2/465/3473/20
Ухвала

про самовідвід

"30" грудня 2020 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про звільнення незаконно займаного нежитлового приміщення та стягнення заборгованості.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10.07.2017 року у справі відкрито провадження та призначено попереднє судове засідання.

Вказана справа перебувала у провадженні судді Масендича В.В.

У зв`язку із неможливістю продовження розгляду справи суддею Масендичем В.В., цивільну справу відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 18/Р від 03.03.2018 р. та на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу передано 03.03.2018 судді Кузь В.Я.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26.04.2018р. прийнято до свого провадження та продовжено розгляд цивільної справи №465/3868/17, призначено судове засідання.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 09 червня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду, на підставі п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України.

Не погоджуючись із даною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу.

За результатами розгляду апеляційної скарги, ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 09 червня 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29 грудняя 2020 року справу передано судді Кузь В.Я. для продовження розгляду.

Вивчивши матеріали цивільної справи, вважаю, що як суддя підлягаю самовідводу з наступних підстав.

Так, моє ставлення до матеріалів цивільної справи, зокрема до участі позивача в судових засіданнях, користуванням процесуальними правами та бажанням бути учасником судового процесу та підтримувати позовні вимоги, уже висловлене у скасованій ухвалі, а відтак, даний факт є тією обставиною, що викликатиме сумнів у моїй неупередженості при повторному вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартиненко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Приймаючи дане рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю також на положення п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, де зазначається, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Суддею вже висловлена позиція відносно цивільної справи за позовом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Отже, з метою виключення підстав та мотивів учасників судового провадження для сумніву у безсторонності, неупередженості чи об`єктивності під час розгляду справи, заява про самовідвід судді Кузя В.Я. підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

постановив:

Самовідвід судді Кузя В.Я. при розгляді цивільної справи за позовом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задоволити.

Матеріали судової справи №465/3868/17 (судове провадження № 2/465/3473/20) передати до загальної канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Кузь