Справа № 527/2235/19
провадження 2/527/62/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Павлійчук А.В.,

за участю секретаря судового засідання Бутко В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області в м. Глобине цивільну справу № 527/2235/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи: виконавчого комітету Петрівської сільської ради Глобинського району Полтавської області про усунення перешкод у здійснення права власності, користування та розпорядження нерухомим майном (житловим будинком),-

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у здійснення права власності, користування та розпорядження нерухомим майном (житловим будинком).

В своїй заяві позивач зазначив, що він є власником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , відповідачі зареєстровані за вище вказаною адресою, проте у даному будинку не проживають. Факт реєстрації відповідачів порушує його право на вільне розпорядження і користування нележним йому майном.

Посилаючись на викладене, на порушення прав власника, позивач просив суд визнати ОСОБА_2 , 1979 року народження та ОСОБА_3 , 2002 року народження (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), такими, що втратили право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причину своєї неявки, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, направили до суду заяву, в якій просили розгляд справи проводити без їх участі, не заперечували проти задоволення позову, прохали його задовольнити.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без повідомлення причин неявки.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 27.03.2019 приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Полтавської області Похилою І. Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 222 ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із довідки № 305 від 16.08.2019 наданої виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , 1979 року народження ОСОБА_3 , 2002 року народження, але не проживають.

Відповідно до письмових пояснень свідків від 28.12.2019 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з березня 2002 року за адресою: АДРЕСА_1 , не проживають.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 47 Конституції України гарантує право кожному на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як зазначено в ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 1 ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, колишніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї колишнього власника житла.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач, будучи власником житлового будинку, позбавлений права вільно розпоряджатись своєю власністю, оскільки у ньому зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не проживають в ньому, а тому позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 211, 223, 258, 259, 263, 265,268,273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , 1979 року народження та ОСОБА_3 , 2002 року народження (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), такими, що втратили право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1536,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 , рнокпп: НОМЕР_2 );

Відповідачі: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ); ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 );

Третя особа: Виконавчий комітет Петрівської сільської ради Глобинського району Полтавської області (Полтавська область Глобинський район, с. Петрівка).

Суддя А. В. Павлійчук