05.11.2020 Справа № 756/326/20
№756/326/20
№2-з/756/304/20
УХВАЛА

5 листопада 2020 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

за участі секретаря - Парфенчик К.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також, просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей у розмірі 10 000 грн. щомісячно до їх повноліття.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.02.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду.

При цьому, 03.11.2020 року представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано до суду заяву про забезпечення позову. В своїй заяві заявник вказує, що ОСОБА_1 позбавлена можливості спілкування з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина перебуває під психологічним тиском батька та його родичів, які чинять перешкоди у спілкуванні дитини з матір`ю.

Таким чином, з метою забезпечення позову в справі про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на їх утримання просила встановити порядок зустрічей з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без присутності будь-яких інших осіб та зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод для зустрічей з сином, зобов`язати ОСОБА_3 забезпечувати явку дитини згідно встановленого графіку за адресою місця проживання матері.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання сторони не викликались.

При цьому, дослідивши матеріали позову та поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту вказаних статтей вбачається, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

При цьому, у порядку забезпечення позову не можна зобов`язувати (забороняти) вчиняти дії, які під час розгляду спору прямо дозволені законом.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З позовної заяви та долучених матеріалів вбачається, що спір ініційовано матір`ю дітей з вимогами до батька щодо місця їх проживання та стягнення аліментів на утримання.

При цьому, забезпечення позову стосується вирішення питання участі у спілкуванні та вихованні дитини і покладення на одного з батьків обов`язків щодо забезпечення умов для такого спілкування, які не є предметом вимог та розгляду позовної заяви яка розглядається судом.

Зі змісту Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, ініційований представником позивача вид забезпечення позову є наміром вирішення іншого можливого спору, щодо участі батьків у спілкуванні і вихованні дитини без встановлення реальних обставин та з`ясування підстав таких вимог, відповідних висновків компетентного органу у справах дітей та сім`ї, без фактичного звернення із такими вимогами до суду з позовом, що суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників даного процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Керуючись, ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А. В. Шевчук