ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

11 лютого 2020 року

м. Харків

Справа № 645/5600/19

Провадження № 22-ц/818/954/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.

суддів Кіся П.В., Сащенка І.С.,

за участю секретаря Брулевича В.В.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року постановлену суддею Іващенко С.О.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя та стягнення аліментів.

Разом із позовною заявою адвокатом, представником позивача ОСОБА_3 подано клопотання про витребування доказів.

Клопотання вмотивоване тим, що подружжя за час спільного проживання набули кошти які знаходяться на банківських рахунках розміщених у Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», Акціонерному товаристві «АЛЬФА-БАНК», Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК», Акціонерному товаристві «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» тому просив суд витребувати відомості про відкриті на ім`я відповідача поточні та вкладні (депозитні) рахунки за період з 30.11.2002 по день надання відповіді з зазначенням дати відкриття, дати закриття, суми коштів, які були наявні на цих рахунках станом на 13.07.2017 та станом на день надання відповіді;інформацію про рух коштів по всім поточним та вкладним (депозитним) рахункам, відкритим в банках на ім`я відповідача за період з 13.07.2015 по день надання відповіді. Крім того, позивач просив витребувати у Головного управління ДФС у Харківській області інформацію про загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, нарахований (виплачений, наданий) на користь відповідача за період з 01.07.2017 по день надання відповіді. Крім того, позивач просив витребувати у Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію про факти перетину державного кордону України відповідачем за період з 13.07.2017 по день надання відповіді.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року клопотання представника позивача адвоката Паркулаб А.В. про витребування доказів по задоволено. Витребувано у Головного управління ДФС у Харківській області інформацію про загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, нарахований (виплачений, наданий) на користь ОСОБА_2 , за період з 01.07.2017 по день надання відповіді. Витребувано у Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію у разі перетину державного кордону України громадянином України ОСОБА_2 , за період з 13.07.2017 по день надання відповіді. Витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» у разі наявності інформацію про: відкриті в банку за період з 30.11.2002 по день надання відповіді поточні та вкладні (депозитні) рахунки на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з вказанням дати відкриття, дати закриття, суми коштів, які були наявні на цих рахунках станом на 13.07.2017 та станом на день надання відповіді; інформацію про рух коштів по всім поточним та вкладним (депозитним) рахункам, відкритим в банку на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за період з 13.07.2015 по день надання відповіді. Витребувано у Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» у разі наявності інформацію про: відкриті в банку за період з 30.11.2002 по день надання відповіді поточні та вкладні (депозитні) рахунки на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з вказанням дати відкриття, дати закриття, суми коштів, які були наявні на цих рахунках станом на 13.07.2017 та станом на день надання відповіді; інформацію про рух коштів по всім поточним та вкладним (депозитним) рахункам, відкритим в банку на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за період з 13.07.2015 по день надання відповіді. Витребувано у Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» у разі наявності інформацію про: відкриті в банку за період з 30.11.2002 по день надання відповіді поточні та вкладні (депозитні) рахунки на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з вказанням дати відкриття, дати закриття, суми коштів, які були наявні на цих рахунках станом на 13.07.2017 та станом на день надання відповіді; інформацію про рух коштів по всім поточним та вкладним (депозитним) рахункам, відкритим в банку на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за період з 13.07.2015 по день надання відповіді. Витребувано у Акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у разі наявності інформацію про: відкриті в банку за період з 30.11.2002 по день надання відповіді поточні та вкладні (депозитні) рахунки на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з вказанням дати відкриття, дати закриття, суми коштів, які були наявні на цих рахунках станом на 13.07.2017 та станом на день надання відповіді; інформацію про рух коштів по всім поточним та вкладним (депозитним) рахункам, відкритим в банку на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за період з 13.07.2015 по день надання відповіді. В задоволенні клопотання представників відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про врегулювання спору за участі судді відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач фактично просить витребувати докази відносно конкретного майна, що підлягає розподілу і є предметом спору, а також просить витребувати відомості стосовно перетинання кордону ОСОБА_2 для визначення розміру аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати в частині задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів та відмовити в цій частині, в іншій частині ухвала суду першої інстанції не оскаржується.

Апеляційна скарга вмотивоване тим, що представником позивача було подано три клопотання, однак представником не було сплачено судовий збір за подання вказаних клопотань, не долучено документів на підтвердження наданих йому повноважень від позивача.

Крім того, докази які збираються представником позивача за допомогою суду не стосуються предмету та підстави позову.

Так при вирішенні питання про витребування інформації про рух коштів по всім поточним та вкладним (депозитним ) рахункам відкритих на ім`я ОСОБА_2 за періоди з 13.07.2015 року по день надання відповіді з банківських установ не було обґрунтовано чому саме у цих банківських установах необхідно витребувати ці докази, за період коли сторони вже були розлучені, оскільки рух коштів не яким чином не стосувався предмету або підстави позову.

