі №925/698/16, як на підставу своїх доводів про правонаступництво між ПАТ «Укрінком» та ПАТ «Українська інноваційна компанія», слід зауважити, що відповідно до висновку щодо застосування норм права, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі №925/698/16, провадження, будь-які зміни до статуту банку, у тому числі щодо зміни його найменування, незалежно від перебування банку під наглядом НБУ чи в управлінні Фонду, можливі виключно після їх погодження НБУ. Припинення банком банківської діяльності можливе виключно у порядку, передбаченому Законом про банки та Законом про гарантування вкладів шляхом: ліквідації банку за рішенням власників після надання на це згоди НБУ, за відсутності ознак, за якими цей банк може бути віднесено до категорії проблемного або неплатоспроможного, або виведення неплатоспроможного банку з ринку під контролем Фонду у разі віднесення НБУ такого банку до категорії проблемних або неплатоспроможних.

Скасування судом або визнання неправомірним (незаконним) рішення Фонду про запровадження тимчасової адміністрації чи початок процедури ліквідації банку не означає автоматичного припинення управління банком Фондом. Управління банком Фондом у такому разі припиняється лише після прийняття НБУ рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, відновлення банківської ліцензії і повернення банку під нагляд НБУ. Після запровадження Фондом у банку тимчасової адміністрації, повноважний суб`єкт на управління банком та представництво банку визначається виключно Фондом відповідно до положень п. 17 частини першої статті 2, статей 34, 37, 44, 48 Закону про гарантування вкладів.

Таким чином, зміна назви акціонерного товариства (банку) без зміни його організаційно-правової форми, виключення з його назви слова «банк», виключення з видів його діяльності «діяльності комерційних банків» (КВЕД: 64.19) не є ані перетворенням цієї юридичної особи в розумінні статті 108 ЦК України (статті 87 Закону України «Про акціонерні товариства»), ані виділом в розумінні статті 109 ЦК України(статті 86 Закону України «Про акціонерні товариства»), ані припиненням шляхом злиття, приєднання або поділу в розумінні статті 106 ЦК України(статей 83-85 Закону України «Про акціонерні товариства"). Сама лише зміна найменування (типу) юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи.

Сама лише зміна найменування (типу) юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи.

Суд також зазначає, що заявник не надав доказів погодження з Національним Банком України відповідних змін у статуті ПАТ "УКРІНБАНК".

Отже, в результаті організаційних змін банку від 13 липня 2016 року та від 28 березня 2017 року нова банківська установа відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність» про банки не утворилася.

Правочину між ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «УКРІНКОМ» щодо передачі прав та обов`язків банку не відбулось, правонаступництва в розумінні процедури реорганізації також. Іншої передбаченої статтею 512 ЦК України зміни кредитора в особі ПАТ «Український інноваційний банк» на ПАТ «УКРІНКОМ» (ПАТ «Українська інноваційна компанія») не доведено.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» є правонаступником ПАТ «Укрінбанк» відсутній.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі №925/698/16.

Також зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у Постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 639/11679/14.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання про відсутність визначених законом підстав, для задоволення заяви про заміну сторони стягувача з Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» на Публічне акціонерне товариство «Українська Інноваційна Компанія».

Щодо вимог заявника про видачу дубліката виконавчого листа та продовження строку на пред`явлення його до виконання, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Оскільки судом не встановлено правонаступництва між ПАТ «Укрінбанк» та ПАТ «Українська інноваційна компанія», а відтак, не встановлено переходу до ПАТ «Українська інноваційна компанія», права вимоги за виконавчим листом №2-5075/11 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» заборгованості за кредитним договором №38/07-ф від 14 березня 2007 року, отже, заявник не має права на звернення до суду із вимогою про видачу дубліката виконавчого листа.

Також, суд приймає до уваги й те , що докази втрати оригіналу виконавчого листа у матеріалах справи відсутні.

Відтак, вимоги про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання до задоволення не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись статтями 432, 433, 442, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Українська Інноваційна Компанія», заінтересована особа ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення та підписання ухвали суду 26 жовтня 2020 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка