РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/418/20

15 квітня 2020 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №564/418/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (знятий з реєстрації) про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на лікування дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на лікування дитини.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , від якого мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує що шлюб між сторонами розірвано і дочка проживає та перебуває на повному утриманні позивача. Також вказує, що з відповідача на її користь за рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 31.10.2017 року стягуються аліменти на утримання дочки у розмірі 900 грн. щомісячно, але сплачуваних відповідачем аліментів не достатньо, оскільки дочка з хворіє та потребує регулярного лікування, відповідач додаткових коштів на дитину не надає, а позивачу складно самій нести усі витрати на дитину. Просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів та стягувати їх у розмірі 1109 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. Також просить стягувати з відповідача додаткові витрати на лікування дочки у розмірі 1000 грн. щомісячно від дня пред?явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття.

Відповідач подав відзив на позов у якому проти позову заперечив. Вказав, що позивачем не доведено наявність передбачених законом підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки наведені у позовній заяві обставини існували до ухвалення у 2017 році рішення суду про збільшення розміру аліментів і з того часу нічого не змінилось. Також вказав, що на момент збільшення за рішенням суду розміру аліментів у 2017 році дитина вже мала захворювання. Крім того вказав, що крім аліментів сплачує додаткові кошти на утримання дитини і бере участь у придбанні необхідних дитині ліків, а сплачуваних ним додатково коштів достатньо для покриття половини витрат позивача на лікування дочки. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Пояснила, що звернення до суду із позовом про збільшення аліментів обумовлене тим, що дитина потребує постійного лікування і сплачуваних відповідачем аліментів не достатньо.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив з тих підстав, що позивачем не доведено обставин, визначених ст.192 СК України для збільшення розміру аліментів.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим секретаріатом громадянського суду в Гуадамар (Аліканте) Королівства Іспанія, повний запис на сторінці 327 книги 59 Розділу 1 громадянського реєстру.

Малолітня ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства до 18 років і ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною інвалідом, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1. При цьому, з трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 вбачається, що остання звільнена з роботи за угодою сторін з 10.07.2017 року. Тобто, позивач на даний час не працює, здійснює догляд за дитиною.

В період з 12.03.2015 по 23.05.2015, з 26.12.2017 по 05.01.2018, з 10.07.2018 по 24.07.2018, з 11.03.2019 по 20.03.2019, з 16.12.2019 по 27.12.2019 ОСОБА_3 проходила стаціонарне лікування у відділенні ендокринології. Вказане підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого: №2494 від 25.03.2015 з діагнозом - цукровий діабет, тип 1, важка форма, глікемічний контроль з високим ризиком для життя. Відповідно до епікризу має ускладнення у вигляді діабетичного кетоацидозу 1 ступеня. Супутній діагноз - реактивний гепатоз, ангіопатія сітківки обох очей, функціональний систологічний шум; №12953 від 05.01.2018 з діагнозом - цукровий діабет, тип 1, важка форма з оптимальним рівнем глікемічного контролю. Відповідно до епікризу має ускладнення у вигляді ліподистрофії. Супутній діагноз - церебрастенічний синдром; №6679 від 24.07.2018 з діагнозом - цукровий діабет, тип 1, важка форма із субоптимальним рівнем глікемічного контролю. Супутній діагноз - ангіопатія сітківки, дизметаболічна нефропатія, ВСД; №2156 від 20.03.2019 з діагнозом - цукровий діабет, тип 1, важка форма з оптимальним рівнем глікемічного контролю. Відповідно до епікризу має ускладнення у вигляді ліподистрофії, діабетичної мікро-макро ангіопатії н/к, гемодинамічно незначного ЗГА лівої н/к. Супутній діагноз - дизметаболічна нефропатія, метаболічна КМП, ангіопатія сітківки; №12026 від 27.12.2019 з діагнозом - інсулінозалежний цукровий діабет з іншими уточненими ускладненнями, важка форма, субоптимальний рівень глікемічного контролю. Супутній діагноз - розлад вегетативної нервової системи, інші розлади вегетативної нервової системи, хвороби сечових органів, недостатність вітаміну D.

З наданих позивачем чеків вбачається, що у грудні 2017, у січні 2018, у березні 2018, у липні 2018, у березні 2019, у грудні 2019, у січні 2020 придбано ліки на суму 5742,77 грн.

Згідно наданих позивачем додатків до ПКО, ОСОБА_3 проходила обстеження у грудні 2017 вартість якого становить 280 грн., у липні 2018 сплачувала внески у розмірі 80 грн., проходила обстеження у грудні 2018 року вартість якого становить 110 грн., проходила обстеження у березні 2019 року вартість якого становить 280 грн., проходила обстеження у грудні 2019 року вартість якого становить 460 грн.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 31.10.2017 у цивільній справі №564/1658/17 збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 400 грн. на 900 грн. щомісячно, починаючи з 15 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

З наданих відповідачем чеків на переказ коштів вбачається, що у період з 2017 по 2020 роки останній сплачував аліменти у визначеному судом розмірі, при цьому суми сплати у певні місяці є більшими, аніж визначені судом.

При цьому, позивач зазначила, що за існуючою між сторонами домовленістю відповідач, крім аліментів, перераховує кошти на оплату додаткових занять дитини з англійської мови у розмірі 300 грн. Відповідач вказану обставину підтвердив.