Позовні вимоги містять прохальну вимогу, а саме: «визнати за ОСОБА_2 1/2 частину грошових коштів на поточних та депозитних рахунках в банках, набутих у шлюбі.»

Також посилання суду на те що зібрана інформація буде стосуватися матеріального становища відповідача, яке відповідно до приписів ст. 182 СК України підлягає врахуванню судом при визначенні розміру аліментів, тому таке клопотання підлягає задоволенню є безпідставним, оскільки представник позивача відмовився від вирішення спору за участі судді та вирішення справи мирним шляхом, що підтверджує його намір не у вирішенні питання щодо аліментів, а у намірі в судовому порядку збору інформації по особу, яка не стосується предмету спору.

Також, взагалі суд не надав оцінку тому, як визначення розміру аліментів буде впливати при отриманні інформації щодо саме руху коштів по всім поточним та вкладним рахункам з 2002, 2015 та 2017 року.

Такі обставини свідчать про порушення судом вимог процесуального закону, оскільки суд вийшов за межі позовних вимог, не встановив обґрунтованості клопотання та постановив ухвалу, якою порушив конституційне право на приватне життя ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 зазначає, що ст. 84 ЦПК України не вимагає надання квитанції про сплату судового збору, а отже позиція апелянта є хибною.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання про витребування доказів суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

В судовому засіданні представник позивача звернувся до суду із заявою про витребування доказів на підставі ст. 84 ЦПК України, посилаючись на те, що вказані відомості містять банківську таємницю та персональні дані сторін у справі, тому отримати вказані документи самостійно він не має можливості.

Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинні бути зазначені вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України).

Частиною 4 ст. 84 ЦПК України передбачено, що суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Так, метою процесуального інституту витребування доказів є допомога сторонам в отриманні доказів, які вони не можуть одержати самостійно, що підтверджується обов`язком особи, яка заявляє клопотання про витребування доказів, долучити до нього відомості про неможливість отримання таких доказів особисто.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Отже, забезпечення доказів є механізмом збору і закріплення доказів до судового розгляду по суті та гарантує наявність доказів у справі на випадок, коли їх можна втратити до початку судового розгляду.

Неможливість надання (одержання) доказу може бути пов`язана з майбутнім знищенням, зіпсуттям доказу, очікуваною смертю свідка тощо, а ускладнення у наданні доказу може бути обумовлене обставинами, які вимагатимуть додаткових зусиль, витрати часу та коштів.

Забезпечення доказів є процесуальною дією суду, яка вчиняється за заявою осіб, які беруть участь у справі, якщо вони вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів. Під особами, які мають право заявити про забезпечення доказів, маються на увазі суб`єкти доказування. Відтак, останні повинні довести обґрунтованість своїх побоювань, що подача відповідних доказів може стати неможливим або ускладненим. Суд не може здійснити заходи щодо забезпечення доказів лише на підставі нічим не обґрунтованих побоювань суб`єкта доказування.

Інститут забезпечення доказів є спеціальним механізмом, який використовується для їх збереження та покликаний створити можливість реалізації своїх прав особами, які беруть участь у справі, щодо подання до суду необхідних доказів за наявності обставин, які свідчать, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим в майбутньому.

Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на неналежність витребуваних доказів, оскільки висновок щодо належності доказів суд вправі давати лише при їх оцінці в порядку ст. 94 ЦПК України, в нарадчій кімнаті. На стадії розгляду справи по суті, суд не вирішує питання щодо належності доказів.

Крім того, всі відомості витребуванні від Банківських установ стосуються спільного майна подружжя набутого до розірвання шлюбу. А також для підтвердження матеріального становища відповідача для визначення розміру аліментів.

Також безпідставним є посилання апелянта на те, що витребувані докази не мають відношення до вказаної справи, оскільки відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Та згідно з ч.5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути позбавлена права на судовий захист, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

Що стосується витребування відомостей від Адміністрації Державної прикордонної служби України, то суд вирішуючи це питання допустився описки у даті та році народження відповідача в зв`язку з чим ухвалою від 26 грудня 2019 року задовольнив клопотання та витребував докази перетинання кордону ОСОБА_2 .

Таким чином в цій частини ухвала підлягає зміни, шляхом скасування її в частині задоволення клопотання про витребування у Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію у разі перетину державного кордону України громадянином України ОСОБА_2 , за період з 13.07.2017 по день надання відповіді, в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Відповідно п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об"єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, але як свідчать матеріали справи витребуванні відомості не стосується предмету спору і вимога відповідача знаходяться поза межами заявленого позову.

Вирішення питання щодо стягнення судових витрат за подання клопотань про витребування доказів, може бути вирішено судом першої інстанції яким буде закінченно розгляд справи.

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року, змінити скасувати ухвалу в частині задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про витребування у Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію у разі перетину державного кордону України громадянином України ОСОБА_2 , за період з 13.07.2017 по день надання відповіді.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді П.В. Кісь

І.С. Сащенко

повний текст постанови

складено 14 лютого 2020 року