Провадження №2/523/5256/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2020 р.Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2020 року ОСОБА_1 одночасно з позовною заявою звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на нерухоме та рухоме майно, яке належить їй та відповідачеві на праві спільної сумісної власності, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 ; гараж № НОМЕР_1 (ряд16), розташований в МПП «Юність» (67562, Лиманський район, Одеська область, с. Крижанівка, вул.Паустовського, 13); автомобіль GEELY CK, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1498 см.куб., який зареєстрований в МРЕВ-1 м. Одеси.

Вивчивши заяву, суд вважає її такою, що підлягає поверненню заявнику, за наступних підстав.

Стаття 151 ЦК України визначає вимоги до заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

-найменування суду, до якого подається заява;

-повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові-для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

-предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

-захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

-ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

-пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

-інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, відповідно до п.1.4) ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 420,40 грн.

При цьому, положеннями Закону України «Про судовий збір» чітко визначено перелік випадків та підстав, за яких особа звільняється від сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, заявниця не сплатила судовий збір за подання даної заяви про забезпечення позову, на підставі ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з посиланням на те, що в даному випадку вона є учасником бойових дій.

П. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

За змістом зазначеної статті, звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими заявник звернувся у даній справі.

Таким чином, оскільки заявниця звернулася до суду із заявою про забезпечення позову у справі про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, що в даному випадку не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання даної заяви про забезпечення позову - підлягає сплаті на загальних підставах, визначених Законом України «Про судовий збір».

Також, варто зауважити, що зазначена позиція висловлена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 6 травня 2020 року у справі №9901/70/20, висновки якої повинні бути враховані судом, відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України.

Згідно з імперативними приписами ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Разом з тим, подана заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, та не містить ціни позову, про забезпечення якого просить заявник, як це передбачене п.п. 5, 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України.

При цьому, суд звертає увагу заявника на тому, що питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, а не заявником, і саме заявник зобов`язаний вказати, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Одночасно, суд звертає увагу заявника на те, що матеріали заяви про забезпечення позову не містять доказів належності відповідачу ОСОБА_3 на праві власності гаража № НОМЕР_1 (ряд16), розташованого в МПП «Юність» (67562, Лиманський район, Одеська область, с. Крижанівка, вул.Паустовського, 13) та автомобіля GEELY CK, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1498 см.куб., який зареєстрований в МРЕВ-1 м. Одеси. У той же час, заява про забезпечення позову, згідно вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, оскільки заявником не надано доказів сплати судового збору за подання даної заяви про забезпечення позову, заява не містить ціну позову, пропозицію заявника щодо зустрічного забезпечення, не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову,суд приходить до висновку, що заява представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову - не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, в зв`язку з чим вважає за необхідне повернути її заявнику.

Розгляд заяви про забезпечення позову проводиться в порядку ст.153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 150-151, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Костинчук В.В. про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню заявника до суду з такою заявою, після усунення умов, що стали причинами для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя К.О. Далеко