Номер провадження: 22-ц/813/7706/20
Номер справи місцевого суду: 946/8929/19
Головуючий у першій інстанції Грубіян Л. І.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Громіка Р.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішенняІзмаїльськогоміськрайонного суду Одеськоїобластівід 29 травня 2020 року, постановленого під головуванням судді Грубіян Л.І., -

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, в якому просила стягувати на її користь аліменти на утримання дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування вимог позивачка зазначила, щоміж сторонами 30 серпня 1993 року був укладений шлюб, який за рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 травня 2016 року було розірвано.

Від даного шлюбу у сторін є діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти з моменту розірвання шлюбу проживають та зареєстровані разом з матір`ю.

Вказувала на те, що старша донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в «Ізмаїльському технікуме економіки и права» за спеціальністю «Право». Вартість контракту на навчання складає за перший рік 12 000 грн., та збільшується кожного року на одну тисячу гривень і на четвертий рік навчання складатиме 15000 грн.

Відповідач належним чином свої батьківські обов`язки не виконує, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки він працює в охоронній фірмі ТОВ «Охорона-Комплекс-Придунав`є».

Також відповідачу належить на праві власності садовий будинок та земельна ділянка АДРЕСА_1 .

Позивачка вважає, що відповідач працює на судах іноземних судновласників, оскільки у нього наявна освіта та робоча спеціальність, необхідні морські документи для роботи в морі.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 травня 2020 року позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. з подальшою індексацією відповідно до закону щомісячно, починаючи з 13 грудня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. з подальшою індексацією відповідно до закону щомісячно, починаючи з 13 грудня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_3 на утримання обох дітей по 1000 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з позовом та до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, не доведеність обставин, які суд вважав встановленими та які мали суттєве значення для вирішення справи.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, щосудом допущено ряд порушень, що призвело до ухвалення незаконного та несправедливого рішення, надавши однобоку оцінку доказам, не беручи до уваги всі докази, а саме, те, що стягуючи з нього аліменти на кожну дитину по 2000 грн., суд не звернув уваги, що заробітна плата ОСОБА_3 складає 5000 грн. в місяць.

Відзиву до суду надано не було.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно статті 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, суд першої інстанції виходив ізобґрунтованості стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох дітей у розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину. При цьому відповідач не відмовляється сплачувати аліменти на утримання дітей.

Однак, з таким висновком суду колегія судді погоджується не в повній мірі, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959.

Згідно з визначеними Декларацією принципами, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом.

Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до пунктів 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у відповідності із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198,199 СК України, і своїх повнолітніх дочку, сина.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття183 цього кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 84 СК України) і виплачуються щомісячно.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 травня 2016 року було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30 серпня 1993 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вилківського міськвиконкому Одеської області, актовий запис №43 (а.с. 8, з.б).

Від даного шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 9-10).

Неповнолітні діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходяться на утриманні ОСОБА_2 зареєстровані та проживають разом з матір`ю (а.с. 11-13).

Згідно договору №П-9-1 про підготовку молодшого спеціаліста від 01 серпня 2019 року донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в Ізмаїльському технікумі економіки і права (а.с. 14-15).

Згідно довідки про доходи від 02 березня 2020 року, ОСОБА_7 працює в ТОВ «ПВК «Бессарабський ЩИТ» та загальна сума його доходу за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року становить 30444 грн. (а.с.23).

ОСОБА_3 участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, в добровільному порядку матеріальної допомоги в повному обсязі на утримання дітей не надає.

ОСОБА_2 у своєму позові зазначає, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги в повному обсязі на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. на обох дітей.

Також ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі зазначає, що згоден сплачувати аліменти на утримання обох дітей по 1000 грн. щомісячно. На його думку зазначена сума враховує його матеріальне становище, а також відповідає необхідному та достатньому розміру аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності відповідача утримувати своїх дітей та вважає обґрунтованим висновок щодо присудження коштів на їх утримання.

Разом з тим, визначаючи аліменти у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, колегія суддів вважає завищеним, та враховуючи обставини, які входять до предмета доказування (статті 182, 184 СК України), інтереси дитини, встановлення інших обставини, зокрема встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище платника аліментів, апеляційний суд дійшов висновку про зміну рішення, з огляду на таке.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривні, з 1 грудня - 2395 гривень.

Враховуючи те, що відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату, є працездатною особою, не є інвалідом, доказів того, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки та/або діти від іншого шлюбу останнім не надано та матеріали справи не містять, колегія суддів з урахуванням викладених обставин, керуючись принципами розумності і справедливості, врахувавши враховує матеріальне становищедітей та платника аліментів, а також покладення обов`язку утримання дитини на обох батьків, вважає за необхідним визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання кожної дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину.

Аліменти саме у такому розмірі будуть достатніми для забезпечення мінімальних потреб дитини та не ставлять у скрутне становище платника аліментів.

При цьому сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1 статті 192 СК України).

З урахування викладених обставин рішення суду в частині визначення розміру аліментів підлягає зміні.

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384, 389ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 травня 2020 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікувід усіх видів заробітку (доходу) щомісячно,починаючи з 13 грудня 2019 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікувід усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13 грудня 2019 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 06 листопада 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ А.І. Дрішлюк

______________________________________ Р.Д. Громік