Єдиний унікальний номер: 448/1379/19
Провадження № 2/448/82/20
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
10.11.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.,
при секретарі судового засідання Крив`як О.В.,
з участю відповідача ОСОБА_1
та його представника адвоката Попова Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,
І.Короткий зміст позовних вимог.
Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.03.2016р. в с.Шегині Мостиського району Львівської області мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участі транспортного засобу марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , а також транспортного засобу марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вказана ДТП відбулась з вини відповідача ОСОБА_3 , що стверджується постановою Мостиського районного суду Львівської області від 27.05.2016р. Внаслідок вказаної ДТП власнику іншого автомобіля марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - ОСОБА_4 завдано матеріальних збитків на суму 155 121,80 грн., згідно із Звітом про оцінку автомобіля №523/16 від 28.06.2016р.
Вказує, що позивачем відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було здійснено потерпілому регламентну виплату в розмірі 100790 грн., з яких 790 грн. за експертне дослідження пошкодженого автомобіля. Зазначена регламентна виплата здійснена позивачем за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
На підставі наведеного, просить стягнути з відповідача 100790 грн. основного боргу та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн.
ІІ. Позиція учасників справи.
Представник відповідача - адвокат Попов Д.І. подав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог. Заперечення проти позову мотивує наступними доводами: на обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що 27.03.2016р. в с.Шегині з вини водія ОСОБА_3 мала місце порожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 ;відповідно до положень п.35.1. ст.35 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові відшкодування має право отримати потерпілий, його законний представник або ж особа, яка має в наявності відповідне свідоцтво про право на спадщину, договір оренди чи довіреність; зазначене узгоджується з приписами статті 22 Цивільного кодексу України, якою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; статтями 11, 599, 1166 ЦК України також передбачено, що деліктне зобов?язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому; позивач стверджує, що з метою отримання відшкодування потерпілий звернувся до МТСБУ з відповідною заявою та на підставі такої МТСБУ здійснило виплату потерпілій особі регламентну виплату в сумі 100 790,00 грн., з яких 790 грн. за експертне дослідження пошкодженого автомобіля; власником пошкодженого транспортного засобу, особою, яка керувала ним, а відтак потерпілою особою, якій завдано майнової шкоди станом на 23.07.2016р. є ОСОБА_4 ; 01.06.2016р. до МТСБУ подано заяву про відшкодування майнової шкоди, однак така заява підписана не потерпілим (власником) пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_4 , а іншою особою ОСОБА_5 ; до заяви про відшкодування шкоди не додано експертний висновок з оцінки розміру завданих збитків; згідно наявної в матеріалах справи копії довіреності слідує, що така видана ОСОБА_5 03.06.2016р., відтак станом на 01.06.2016р. ОСОБА_5 не був уповноваженим на вчинення дій від імені ОСОБА_4 та не мав права звертатися до МТСБУ та отримувати страхові відшкодування; у довіреності не передбачене право ОСОБА_5 на отримання регламентної виплати зі страхового відшкодування як цього вимагає ст.1003 ЦК України; на час настання ДТП ОСОБА_5 не керував автомобілем марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не був його власником чи володільцем; відповідач в рамках регресного позову не повинен нести зобов`язання за страховими виплатами, які не відшкодовані потерпілому, проведені неналежній особі; звіт №523/16 від 28.06.2016 року про оцінку автомобіля Volkswagen T4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконаний ДП «Експерт-Сервіс Авто» у м.Львові на підставі заяви гр. ОСОБА_4 не є належним та допустимим доказом у справі відповідно до статей 77 та 78 ЦПК України; розмір заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитків є значно завищеним, не відповідає реальній вартості відновлювального ремонту автомобіля та ринковій вартості автомобіля в неушкодженому стані; звіт не є висновком експерта та несе консультативний характер; оцінка майна проводилася без участі іншого учасника ДТП (відповідача), що позбавило його можливості надати свої зауваження та міркування; позивач належними та допустимими доказами не довів підстави, розмір та правомірність регламентної виплати ОСОБА_5 у правовідносинах, де потерпілим, власником автомобіля та особою яка керувала автомобілем у день дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_4 .
