Провадження №2/359/3342/2020
УХВАЛА

Іменем України

28 грудня 2020 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Журавський В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Бориспільська районна державна нотаріальна контора, кооператив «Вишеньківська Брама», про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці грудня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з вказаним позовом, яким просять зобов`язати Бориспільський ВП ГУ НП в Київській області зняти арешт з наступного нерухомого майна: земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером :04:002:1731, яка належить ОСОБА_1 ; земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером :04:002:1785, яка належить ОСОБА_2 ; земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером :04:002:1734, яка належить ОСОБА_3 ; земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером :04:002:1732, яка належить ОСОБА_4 ; земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером :04:002:1733, яка належить ОСОБА_5 ; а також зобов`язати орган/та або суб`єкт державної реєстрації виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про арешт вказаних земельних ділянок.

За змістом заявлених позовних вимог позивачі просять зняти арешт з нерухомого майна, накладеного на підставі постанови СВ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області №85-1419 від 14 листопада 2012 року.

Відповідно до прикінцевих положень КПК України, в редакції 2012 року, кодекс набув чинності 20 листопада 2012 року.

Таким чином, арешт на майно позивачів було накладено під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі ст.126 КПК України 1960 року в редакції, яка була чинною на час вчинення відповідної процесуальної дії.

За змістом правового висновку Великої Палати Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №461/233/17 зазначила, якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року.

У постановах Великої Палати Верховного Суду України від 24 квітня 2018 року у справі №202/5044/17, від 28 листопада 2018 року у справі №636/959/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі №640/17552/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі №202/1452/18, від 11 вересня 2019 року у справі №504/1306/15-ц викладений правовий висновок, згідно якого в разі накладення арешту за КПК України 2012 року на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року.

Згідно з ч.1 ст.1 КПК України в чинній редакції встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

За змістом ст.173 та ч.1 ст.174 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно ч.3 та ч.4 ст.174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у спірних правовідносинах кримінальне провадження не закрито.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 1960 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє не закрито, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі №727/2878/19 (провадження №14-516цс19).

З огляду на те, що арешт на вищевказані земельні ділянки накладено в кримінальному провадженні за правилами КПК України 1960 року, а кримінальна справа, в рамках якої накладено арешт на спірне майно не закрита, тому питання про зняття такого арешту треба розглядати за правилами кримінального судочинства.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому, суд приходить до висновку щодо необхідності відмови у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.186, ч.4 ст.263 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Бориспільська районна державна нотаріальна контора, кооператив «Вишеньківська Брама», про звільнення майна з-під арешту, відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право на звернення до суду з позовом в порядку кримінального судочинства.

Ухвала судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський