Номер провадження 2/387/543/20
У Х В А Л А

05 листопада 2020 року смт. Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

розглянувши матеріали позовної заяви представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору Добровеличківський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро) про зміну розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, -

В С Т А Н О В И В :

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області звернувся представник позивача ОСОБА_1 в інтересах позивачки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору Добровеличківський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро) про зміну розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що 18.05.2020 судовим наказом, виданим Добровеличківським районним судом Кіровоградської області, з позивача ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно до повноліття дитини. На даний час ОСОБА_2 не працює, оскільки виховує малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Доходи позивача складаються тільки з матеріальної допомоги, яку вона отримує від держави на утримання малолітньої дитини. Вказаної матеріальної допомоги не вистачає для власного утримання та утримання її малолітньої доньки, тому сплачувати аліменти в розмірі встановленому судом у позивачки немає фінансової змоги, у зв`язку з чим вона просить суд зменшити розмір аліментів до аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн на підставі статті 192 Сімейного кодексу України та звільнити позивача у зв`язку із скрутним матеріальних становищем від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 9816 грн на підставі ст. 197 СК України .

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що реалізація особою права на подання позову до суду здійснюється шляхом дотримання визначеної процесуальним законом процедури (порядку) захисту порушених прав, яка передбачає виконання чітких та передбачуваних вимог Цивільного процесуального кодексу України щодо форми, змісту позовної заяви, документів, які додаються до неї, недотримання яких має негативні наслідки для позивача, зокрема, передбачені статтею 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Тобто норми процесуального права побудовані на чіткій позиції дисциплінованості як суду так і учасників справи. Дане покладено в основу засад цивільного судочинства з метою спрощення судового розгляду справи, скорочення судового розгляду, а також розвитку поваги в учасників справи один до одного так і до суду. Крім того, означена концепція направлена на уникнення можливості сторонам зловживання наданими їм процесуальними правами.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Цивільним процесуальним кодексом України.

Частиною 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України "Про судовий збір").

При зверненні до суду з даною позовною заявою , представник позивача прохає суд звільнити ОСОБА_2 від обов`язку щодо сплати судового збору щодо позовної вимоги №2 з посиланням на те, що в неї склався скрутний матеріальний стан, оскільки вона не має можливості працевлаштуватися для отримання доходу та на її утриманні перебуває дев`ятимісячна дитина .

Згідно з ч.1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

При зверненні до суду із заявою про звільнення від сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи для підтвердження скрутного матеріального стану та відсутності відповідних коштів для сплати судового збору.

відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов перелічених у вказаній статті. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на неможливість сплати нею судового збору, а тому не доведено наявність обставин, передбачених положеннями вищезазначеної статті Закону, які б були підставою для відстрочення сплати судового збору .

Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 та вважає за необхідне відмовити у звільненні від сплати судового збору.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Норми даної статті не містять пільги при зверненні до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів.

За таких обставин суд дійшов висновку, що всупереч приписів частини 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України позивачем не надано належних доказів на підтвердження сплати судового збору.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет на 2020 рік" у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2020 року становить 2102 гривні.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з вимогами ст.6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, позивачу за подання даного позову необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1681 гривню 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 177, 185, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору Добровеличківський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро) про зміну розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами - залишити без руху, надавши строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

Запропонувати позивачу в указаний строк вчинити такі дії :

1. Надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору в сумі 1681 гривню 60 копійок.

Роз`яснити позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.