Представник позивача ОСОБА_2 подав відповідь на відзив, у якому просить задоволити пред`явлений ними позов з тих підстав, що на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування; відповідач в порушення вимог закону експлуатував транспортний засіб без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та такий не повідомив МТСБУ у встановлений законом термін про ДТП; відповідач визнаний винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої заподіяв шкоду здоров`ю і майну потерпілого та такий залишив місце ДТП; відповідач не вжив жодних заходів для відшкодування заподіяної шкоди; звіт про оцінку автомобіля виконаний оцінювачем ОСОБА_6 і затверджений директором ДП «Експерт Сервіс Авто»; такий звіт є належним та допустимим доказом, оскільки складений сертифікованою організацією; щодо дати складення звіту в день Конституції, то сторона відповідача не вказала нормативно-правого акту, який би забороняв фірмі з приватним капіталом працювати у вихідний і святковий день; відповідач не надав альтернативного документу щодо оцінки збитку та не довів, що він є фахівцем товарознавства, то і проведений ним аналіз звіту не може бути підставою для того, щоб його не визнавати і ставити під сумнів викладені у ньому висновки; до заяви про виплату страхового відшкодування була долучена нотаріально посвідчена довіреність від 03.06.2016р., якою ОСОБА_4 (власник пошкодженого автомобіля) уповноважив ОСОБА_5 на вчинення певних юридичних дій; в даній довіреності прямо зазначено, що вона видана на підставі договору доручення, укладеного в усній формі між довірителем та повіреним, відтак, ОСОБА_5 був уповноважений вчиняти і дії щодо ДТП від 27.03.2016р.; власник автомобіля ОСОБА_4 не вимагає від відповідача відшкодування заподіяної шкоди, що свідчить про те, що в межах ліміту відповідальності шкода йому відшкодована.
Представник відповідача - адвокат Попов Д.І. подав заперечення щодо відповіді на відзив, де покликається на наступне: обставини, викладені у відповіді на відзив, є недоведеними, окремі твердження відповіді не відповідають дійсним обставинам справи, аргументи сторони позивача є непідтвердженими нормами закону, а позов подано виключно з метою усунення помилки та повернення коштів МТСБУ, яка сталася внаслідок їх виплати неналежній особі в неналежному розмірі; відповідно до ч.1 ст.71 КЗпП України робота у вихідні дні забороняється, тому звіт про оцінку №523/16 не міг бути виготовлений у святковий день 28.06.2016р.; даний звіт складено після спливу 3-х місяців, тобто з порушенням усіх строків та термінів, визначених законом; звіт складено відносно іншого транспортного засобу 2001р.в., оскільки ДТП мало місце з участю транспортного засобу, 2002р.в; у даному звіті наявна значна кількість суперечностей та порушень; станом на 01.06.2016р. ОСОБА_5 не був наділений повноваженнями діяти на виконання доручень чи в інтересах ОСОБА_4 ; підписи, які проставлені ОСОБА_4 у довіреності та заяві від 29.06.2016р., яка долучена до відповіді на відзив, є цілком різними, що дає підстави припускати, що заява від 29.06.2016р. подана до МТСБУ не ОСОБА_4 , а іншою особою, та свідчить про відсутність його волевиявлення на неотримання потерпілим регламентної виплати; регламентна виплата в розмірі 100 000 грн. суперечить вимогам ст.9 та 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просив розглядати дану справу за відсутності представника Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі по тексту МТСБУ), позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) та його представник - адвокат Попов Д.І. заперечили проти задоволення позовних вимог з підстав, що викладені ними у письмових заявах по суті справи. Вважають заявлені позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 19.11.2019р. відкрито провадження у даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Мостиського районного суду Львівської областівід 10.11.2020р. уточнено анкетні дані відповідача по даній справі та постановлено вважати відповідачем по справі « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
ІV. Обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Заслухавши пояснення сторони відповідача, показання свідка та дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.
27.03.2016р. в с.Шегині Мостиського району Львівської області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 (відповідача ОСОБА_1 ), а також транспортного засобу марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого був саме ОСОБА_4 .
Цивільна-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки «Фольксваген», 2002р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія» Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/3899855.
На день вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільна-правова відповідальність відповідача не була застрахована, тобто не було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 27.05.2016р., яка набрала законної сили 07.06.2016р., ОСОБА_3 (відповідача ОСОБА_1 ) визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП.
У червні 2016р., зокрема 03.06.2016р., ОСОБА_4 відчужив належний йому транспортний засіб марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 , іншій особі ОСОБА_5 на підставі довіреності, посвідченої 03.06.2016р. державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори Поливка В.І. Факт фактичного відчуження автомобіля на підставі довіреності підтверджено в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_4 .
В матеріалах справи наявні наступні письмові докази, на які покликається сторона позивача в обґрунтування підставності позову:
- заява ОСОБА_5 , датована 01.06.2016р. (тобто ще до моменту складення на його ім`я довіреності від імені довірителя ОСОБА_4 ), адресована в МТСБУ, про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 27.03.2016р. за участю транспортного засобу марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 . У вказаній заяві ОСОБА_5 клопотав про здійснення відшкодування шляхом перерахування коштів на його ( ОСОБА_5 ) розрахунковий рахунок;
- протоколи огляду транспортного засобу (автомобіля марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 ) від 26.06.2016р. та від 27.06.2016р., складені оцінювачем ОСОБА_6 , один з яких підписаний ОСОБА_5 як власником (довіреною особою);
- Звіт про оцінку №523/16 автомобіля марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконаний оцінювачем ОСОБА_6 , затверджений директором ДП «Експерт Сервіс Авто». У звіті є покликання на те, що оцінка виконана на підставі заяви ОСОБА_4 , дата складання звіту 28.06.2016р. Згідно висновку даного звіту вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП приймається рівним дійсним (ринковій) вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень і становить 155 121, 80 грн.;
- заява від імені ОСОБА_4 про перерахування належних йому коштів за проведення авто товарознавчого дослідження на рахунок ОСОБА_5 , адресована директору департаменту МТСБУ, датована 29.06.2016р.
Згідно платіжного доручення №8830рв від 11.11.2016р. МТСБУ як платником перераховано ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 100790 грн. Призначення платежу страхове відшкодування згідно наказу №8830 від 11.11.2016р., ОСОБА_5 .
Згідно квитанції №284 від 29.06.2016р. плата за експертне дослідження транспортного засобу становила 790 грн.
При оцінці зазначених вище письмових доказів, зокрема довіреності від 03.06.2016р., заяви ОСОБА_5 від 01.06.2016р., протоколів огляду транспортного засобу, звіту про оцінку транспортного засобу від 28.06.2016р., заяви ОСОБА_4 від 29.06.2016р. суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_4 , дані ним безпосередньо в судовому засіданні.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 27.03.2016р. в с.Шегині Мостиського району Львівської області, відбулась за участі транспортного засобу марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також транспортного засобу марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував саме він ( ОСОБА_4 ). Саме він (свідок) станом на 27.03.2016р. був власником даного транспортного засобу марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 ., та являється потерпілим від даної ДТП. На час дорожньо-транспортної пригоди він мав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.Ствердив, що належний йому транспортний засіб марки «Фольксваген» був 2002р.в. Після ДТП не хотів користуватись даним автомобілем та продав такий ОСОБА_5 за ціною близько 3000 доларів США. Відчуження автомобіля фактично мало місце на підставі довіреності. Після відчуження транспортного засобу бачив, що даний автомобіль з тими ж номерними знаками їздить по місту Самбір Львівської області. Щодо розміру заподіяного збитку внаслідок ДТП, то вважає, що автомобіль пошкоджено орієнтовно на 3 000 доларів США. Ствердив, що він (свідок) не звертався до МТСБУ з будь-якими заявами та не отримував жодних коштів від позивача. Пояснив, що ОСОБА_5 говорив йому (свідку), що найме експерта та «все рішить», організує виплату страхового відшкодування та обіцяв поділитись отриманими коштами, при цьому близько 85-90% страхового відшкодування мав отримати саме він (свідок ОСОБА_4 ), а ОСОБА_5 мав отримати 10-15% з отриманих коштів. В подальшому він (свідок ОСОБА_4 ) як потерпілий від ДТП ніякої грошової виплати не отримував, натомість йому сказали, що нічого з того не вийшло. Він ( ОСОБА_4 ) до експерта не звертався, при оцінці автомобіля особисто не був, а його підпис у заяві, адресованій в МТСБУ, є підробленим. Оглянувши в судовому засіданні довіреність на ім`я ОСОБА_5 та заяву в МТСБУ від 29.06.2016р., свідок ОСОБА_4 ствердив, що на довіреності наявний саме його (свідка) особистий підпис, натомість в заяві підпис не його. Також свідок в судовому засіданні підтвердив ту обставину, що до нього телефонували з МТСБУ з метою з`ясування факту отримання ним виплачених позивачем грошових коштів (регламентної виплати) та він (свідок) в ході телефонної розмови заперечив факт отримання таких коштів.
V. Застосовані судом норми права.
Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтями 11, 599, 1166 ЦК України також передбачено, що деліктне зобов?язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Згідно п.1.3ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.
Стаття 9 згаданого закону регулює поняття страхової суми, яка є грошовою сумою, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.
У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується.
Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого.
Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно статей 28, 29 вказаного закону,
шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана:
з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;
з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;
з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;
з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;
з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;
з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.
У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції про її настання.
У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.
Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).
Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.
У разі оформлення працівниками відповідного підрозділу Національної поліції відповідних документів про дорожньо-транспортну пригоду вони також встановлюють та фіксують необхідні відомості щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності учасників цієї пригоди і сприяють представникам страховиків (МТСБУ) у проведенні огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і транспортних засобів, причетних до неї.
У відповідності до вимог ст.35 вказаного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Статтею 36 Закону визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:
у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;
у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.
