У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Яровенко Н.О., розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

02.04.2020 року позивач ОСОБА_1 направив на адресу суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року у цивільній справі №755/15620/17, разом з клопотанням про поновлення строків подання заяви. Поважність пропуску строків звернення з завою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він вимушено очікував рішення Верховоного Суду (обставина безперебійної сили) з метою залучення інтернет-магазину у якості співвідповідача у справі; наявністю гострої суспільної потреби (ухилення інтернет-магазинів від сплати податків шляхом залучення мережі фізичних осіб-підприємців та ухилення підприємців від цивільно-правової відповідальності шляхом надання споживачам належних розрахункових документів, що найшло своє відображення у поточній законодавчій діяльності Верховної ради України); необхідність вирішення виключної правової проблеми (неоднозначна трактовка судами порушень інтернет-магазинами та підприємцями чинного законодавства з недотриманням судами вимог ч. 4 ст. 42 Конституції України про захист прав споживачів; девіантна, суспільно небезпечна поведінка Відповідача (обман Позивача як споживача у розумінні ст. 230 ЦУК України).

16 березня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва ухваленого рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та зобов`язання вчинити дії.

19 червня 2018 року Апеляційним судом міста Києва винесено постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 березня 2018 року - без змін.

06 квітня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Виниченко Л.П.) постановлено ухвалу про самовідвід головуючого у справі судді та передано матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для повторного автоматизованого розподілу для визначення іншого складу суду у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

07 квітня 2020 року, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та за протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами передано в провадження судді Дніпровського районного суду міста Києва Яровенко Н.О.

Вивчивши матеріли заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва, оцінивши наведені позивачем підстави для поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви, суддя приходить до наступного.

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 Цивільного процесуального кодексу України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Виходячи з положень частини першої ст. 424 Цивільного процесуального кодексу України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Тлумачення ст. 424 ЦПК України свідчить, що тридцятиденний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими ст.127 ЦПК України.

При цьому строк обчислюється з дня встановлення обставин, які є підставою для перегляду судового рішення.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. ( ст. 127 ЦПК України)

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, посилається на те, що він вимушено очікував рішення Верховного Суду (обставина безперебійної сили) з метою залучення інтернет-магазину у якості співвідповідача у справі; наявністю гострої суспільної потреби (ухилення інтернет-магазинів від сплати податків шляхом залучення мережі фізичних осіб-підприємців та ухилення підприємців від цивільно-правової відповідальності шляхом надання споживачам належних розрахункових документів, що найшло своє відображення у поточній законодавчій діяльності Верховної ради України); необхідність вирішення виключної правової проблеми (неоднозначна трактовка судами порушень інтернет-магазинами та підприємцями чинного законодавства з недотриманням судами вимог ч. 4 ст. 42 Конституції України про захист прав споживачів; девіантна, суспільно небезпечна поведінка Відповідача (обман Позивача як споживача у розумінні ст. 230 ЦУК України).

В заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами позивач посилається, як на нововиявлену обставину на те, що у листі від 12.03.2019 року адміністратор інтеренет-магазину ОСОБА_4 прямо підтвердив, що підприємець ОСОБА_2 є продавцем даного інтернет-магазину і вказав на поточну зайнятість цієї особи. Вказане пряме підтвердження адміністратора інтернет-магазину ОСОБА_4 стало відомо через рік після ухвалення судового рішення судом першої інстанції 16.03.2018 року, а отже не могло бути встановлено судом і не могло бути відомо позивачу на момент ухвалення судового рішення.

В клопотанні про поновлення строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами позивача чітко підтверджує, що про нововиявлену обставину він дізнався 12.03.2019 року від адміністратора інтернет-магазина « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що підприємець ОСОБА_2 є співробітником вказаного магазину.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про поновлення строків для подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2018 року, оскільки наведені позивачем підстави для поновлення пропущеного строку не можуть розцінюватись судом як поважні причини пропуску строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного та керуючись ст. 126-127, 258-261, 263, 423, 429 Цивільного процесуального кодексу країни, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про поновлення строків для подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2018 року.

Заяву позивача ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2018 року у цивільній справі №755/15620/17 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Н.О.Яровенко