Справа № 282/940/20
Провадження № 2/282/311/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року

смт. Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Носача В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Поварчук Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Любар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любарської селищної ради про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач) звернувся до суду з позовом до Любарської селищної ради, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить ухвалити рішення про визнання за спадкоємцем ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом по смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Красносілка Комінтернівського району Одеської області, права власності на садибний будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці загальним розміром 0,55 га.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Красносілка Комінтернівського району Одеської області у віці 87 років померла його мати - ОСОБА_2 . Згідно з волею покійної, яка виражена в заповіті, посвідченому 02.03.2001 секретарем Горопаївської сільської ради Любарського району, він являвся спадкоємцем майна матері. Згідно з волею покійної, яка виражена у заповіті (реєстровий №243), посвідченому 25.09.2004 р. секретарем Горопаївської сільської ради Любарського району, спадкоємцем майна матері була його сестра ОСОБА_3 , а за заповітом (реєстраційний №244), посвідченому 25.09.2004 секретарем Горопаївської сільської ради Любарського району, спадкоємцем майна матері був його брат ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що його сестра та брат ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відмовились від прийняття спадщини по заповіту та по закону на його користь, про що свідчать нотаріально посвідчені заяви, які вони подали нотаріусу у передбачений законом строк.

Частину спадкового майна по смерті матері позивач оформив через нотаріальну контору. Разом з тим, серед спадкового майна є житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 , який мати позивача збудувала під час спільного проживання зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , 1888 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його батьком ОСОБА_5 , 1922 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказане домогосподарство по завершенню будівництва у 1950 році було зареєстроване шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 в по господарській книзі Горопаївської сільської ради Любарського району за 1950-1952 роки. Іншої процедури реєстрації новоствореної будівлі на той час не було.

Позивач вказує, що на даний час він не має змоги оформити своє право власності на вищевказаний будинок через відсутність правовстановлюючих документів, а видача свідоцтва про право власності покійній законодавством не передбачено.

Саме тому він звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про визнання за ним в порядку спадкоємства за законом по смерті ОСОБА_2 права власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями.

Позивач у підготовче засідання на розгляд справи не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача адвокат Забродський А.С. в підготовче судове засідання до суду не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності позивача та його представника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Любарської селищної ради у підготовче засідання на розгляд справи не з`явився, про час та дату розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. У поданому до суду відзиві Любарська селищна рада вказала, що визнає уточнені позовні вимоги та просить справу розглядати без участі її представника.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 3ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_4 , в с. Горопаї Любарського району, померла ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №1.

ІНФОРМАЦІЯ_5 , с. Горопаї Любарського району, помер ОСОБА_5 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис №11.

Згідно листа завідувача Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області в порядку заміщення державного нотаріуса Любарської державної нотаріальної контори А.І. Поліщука № 225/02-14 від 13.10.2020 вбачається, що спадкоємцем всього майна за законом, що належало померлому ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Красносілка Комінтернівського району Одеської області померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис №12.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 жовтня 2010 року ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , у тому числі з урахуванням 1/3 частини від якої відмовився син покійної ОСОБА_1 та з урахуванням 1/3 частини, від якої відмовилась дочка покійної ОСОБА_3 .

Також в матеріалах справи містяться копії заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , з яких вбачається, що вони відмовились від прийняття спадщини за заповітом, а також від прийняття спадщини за законом, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , на користь сина померлої ОСОБА_1 .

Згідно з записом в погосподарській книзі Горопаївської сільської ради Любарського району на 1961-1963 роки, особовий рахунок № НОМЕР_5 , ОСОБА_4 , як голові двору, належав житловий будинок 1950 року забудови, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 , головою двору житлового будинку 1950 року забудови, який знаходиться в АДРЕСА_1 , значився ОСОБА_5 , а після його смерті - ОСОБА_2 , що стверджується довідкою- витягом з погосподарських книг Горопаївської сільської ради, виданою Горопаївським старостинським округом.

Згідно з виписки з рішення Горопаївської сільської ради від 31.03.1994 вбачається, що ОСОБА_5 передано в приватну власність земельні ділянки, що раніше були надані громадянам у межах населеного пункту в загальному розмірі 0,55 га.

Як вбачається з довідки № 2034 від 06.12.2018 Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації, на житловий будинок по АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012 право власності не зареєстровано, правоустановчі документи не оформлені.

Згідно інформаційної довідки №157890658 від 28.02.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за параметрами запиту: АДРЕСА_1 , відомості відсутні.

Згідно постанови державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Любарської державної нотаріальної контори Поліщука А.І. №124/02-31 від 04.06.2020, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 по смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на дане майно.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК УКраїни).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті ( ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК УКраїни).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

На підставі ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач прийняв спадщину за законом за спадкодавцем ОСОБА_2 , однак у нього існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав із-за відсутності у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.200, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК У ст.ст. 25, 30, 321, 328, 346, 376, 381, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за спадкоємцем ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) в порядку спадкоємства по смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Красносілка Комінтернівського району Одеської області, права власності на садибний будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці загальним розміром 0,55 га.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.М. Носач