Ухвала

13 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 161/9878/19

провадження № 61-570ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Фаловської Ірини Миколаївни у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області про стягнення виконавчого збору, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (далі - Закон України № 460-IX).

У січні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху. Заявнику запропоновано надати документ про сплату судового збору у розмірі 384,20 грн, зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

10 лютого 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Фаловської І. М., яка передана судді 12 лютого 2020 року, в якій заявник заперечив проти вимог ухвали Верховного Суду від 20 січня 2020 року щодо сплати судового збору та просив відвести суддю від розгляду касаційної скарги у справі.

Заява про відвід обґрунтована тим, що суддя є упередженою та необ`єктивною у зв`язку із залишенням касаційної скарги без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору. Разом з тим, ОСОБА_1 вказував, що він є споживачем комунальних послуг та не має заборгованості зі сплати електричної енергії, тому вимога про сплату судового збору споживачем послуг є незаконною та такою, що перешкоджає доступу до правосуддя.

Зазначає, що вказані обставини у сукупності дають підставу для висновків про необ`єктивність та упередженість судді Фаловської І. М. при розгляді цієї справи.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України (тут і далі - в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України № 460-IX) питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту заяви про відвід судді Верховного Суду Фаловської І. М. вбачається незгода ОСОБА_1 з мотивами постановленої ухвали Верховного Суду від 20 січня 2020 року, а тому зазначена заява не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України для відводу судді, так як доводи про те, що суддя постановила ухвалу про залишення касаційної скарги без руху з підстав упередженості до учасника справи є безпідставними та надуманими.

Вказані доводи клопотання про відвід обґрунтовані виключно припущеннями і нічим не доведені, не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

У частині першій статті 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні № 592052200 та звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця.

З урахуванням зазначеного відсутні підстави вважати, що на скаржника поширюються пільги щодо сплати судового збору, визначені частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Враховуючи необґрунтованість заявленого відводу судді Верховного Суду Фаловській І. М. питання про її відвід, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Фаловської Ірини Миколаївни за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді-доповідача Фаловської Ірини Миколаївни передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська