ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
22 жовтня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області
головуючого судді: Осаулової Н.А.,
за участю секретаря: Слюсар Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, -
У травні 2020 року представник позивача - адвокат Дьячук Н.В. звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів.
Позов мотивувала тим, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року у справі № 381/5269/14-ц з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 23 жовтня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист. Після досягнення сином повноліття з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини.
Представник позивача зазначає, що за згодою обох батьків, неповнолітня ОСОБА_3 , виявивши бажання переїхала на постійне проживання в родину до батька, де і проживає на даний час. Неповнолітня ОСОБА_3 постійно проживає з батьком, однак останній вимушений виконувати рішення суду та сплачувати аліменти на користь колишньої дружини.
Оскільки, позивач виховує неповнолітню ОСОБА_3 , забезпечує її усім необхідним - одягом, харчуванням, оплачують відвідування платних гуртків та несе витрати на її оздоровлення, а відповідач жодним чином матеріально не допомагає донці та при цьому отримує аліменти, які стягуються з позивача та її користь, представник позивача змушена звернутися в інтересах позивача до суду з даним позовом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом вчасно та належним чином. Між тим, через канцелярію суду представником позивача ОСОБА_6 подано заяву, в якій остання просила суд розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача на підставі наявних письмових доказів. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.
Відповідач, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про розгляд справи судом вчасно та належним чином, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористалася, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено Свідоцтвом про її народження Серія НОМЕР_1 виданим 12 липня 2005 року (а.с. 11).
18 листопада 2014 року Фастівським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 381/5269/14-ц (2/381/1587/14) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 23 жовтня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 8).
Сторона позивача звертаючись до суду з даним позовом посилається на те, що за згодою обох батьків, неповнолітня ОСОБА_3 , виявивши бажання переїхала на постійне проживання в родину батька, позивача по справі, де і проживає на даний час. Батько виховує неповнолітню ОСОБА_3 , забезпечує її усім необхідним. Відповідач ОСОБА_3 жодним чином матеріально не допомагає донці та при цьому отримує аліменти, які стягуються з позивача та її користь.
На підтвердження своїх доводів стороною позивача було надано наступні документи: Довідки про склад сім`ї видані Виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області від 08 березня 2020 року та 18 травня 2020 року та Акт обстеження матеріально-побутових умов від 14 травня 2020 року, з яких вбачається, що неповнолітня ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом із батьком ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 (а.с.10,13,14).
Частиною 2 статті 18 СК України передбачено, що одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є зокрема припинення правовідношення, а також його анулювання.
За змістом ст. 181 СК України аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.
За приписами ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.
Згідно ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільненні від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.
Вимогами ст. 273 СК України визначено, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Як визначено ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до п. 17, 22 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що кожен з батьків зобов`язаний брати участь в утриманні своїх дітей. Один з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний, зокрема, на підставі рішення суду, сплачувати аліменти на її утримання. Одержувачем таких аліментів, як правило, являється особа з якою проживає дитина (другий і батьків, опікун або піклувальник, тощо). Сплачені аліменти являються власністю дитини, але їх одержувач має право розпоряджатися ними виключно на потреби дитини і в її інтересах. При цьому платник аліментів зберігає право здійснювати контроль за цільовим використанням аліментів, що забезпечує дотримання найкращих інтересів дитини.
Таким чином, слід прийти до висновку про те, що у разі, якщо батьки дитини проживають окремо та коли особа, з якої стягуються аліменти, починає проживати разом з дитиною, на яку такі аліменти сплачує, та утримує цю дитину, сплата аліментів іншому з батьків, який, відповідно, починає проживати окремо від дитини, втрачає сенс, адже вказані кошти платник аліментів має можливість безпосередньо витратити саме на утримання дитини.
Як встановлено судом, підставою звернення позивача до суду з приводу звільнення від сплати аліментів на користь відповідача стало те, що неповнолітня ОСОБА_3 , на утримання якої з позивача ОСОБА_1 раніше були стягнуті аліменти, проживає разом з ним, а не з матір`ю ОСОБА_3 ..
Враховуючи те, що сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує, змінився, дитина стала проживати разом з батьком, суд вважає що стягнення аліментів з того з батьків, з ким постійно проживає дитина, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 181 СК України.
Таким чином, оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Крім того, враховуючи те, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача та користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп..
Керуючись ст. ст. 7, 18, 179, 181, 188, 273 СК України, ст. ст. 76, 80, 81, 141, 263-265, 273-279, 280, 284, 354-355 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 , з 19 травня 2020 року, від сплати аліментів стягнутих на користь ОСОБА_2 , на утримання доньки ОСОБА_3 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2014 року і до досягнення донькою повноліття, за рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року, по справі № 3818/5269/14-ц (виконавче провадження № 48003674).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп..
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, визначених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий Фастівським МРВ ГУ МВС України в Київській області 30 червня 1995 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .
Суддя Осаулова Н.А.
Повний текст виготовлено 10.11.2020 р.