Провадження № 2/521/517/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М.В.,

при секретарі Корнієнко Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Димовчі М. І.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Леванюк Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні будинком та вселення,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні будинком та вселення, з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні позивачем належній йому на праві власності 1/2 частини житлового будинку та надвірних споруд, розташованого в АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідача не чинити позивачу перешкоди у володінні, розпорядженні та користуванні вказаним будинком, в тому числі, передати позивачу дублікати ключів від вхідних дверей та хвіртки цього будинку; вселити позивача до житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 , стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.09.1995 р. державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Мельник Л.В. позивачу було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на майно після смерті його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого спадкоємцями в рівних частках є її сини - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Спадковим майном, на яке було видано дане свідоцтво, є житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку під літ. «А», загальною житловою площею 49,1 кв.м. та надвірних споруд під літ. «Б» - літня кухня, «Д» - сарай, «В» - гараж, «Г» - вбиральня, І - мостіння, № 1-5 - огорожа, розташованих на земельній ділянці пл. 569 кв.м., позивач зареєстрував своє право власності на 1/2 частини зазначеного житлового будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивача ОСОБА_4 після чого відповідачка, яка є його донькою, категорично відмовляється надати позивачу та його донці ОСОБА_5 доступ до цього житлового будинку обґрунтовуючи це тим, що весь будинок є її власністю. Поведінка відповідача змусила позивача та його доньку звернутися за допомогою до Малиновського відділу поліції в м. Одесі. Факт встановлення відповідачем перешкод підтверджується листом Малиновського відділу поліції в м. Одесі від 05.06.2019 р., поясненнями відповідача від 03.06.2019 р., фото та відео фіксацією подій. З огляду на це, позивач звернулась до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні будинком та вселення.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 17.07.2019 року по зазначеній цивільні справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 15 серпня 2019 року.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 12 вересня 2019 року продовжено строк підготовчого судового засідання до 17 жовтня 2019 року. Також вирішено питання щодо витребування доказів.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 24 жовтня 2019 року (протокольною) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11листопада 2019 року.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 15 січня 2020 року (протокольною) визнана обов`язкова явка відповідачки ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, під час судових засідань пояснив суду, що він з донькою мав намір вселитися у спірний будинки, що вони приїжджали туди, але їх не пускає до будинку племінниця.

Представник позивача Димовчі М.І ОСОБА_6 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши суду, що ОСОБА_1 є власником Ѕ частини будинку, право власності якого зареєстроване, однак відповідачка перешкоджає позивачу у вселенні до будинку.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, надала відзив на позовну заяву, в якому вказала, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько, після його смерті ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримати документи немає можливості. Після смерті її батька до неї звернулась донька позивача ОСОБА_5 , з вимогою про сплату їй 1/02 частки спірного будинку, у розмірі 50 тисяч доларів США. Також вказала, що у червні 2019 що у спірний будинок намагалась вселитися донька позивача, без мети фактичного проживання, а не сам позивач. Пояснила суду, що з позивачем в неї погані стосунки, проти вселення позивача заперечує, сумісне проживання в спірному будинку є неможливим.

Представник відповідачки ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, пояснила суду, що метою цього позову є реалізацію будинку, позивачу ніхто не чинив перешкоди щодо вселення позивача. Всі дії щодо вселення виконувала донька позивача, вважають що позов є передчасним.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадок по закону виданого П`ятою одеською державною нотаріальною конторою 29.01.1973 р. по реєстру № 1-1090, зареєстрованого Одеському бюро технічної інвентаризації в книзі № 22 на стор. 85 під реєстровим № 1681 ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в АДРЕСА_1 .

04.09.1995 р. державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Мельник Л.В. видане Свідоцтво про право на спадок за законом на майно після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого спадкоємцями в рівних частках є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . (а.с.8)

Спадковим майном на яке було видано дане свідоцтво складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку під літ. «А», загальною житловою площею 49,1 кв.м. та надвірних споруд під літ. «Б» - літня кухня, «Д» - сарай, «В» - гараж, «Г» - вбиральня, І - мостіння, № 1-5 - огорожа, розташованих на земельній ділянці пл. 569 кв.м.(а.с.8)

23 жовтня 1995 рок ОСОБА_4 зареєстрував Ѕ частину будинку в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації реєстр. книга № 22, під реєстр. № 4797 стор. 85, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення. (а.с.65)

29 листопада 1995 рок ОСОБА_1 зареєстрував Ѕ частину будинку в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації реєстр. книга № 22, під реєстр. № 4797 стор. 85, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення. (а.с.9)

16 жовтня 2018 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.77). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 , яка належала померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадок за законом.

За життя, а саме 07.04.1998 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_2 відповідачу по справі.(а.с.59) ОСОБА_4 , як єдина спадкоємиця після смерті батька, звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Богун І.А. з заявою про прийняття спадщини. (а.с.50)

В спірному будинку проживає відповідачка, позивач в зазначеному будинку не проживає, доступу до будинку не має, що підтверджується поясненнями сторін в судовому засіданні.

Питання щодо визначення порядку користування або поділу спірного будинку між співвласниками у встановленому законом порядку не вирішувалось.

Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень ст. ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ст.317 ЦК України - власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Приписами частини 1 статті 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначені норми матеріального права визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Згідно з п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 - застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 386 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

За таких обставин суд доходить висновку про доведеність факту чинення відповідачем перешкод позивачу в здійсненні ним права власності на належну йому Ѕ частину спірного будинку, у зв`язку із чим вважає вимоги про усунення таких перешкод законними та обґрунтованими.

Спосіб захисту, обраний позивачем, шляхом зобов`язання відповідача не чинити йому перешкод володінні, користуванні та розпорядженні належною йому частиною будинку, зобов`язання відповідача передати позивачу ключі від хвіртки та вхідної двері будинку, вселення його до спірного будинку відповідає змісту порушеного права та характеру порушення.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 1536 гривні 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) усунути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) перешкоди в користуванні Ѕ частиною житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) не чинити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) перешкод в володінні, користуванні та розпорядженні Ѕ частиною житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) передати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) ключі від хвіртки та вхідної двері житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Вселити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 13 лютого 2020 року.

Головуючий: