ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 665/535/20
Номер провадження: №22-ц/819/1027/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Литвиненко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на ухвалу Чаплинського районного суду Херсонської області від 27 травня 2020 рокуу складі судді Березнікова О.В. у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, зацікавлені особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Приватне акціонерне товариство «Херсон Лада»,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року адвокат Салівонський О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, зацікавлені особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Приватне акціонерне товариство «Херсон Лада».

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22 серпня 2019 року Чаплинським районним судом Херсонської області видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ПАТ «Херсон Лада» на користь ОСОБА_1 основної заборгованості за договором позики від 10.01.2017 року в сумі 500 000 грн., який направлено до Дніпровського РВДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на виконання.

03 вересня 2019 року Дніпровським РВДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито виконавче провадження за вище вказаним виконавчим листом.

01 квітня 2020 року з автоматизованої системи виконавчих проваджень стало відомо про те, що 27 березня 2020 року виконавчий лист №665/822/19, виданий 22.08.2019 року на виконання вищезазначеного рішення повернуто стягувачу на підставі п.3 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Цього ж дня стягувачу стало відомо, що заступником начальника Дніпровського РВДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ошурко Н.М. належний боржнику об`єкт нерухомості передавався для реалізації на електрону площадку Сетам, однак торги не відбулися за відсутності покупців.

Посилаючись на те, що положеннями ч.6 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обов`язок виконавця у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах повідомити про це стягувачу і запропонувати йому вирішити питання про залишення за особою нереалізованого майна, однак а ні на адресу стягувача, а ні на адресу його представника від заступника начальника Дніпровського РВДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ошурко Н.М. пропозиції про залишення за ОСОБА_1 нереалізованого майна в рахунок погашення боргу не надходило, що призвело до порушення прав стягувача, визначених ЗУ «Про виконавче провадження», просив визнати неправомірною постанову про повернення стягувачу виконавчого листа № 665/822/19, виданого 22.08.2019 Чаплинським районним судом Херсонської області та зобов`язати Дніпровське РВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відновити виконавче провадження № 59923734 з виконання виконавчого листа № 665/822/19.

Ухвалою Чаплинського районного суду Херсонської області від 27 травня 2020 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірною постанову заступника начальника Дніпровського РВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ошурко Н.М. від 27.03.2020 року про повернення стягувачу виконавчого листа № 665/822/19, виданого 22.08.2019 року Чаплинським районним судом Херсонської області про стягнення з ПАТ «Херсон-Лада» на користь ОСОБА_1 заборгованості.

Зобов`язано заступника начальника Дніпровського РВДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ошурко Н.М. відновити виконавче провадження № 59923734 з виконання виконавчого листа № 665/822/19, виданого 22.08.2019 року Чаплинським районним судом Херсонської області.

В апеляційній скарзі Дніпровський РВДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою в задоволені скарги відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Салівонський О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , доводи скарги не визнав, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін, як ухвалене у відповідності до матеріалів справи, вимог процесуального закону та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не вжито всіх передбачених законом заходів по виконанню судового рішення, стягувача позбавлено права заявити про бажання залишити за собою нереалізоване майно через не поінформування його у передбаченому законом порядку про нереалізацію арештованого майна боржника на третіх електронних торгах та безпідставно повернуто виконавчий лист без виконання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на досліджених судом доказах, на підставі яких встановлені фактичні обставини справи та відповідають нормам матеріального права, що регулюють правовідносини, які склались між сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи (у тому числі державні виконавці) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з основних засад судочинства згідно з п.9 ч.1 ст.129 Конституції України є обов`язковість рішень суду.

Примусове виконання рішень судів та інших органів здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 14 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено коло учасників виконавчого провадження, якими є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач та ін.

Положеннями ст.ст.15,16 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач та боржник, які можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто.

Повноваження адвоката як представника посвідчуються ордером, дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій як представника сторони виконавчого провадження. Витяг засвідчується підписами сторін договору.

Положеннями ч.1,2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обов`язок виконавця вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частинами шостою та сьомою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі, якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

Згідно з частиною восьмою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний потягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок державного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Частиною дев`ятою ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

У статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 липня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Херсон-Лада» про стягнення заборгованості задоволено, з відповідачів на користь позивача солідарно стягнена заборгованість за договором позики в сумі 500000 грн.

