Справа №464/5539/20
пр № 2/464/1544/20
У Х В А Л А

24 грудня 2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова:

в складі: головуючої Сабари Л.В.

секретаря судових засідань Козир О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Сихівського районного суду м.Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований у міському відділі ДРАЦС Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 4519.

Від позивача надійшла заява, в якій просить суд надати строк для примирення 3 місяці та зупинити провадження у справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, а тому суд вважає про можливість розгляду заяви позивача у відсутності відповідача.

Суд оглянувши заяву позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Відповідно до положень ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Одночасно згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Пунктом 10 постанови пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 15 СК України передбачено, що сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Суд встановив, що 25.11.2007 міським відділом ДРАЦС Львівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про що зроблено відповідний запис № 4519.

23.05.2007 у шлюбі позивача та відповідача народилася дитина ОСОБА_3 .

Тривалий час сторони проживають окремо, однак сторони спільно виховують дитину, а тому непорозуміння між подружжям суд розцінює, як такі, що мають тимчасовий характер, а сімейні відносини не зруйновані остаточно.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є свідомими та дорослими людьми, а шлюб укладено добровільно на взаємній згоді. Крім цього, сторони в шлюбі мають малолітню дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій необхідна повноцінна сім`я, яка потребує виховання та матеріального утримання, відповідного сімейного піклування обох батьків, як позивача, так і відповідача, що має істотне значення саме для збереження їх сім`ї. Крім цього, Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові й розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою й відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За таких обставин суд враховує інтереси дитини.

Згідно ч.7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Враховуючи наведене, суд вважає, що сім`ю ще можна зберегти, сторони зможуть налагодити між собою відносини, а тому приходить до переконання, що заяву позивача слід задоволити та надати сторонам строк для примирення терміном три місяці, у зв`язку із чим відповідно п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України провадження в даній справі слід зупинити.

На підставі ст.111 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 240, 251, 253, 260, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Надати сторонам ОСОБА_1 до ОСОБА_2 строк для примирення три місяці до 24 березня 2021 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити до закінчення строку для примирення.

Апеляційна скарга на ухвалу в частині зупинення провадження може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Сабара Л.В.