Провадження № 2/369/4843/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючого судді - Усатова Д.Д.,
за участю секретаря Житар А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
У жовтні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позову зазначає, що їй на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 .
Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої Петрушківською сільською радою Управлінням «Центр надання адміністративних послуг у Києво-Святошинському районі Київської області» від 15.09.2020 року в будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , зареєстровані громадяни: ОСОБА_5 , донька, ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_6 , донька, ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_7 , чоловік, ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_2 , не родич, ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_8 , не родич, ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_4 , не родич, ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_3 , не родич, ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_9 , не родич, ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_10 , не родич, ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_11 , не родич, ІНФОРМАЦІЯ_10 . Однак, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не проживають в житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин про що складено Акти депутата Петрушківської сільської ради Мамот К.В. від 06.01.2020 року, 08.06.2020 року, 10.07.2020 року та сусідів ОСОБА_12 і ОСОБА_13 .
Позивач вказує, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не є членами її сім`ї, будь-яких домовленостей з позивачем щодо проживання відповідачів у будинку не існує і позивач заперечує проти проживання відповідачів у його будинку. Відповідачі були зареєстровані позивачем в будинку АДРЕСА_1 на їх прохання з метою полегшення працевлаштування в м. Києві.
Проте відповідачі не проживають в даному будинку більше шести місяців, місце їх перебування невідоме, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в будинку не мають і взагалі будинком не цікавляться.
Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачам не чинили.
Факт реєстрації відповідачів порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, він позбавлений можливості оформити субсидію.
Місце перебування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на даний момент позивачу невідоме.
Так позивач наголошує, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 втратили право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .
Вважає, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 втратили право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .
Посилаючись на вищевикладене просила суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 02.10.2020 року в справі відкрито загальне позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачам 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження.
Ухвалою судді від 13.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, де просила розгляд справи проводити за її відсутності.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про причину неявки суд до відома не поставили, відзиви на позовну заяву у встановлений судом строк не подали.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Днем вручення судової повістки є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідачів про час розгляду справи належним.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, враховуючи думку позивачки, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Врахувавши заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки.
Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .
Позивач зазначає, що зареєстроване місце проживання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не відповідає їхньому фактичному місцю проживання та порушує права позивача, на що суд зазначає наступне.
Згідно наявного в матеріалах справи актів перевірки житлових умов на предмет встановлення факту проживання/не проживання в приміщенні зареєстрованих осіб, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не проживають.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частинами першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.
Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час
Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
З матеріалів справи вбачається, що право власності на спірну квартиру позивачкою набуто правомірно, її право власності оформлено та зареєстровано у встановленому законом порядку, ніким не оспорене.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Реалізуючи право на житло, людина може користуватись тільки тим житлом, право користування яким у неї виникло з правочину або на підставі закону.
Відповідно до законодавства, таке право виникає у власника житла, членів його сім`ї, орендаря житла, членів його сім`ї.
З точки зору ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Якщо особа, яка не є членом сім`ї власника, не погоджується на добровільне зняття з реєстрації місця проживання, власник житлового приміщення може звернутись до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації та документами, які підтверджують, що саме він є власником житлового приміщення.
Це узгоджується із правовою позицією Верховного суду України у справі № 6-709цс16, в якій зазначається, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача, та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Виходячи з викладеного вище, припинення права користування житлом у колишнього власника, таке право втратили і члени його сім`ї, оскільки право користуватися житлом для членів сім`ї власника може виникати та існувати лише за умови, якщо особа, членами сім`ї якої вони є, сама володіє правом власності на житло.
Відтак, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки.
Керуючись ст.ст. 41,47 Конституції України, ст.ст. 9,64,65,156 ЖК України, ст.ст. 15,16,317,319,328,383,391 ЦК України, ст.ст. 4,5,12,13,76-82,141,259,263- 265,268,273,280-284 ЦПК України, суд,-
Позов - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 )
Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 )
Відповідач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , паспорт НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Д.Д.Усатов