Провадження № 88-ц/4808/1/20
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т.М.
Суддя-доповідач Фединяк
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Девляшевського В.А

секретаря Маслей А.М.

за участю заявника ОСОБА_1

представника Фінансового управління Виконавчого комітету Івано- Франківської міської ради Чекайла В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року у справі за позовом Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_1 про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Фінансове управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17 січня 2018 року в задоволенні позову Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_1 про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року апеляційну скаргу представника Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Чекайла Василя Михайловича задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду від 17 січня 2018 року скасовано. Ухвалено нове рішення.

Позов Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_1 про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська задоволено частково.

Визнано укладеним договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська між ОСОБА_1 та Фінансовим управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в редакції, передбаченій додатком 1 до рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради «Про Положення «Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська» від 18 жовтня 2013 року №1231-38, з визначенням: у п. 1.1. Цей договір регулює взаємовідносини між сторонами щодо пайової участі «Замовника» у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська при будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1 ; у п. 2.1 Замовник - ОСОБА_1 здійснює перерахування до бюджету міста Івано-Франківська коштів у розмірі 6659,17 грн, згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська у встановленої судом редакції.

Постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року залишено без змін.

У грудні 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року за нововиявленими обставинами.

Заява з врахуванням доповнення мотивована тим, що 25 листопада 2019 року ознайомившись з положенням Про фінансове управління виконавчого комітету, йому стало відомо, що на момент звернення 16 лютого 2016 року Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до суду, повноважень подавати позову вказане управління не мало. Крім того, він був забудовником будівництва індивідуального житлового будівництва по АДРЕСА_1 - АДРЕСА_1 та не мав статусу замовника, тому не існувало вимог приймати участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста до початку здійснення будівництва індивідуального житлового будинку.

11 лютого 2020 року представникФінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Чекайло В.М. подав заперечення проти заяви, вказуючи, що відповідно п. 11.1 Положення «Про пайову участь замовників будівництва у створенні та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста» контроль за своєчасністю нарахування (розрахунку), внесення в реєстр договорів та сплати пайових внесків здійснює виконавець, тобто фінансове управління. Відповідно до п. 8.6 Положення при невиконанні умов договору виконавчий комітет та/або фінансове управління має право звертатись в судові органи про стягнення коштів з боржника. Таким чином, фінансовому управлінню виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради як стороні договору у відповідності до наданих повноважень належало право вимоги за договорами про пайову участь.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав з наведених у ній мотивів.

Представник Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради заперечив проти задоволення заяви, просили залишити постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Таким чином, нововиявленими обставинами за своєю суттю є фактичні дані, що в установленому законом порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення (частина друга статті 423 ЦПК України).

Заява про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень судів апеляційної інстанцій, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення (частина друга статті 425 ЦПК України).

Стаття 429 ЦПК України унормовує розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; за змістом частини другої цієї статті суд розглядає справу за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 4, 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27 - 34 рішення "Праведная проти Росії" від 18 листопада 2004 року).

Судом встановлено, що під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 щодо законності постанови апеляційного суду від 12 квітня 2018 року дано оцінку доводам заявника щодо правомірності Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звертарись в суд з позовом до нього про спонукання укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська.

Отже, установлено, що заначені заявником підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами не є істотні для справи обставини, були встановлені судом та були відомі ОСОБА_1 під час розгляду справи.

Також не є нововиявленими обставинами посилання заявника на те, що він був забудовником будівництва індивідуального житлового будівництва по АДРЕСА_1 - АДРЕСА_1 та не мав статусу замовника, тому не може приймати участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, оскільки такі підстави були відомі заявнику у процесі розгляду справи, подавались ним у заперечення позову і перевірялись в апеляційній та касаційній інстанції, яким суд дав належну оцінку.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

З огляду на викладене, обставини, на які посилається заявник, не можуть вважатися нововиявленими обставинами в розумінні пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України.

За змістом частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити, так як ним ненаведено підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 423, 429 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року у справі за позовом Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_1 про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська відмовити.

Постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст складений 14 лютого 2020 року.

Судді: В.Д.Фединяк

Л.В.Василишин

В.А.Девляшевський