З довідки Костопільського районного відділу ДВС від 31.03.2020 №10237 вбачається, що станом на 30.03.2020 відсутня заборгованість по сплаті аліментів згідно виконавчого листа №564/1658/17 виданого 21.11.2017 Костопільським районним судом про збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, з наданих відповідачем чеків за 29.12.2019, 10.01.2020, 14.01.2020 вбачається придбання тест-смужок на загальну суму 1453,18 грн.

З наданої відповідачем інформації із Єдиного державного реєстру МВС України вбачається, що транспортних засобів за відповідачем станом на 30.03.2020 не зареєстровано.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно дост.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно приписів ч.ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів уразі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись у 2017 році до суду з позовом про збільшення розміру аліментів до 1500 грн. та додаткових витрат в сумі 1500 грн. щомісячно позивач самостійно зменшила позовні вимоги у частині стягнення аліментів до 900 грн. та залишила без розгляду вимогу про стягнення додаткових витрат на дитину. Відповідач, у свою чергу, визнав такі позовні вимоги.

При цьому, на момент ухвалення 31.10.2017 року Костопільським районним судом Рівненської області рішення у справі №564/1568/17 про збільшення аліментів позивач вже являлась безробітною і дитина мала захворювання.

У справах про збільшення розміру аліментів позивач, відповідно до ст. 81 ЦПК України, має довести наявність обставин для стягнення аліментів у більшому розмірі.

В супереч положенням ст. 192 Сімейного кодексу України, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інших підстав, передбачених ст.192СК України для збільшення розміру аліментів, а відтак, позивачем не доведена наявність обставин для збільшення розміру аліментів з 900 грн. до 1109 грн. на місяць, а тому доводи позивача не приймаються судом, оскільки вони нічим не підтверджені.

Щодо встановленого ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Вказана норма статті Закону набрала чинності 28.08.2018 року (Закон № 2475-VIII від 03.07.2018).

Таким чином, з 28.08.2018 року стягнення аліментів у розмірі не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку належить до повноважень виконавця.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 12 вересня 2018 року у справі №459/2181/17.

Враховуючи викладене суд дійшов переконливого висновку, що позовні в частині збільшення розміру аліментів з 900 грн. до 1109 грн. є необґрунтованими, а тому до задоволення не підлягають.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1000 грн. щомісячно додаткових витрат на лікування дочки, суд враховує наступне.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом дитинства, має захворювання на цукровий діабет, періодично, а саме двічі на рік, лікується стаціонарно.

З пояснень позивача, що не заперечував відповідач, дитина, крім періодичного лікування, потребує щоденного контролю рівня цукру в крові, а саме чотири рази на день, для чого необхідно придбавати тест-смужки для глюкометра в кількості орієнтовно 120 шт. на місяць, витрати на які в середньому становлять понад 600 грн.

Разом з тим, відповідач, на прохання позивача, придбав такі тест-смужки лише у грудні 2019 та у січні 2020.

Крім того, дитина потребує спеціального за якістю та періодичністю харчування, у хлібних одиницях відповідно до встановленого рівня цукру, яке забезпечує позивач.

Відповідно до вимог ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Судом встановлено, що крім аліментів та витрат на додаткові заняття з англійської мови відповідач не приймає участі у додаткових витратах на дитину, викликаних її хворобою. Єдиними витратами відповідача, які стосуються хвороби дитини, є лише придбання тест-смужок у грудні 2019 та січні 2020 року. Разом з тим, такі тести потрібно придбавати регулярно.

Суд також враховує, що відповідач є фізично здоровою людиною і нікому іншому аліментів не платить, будь-яких додаткових витрат на лікування дитини, окрім кількаразового придбання тест-смужок не несе.

Також суд враховує, що згідно інформації Головного управління статистики у Рівненській області середньомісячна заробітна плата штатних працівників у Костопільському районі у 4 кварталі 2019 року становить 9693 грн.

Враховуючи, що відповідач офіційно не працевлаштований і за умови стягнення з останнього аліментів навіть у безспірному порядку у частці від заробітку, такий розмір аліментів обраховувався б виходячи із середньомісячної заробітної плати по району і у такому разі 1/4 частка від заробітку доходу становила б 2423,25 грн.

У судовому засіданні відповідач висловив думку про те, що кошти на лікування дитини позивач могла б заощадити зі сплачуваних ним аліментів. На що позивач пояснила, що у разі сплати відповідачем додаткових коштів на лікування дитини щомісячно, вона матиме змогу заощадити кошти як на періодичне, так і на санаторно-курортне, теж вкрай необхідне, лікування дитини. Також зазначила, що не має можливості сплатити самотужки вартість санаторно-курортного лікування, щоб постфактум стягнути з відповідача половину понесених витрат, оскільки така сума для неї є непосильною.

За таких умов та враховуючи те, що обов?язок по утриманню дитини покладається на обох батьків суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача додаткових витрати на лікування дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 800 /вісімсот/ гривень щомісячно буде цілком обґрунтованим, не буде обтяжливим для відповідача, буде в цілому співрозмірним із тим розміром аліментів, які останній сплачував би за звичайних умов у часті від заробітку.

Відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування дитини підлягає до задоволення частково на вказану суму.

Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно приписів п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.3 ч.1ст.176 Цивільного процесуального кодексу України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше як за шість місяців.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, а також той факт, що позивачем заявлено дві позовні вимоги, одна з яких задоволена частково, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (знятий з реєстрації) про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на лікування дитини - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) додаткові витрати на лікування дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 800 /вісімсот/ гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в дохід держави 840 /вісімсот сорок/ гривень 80 копійок судового збору за подання позовної заяви.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

Якщо у судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 21.04.2020.

СуддяВ. В. Левчук