22 серпня 2019 року на виконання вказаного рішення Чаплинським районним судом Херсонської області видано виконавчий лист №665/822/19 про стягнення з ПАТ «Херсон-Лада» на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у сумі 500 000 грн (а.с.6).

Постановою заступника начальника Дніпровського РВДВС у м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Ошурко Н.М.від 03 вересня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59923734 з примусового виконання виконавчого листа №665/822/19 (а.с.8).

З паспорту стягувача та матеріалів справи вбачається, що місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , така ж адреса зазначена у виконавчому листі і матеріалах виконавчого провадження (а.с.5-13).

Крім того, у заяві про відкриття виконавчого провадження стяґувачем, як засіб комунікації, зазначено також і мобільний телефон (а.с.5).

З огляду на віддаленість місця проживання від місця проведення виконавчих дій та з метою реалізації своїх прав у виконавчому провадженні стягувачем укладена угода про надання правової допомоги з адвокатом Салівонським О.М., який вступив у виконавче провадження у якості представника стягувача, надавши визначені законом документи на підтвердження представницьких повноважень та звернувшись 18 вересня 2019 року із письмовою заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, повідомивши державному виконавцю свої контактні дані мобільний телефон, адресу та електрону пошту (а.с.7).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, повідомлень про нереалізацію майна на третіх електронних торгах із пропозицією вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна ані стягувач, а ні діючий в його інтересах представник не отримали.

З апеляційної скарги та пояснень в суді апеляційної інстанції представника Дніпровського РВДВС у м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській областівстановлено, що повідомлення про нереалізацію майна на третіх електронних торгах із пропозицією вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна надіслано стягувачу за вказаною у виконавчому документі адресою 30.01.2020 року, однак воно повернулося без вручення із позначкою пошти «неповна адреса», що і стало підставою для подальшого повернення виконавчого листа.

01 квітня 2020 року з автоматизованої системи виконавчих проваджень стягувач дізнався про те, що 27.03.2020 року виконавчий лист № 665/822/19 від 22.08.2019 року у виконавчому провадженні № 59923734 повернутий йому на підставі п.3 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки ним не надано заяви щодо залишення за собою майна боржника, нереалізованого під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення (а.с.9-12).

Зважаючи на те, що повідомлення про нереалізацію майна повернулося без вручення адресату із позначкою поштового відділення про неповну адресу, хоча саме така адреса зазначена у паспорті стягувача як місце його реєстрації, що свідчить про достовірність наданих ОСОБА_1 відомостей щодо місця свого проживання та реєстрації та відсутність його вини у неврученні поштової кореспонденції, з огляду на наявність в матеріалах виконавчого провадження інших контактних даних стягувача, а також контактних даних його повноважного представника, якими виконавець не скористався задля належного виконання вимог ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість скарги ОСОБА_1 .

Отже, виходячи зі змісту ст.61 ЗУ «Про виконавче провадження», для висновку щодо наявності/відсутності наміру стягувача залишити за собою нереалізоване майно боржника, виконавець мав вжити належних та достатніх заходів для отримання документального підтвердження отримання стягувачем або його представником повідомлення про те, що електронні торги не відбулись, і тільки отримавши таке підтвердження, мав можливість відрахувати передбачений законом 10-денний строк для повідомлення стягувачем свого наміру.

Однак вимоги ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем дотримані не були, після трьох електронних торгів, які не відбулись до ОСОБА_1 та його представника у виконавчому провадженні так і не надійшли пропозиція про залишення за стягувачем нереалізованого майна, чим порушено його право, визначене законом.

Отже, зважаючи на наведене та приймаючи до уваги, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не підтверджені законом, належними та достовірними доказами, колегія суддів приходить до висновку про відсутність визначених ст.376 ЦПК України підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухваленого у справі рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст. 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) залишити без задоволення.

Ухвалу Чаплинського районного суду Херсонської області від 27 травня 2020 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складання повного тексту постанови 27 жовтня 2020 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська