Справа № 158/1988/20
Провадження № 2/0158/669/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Польової М.М.,

з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_6 ), ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ), ОСОБА_7 (далі - ОСОБА_7 ) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_8 (далі - ОСОБА_8 ), після смерті якої залишилось спадкове майно, що складається із земельних ділянок. ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері шляхом спільного проживання із спадкодавцем. З метою оформлення права на спадщину ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 , однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_1 не прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем та не подавала заяви про прийняття спадщину у нотаріальну контору. У зв`язку із цим позивач просить у судовому порядку встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.08.2020 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.10.2020 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, зазначили, що хоча позивач була зареєстрована за іншою адресою, однак фактично постійно проживала зі своєю матір`ю.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не прибули, подали до суду заяви, у яких просили проводити розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги визнали повністю.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив щодо їх задоволення, також підтвердив, що ОСОБА_1 постійно проживала з матір`ю ОСОБА_8 .

У судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт постійного проживання позивача (з моменту її народження) разом із спадкодавцем - ОСОБА_8 , в тому числі і на момент смерті останньої. Також зазначили, що ОСОБА_1 здійснювала постійний догляд за спадкодавцем.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.01.2016 (а.с.36).

Після смерті ОСОБА_8 залишилось спадкове майно, що складалося із земельних ділянок загальною площею 1,54 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, а саме: земельна ділянка площею 1,2068 га, кадастровий номер :01:004:1757, та земельна ділянка площею 0,3300 га, кадастровий номер :05:000:1935, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №010513, виданим Жидичинською сільською радою Ківерцівського району Волинської області 01.10.2001, витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.01.2020 №НВ-020 та №НВ-020 (а.с.38-40).

Як вбачається із заповіту, посвідченого 19.10.2001 Жидичівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, ОСОБА_8 розпорядилася належним їй майном ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 1/2 частині кожному. Заповіт не змінено та не скасовано (а.с.41).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23.10.2017 (а.с.42), тому спадкоємцями після його смерті на 1/2 частки спадкового майна являються його діти, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с.43-45). Однак від прийняття спадкового майна вони відмовилися, до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталися.

Спадщину після смерті ОСОБА_8 прийняла її дочка ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 13.03.1952 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 03.12.2002 (а.с.37).

Згідно із ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Отже, на основі досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, наданих свідчень та пояснень по справі доведено факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю із ОСОБА_8 , з моменту народження позивача до дня смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Під час судового розгляду встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_8 , зокрема, і на час відкриття спадщини, а відтак позивач вступила у фактичне володіння майном шляхом спільного проживання із спадкодавцем до дня смерті.

ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 , однак листом від 25.02.2020 №382/01-16 державний нотаріус першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не було встановлено спільного проживання із спадкодавцем (а.с.51).

Відповідно до ст. 328 ЦК України особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом, і згідно зі ст. 392 ЦК України можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, оскільки судом встановлено факт постійного проживання позивача із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Керуючись статтями 10, 12, 81, 263-265, 293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем матір`ю ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,2068 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Волинська область, Ківерцівський район, с. Жидичин, кадастровий номер :01:004:1757, державний акт серії ІІ-ВЛ №010513, виданий Жидичинською сільською радою Ківерцівського району Волинської області 01.10.2001, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,3300 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Волинська область, Ківерцівський район, с. Жидичин, кадастровий номер :05:000:1935, державний акт серії ІІ-ВЛ №010513, виданий Жидичинською сільською радою Ківерцівського району Волинської області 01.10.2001, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Повний текст рішення складений 06 листопада 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Луцьким МУ УМВС України у Волинській області 04.03.1997);

Відповідачі: ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 ; паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Луцьким МУ УМВС України у Волинській області 11.05.2011).

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_9 ; паспорт серії НОМЕР_10 , виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 07.04.1999).

ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 ).

Суддя М.М. Польова