У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.
Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.
У разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.
Якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ.
Якщо водії транспортних засобів скористалися правом, передбаченим пунктом 33.2 статті 33 цього Закону, страховик відшкодовує виключно шкоду, визначену статтями 29 та 30 цього Закону.
Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.
Страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, а МТСБУ компенсує витрати особи, звільненої від цього виду обов`язкового страхування на підставі пункту 13.1 статті 13 цього Закону або відповідальність якої застрахована іноземною страховою компанією відповідно до умов Міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ). У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком (МТСБУ).
Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.
Згідно з підпунктом а) пункту 41.1 статті 41 МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Зазначеним Законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до положень ст.237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст.1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.
Стаття 1003 ЦК України визначає, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.
Згідно ст.1006 ЦК України, повірений зобов`язаний:
1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення;
2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення;
3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
VI. Висновки суду.
Таким чином, суд вважає, що у дорожньо-транспортній пригоді, яка місце 27.03.2016р. в с.Шегині Мостиського району Львівської області за участю автомобілів марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 , потерпілим є власник транспортного засобу марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - ОСОБА_4 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого ОСОБА_4 була заподіяна шкода, яка пов`язана з пошкодженням транспортного засобу марки «Фольксваген» та саме він мав право на її відшкодування.
Натомість, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 27.03.2016р., не звертався, жодних осіб на звернення за таким відшкодуванням не уповноважував, жодного страхового відшкодування (регламентної виплати) від позивача не отримував. Зазначені обставини ОСОБА_4 підтвердив в судовому засіданні.
Суд не приймає до уваги доводів сторони позивача про те, що регламентна виплата належно виплачена ОСОБА_5 , зокрема в тій частині, що «до заяви про виплату страхового відшкодування була долучена нотаріально посвідчена довіреність від 03.06.2016р., якою ОСОБА_4 (власник пошкодженого автомобіля) уповноважив ОСОБА_5 на вчинення певних юридичних дій; в даній довіреності прямо зазначено, що вона видана на підставі договору доручення, укладеного в усній формі між довірителем та повіреним, відтак, ОСОБА_5 був уповноважений вчиняти і дії щодо ДТП від 27.03.2016р.; власник автомобіля ОСОБА_4 не вимагає від відповідача відшкодування заподіяної шкоди, що свідчить про те, що в межах ліміту відповідальності шкода йому відшкодована», оскільки ОСОБА_4 , безпосередньо допитаний в судовому засіданні, заперечив факт відшкодування йому шкоди позивачем по справі, як і заперечив факт підписання будь-яких заяв, адресованих на адресу позивача. В судовому засіданні ОСОБА_4 ствердив, що довіреність на ім`я ОСОБА_5 від 03.06.2016р. була видана у зв`язку з відчуженням йому автомобіля марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та саме у такий спосіб на підставі довіреності він ( ОСОБА_4 ) продав ОСОБА_5 належний йому автомобіль.
Також суд звертає увагу на те, що звернення ОСОБА_5 до позивача з заявою про відшкодування шкоди мало місце 01.06.2016р. та передувало оформленню правовідносин представництва між довірителем ОСОБА_4 та повіреним ОСОБА_5 , яке мало місце 03.06.2016р. Відтак, суд вважає, що станом на 01.06.2016р. ОСОБА_5 не був уповноважений на вчинення будь-яких юридичних дій від імені ОСОБА_4 .
Суд погоджується з доводами сторони відповідача, що у даному випадку позивач безпідставно здійснив регламентні виплати у зв`язку з пошкодженням у ДТП автомобіля ОСОБА_4 , марки Фольксваген, 2002 року випуску, громадянину ОСОБА_5 у розмірі 100 тис. грн., оскільки він не був потерпілим у даній ДТП, не був власником чи володільцем транспортного засобу, спадкоємцем, особою, яка керувала транспортним засобом чи мала право на отримання страхового відшкодування на підставі довіреності.
Також суд критично оцінює звіт №523/16 від 28.06.2016р. у зв`язку з наявністю значної кількості виявлених суперечностей та порушень вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в частині порядку та строків вчинення дій у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), а також в частині оцінки майна та порядку розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу - як з боку осіб, зацікавлених в отриманні страхового відшкодування, так і з боку осіб, уповноважених на визначення вартості матеріального збитку та виплати страхового відшкодування (регламентної виплати).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).
Підсумовуючи вищенаведене, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи відповідача, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України є безпідставними та не підлягають до задоволення.
VII. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, в тому числі зі сплати судового збору, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-
В позові Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України («МТСБУ»), , місцезнаходження за адресою: 02154, м.Київ, Русанівський бульвар, 8.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , житель та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.В. Кічак