Справа № 216/1806/20
Провадження № 2/216/2634/20
РІШЕННЯ

іменем України

13 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузь А.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Цепелєва Ю.М.,

представника відповідача адвоката Бондар Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у місті Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про захист прав споживачів, стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що 15.12.2019 він на ніч залишив належний йому автомобіль «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер: НОМЕР_1 , на відкритій площадці, біля будинку №55, де він мешкає на мікрорайоні Всебратське-2. Вранці на парковці він його не знайшов. Позивач негайно зателефонував до поліції та повідомив ПрАТ «СК «ТАС» про настання страхового випадку. Він виконав п. 11.3, 11.4 загальних умов страхування до договору «Єврокаско 5 зірок». 15.12.2019 у філії відповідача він описав всі обставини події, зазначив страхову суму в розмірі 1295000,00 грн, надав всі документи, передбачені п. 12 договору страхування, необхідних для виплати і отримав копію заяви про страховий випадок. Пізніше позивач надав талон-повідомлення з правоохоронного органу єдиного обліку №26688 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, тобто належним чином виконав всі обов`язки, що передбачені договором страхування. Відповідач був зобов`язаний розглянути заяву та ухвалити рішення про виплату або відмовити у виплаті страхового відшкодування впродовж 10 робочих днів з дати отримання всіх належним чином оформлених документів. Станом на день подачі даного позову відповідачем не прийнято рішення. У зв`язку з ухилянням відповідача від добровільного відшкодування завданих збитків та відсутності будь-якої інформації щодо розгляду заяви про страхове відшкодування позивач зазнав моральних страждань. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальний збиток в сумі 1295000,00 грн, моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Цепелєв Ю.М. у судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача адвокат Бондар Є.Р. у судовому засіданні заперечувала проти позову, надала суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що позивач не надав страховику документи, передбачені п. 12.1, абзацами 2, 3, 5 пункту 12.8.5 договору, тому керуючись п. 12.12 Договору страхування, ч. 2 ст. 991 ЦК України та ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про страхування» відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд, вислухавши учасників процесу, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Судом встановлено, що 15.01.2019 між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (ЄВРОКАСКО 5 зірок) №111.03.08 від 15.01.2019 (надалі - Договір страхування), строком дії з 16.01.2019 по 15.01.2020, предметом страхування за договором є майнові інтереси позивача по володінню та користуванню автомобілем «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер: НОМЕР_1 (а.с. 16-20).

15.12.2019 невстановлені особи викрали автомобіль позивача «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер: НОМЕР_1 .

16.12.2019 року позивач звернувся до ПрАТ«СК «ТАС» з заявою про настання страхового випадку (а.с. 9-11).

На виконання вимог п. 11.3, 11.4 Договору страхування позивач негайно повідомив та викликав на місце події компетентні органи, зокрема Криворізький відділ поліції ГУНП в Дніпропетровській області, та протягом трьох днів надав письмову заяву про настання події, зазначивши суму страхового відшкодування 1295000,00 грн (а.с. 7, 9-11)

Як вбачається зі звіту про оцінку транспортного засобу №1804 від 17.12.2019 (а.с. 48-53) ринкова вартість автомобіля «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер: НОМЕР_1 , на дату оцінки складає 807715,70 грн. Правомірність вказаного звіту позивачем не оскаржено.

Разом з цим, не погоджуючись з сумою вартості автомобіля, визначеної даним звітом, позивач відмовився від написання заяви на виплату страхового відшкодування в сумі 807715,70 грн, посилаючись на необхідність виплати в сумі 1295000,00 грн, як передбачено Договором страхування. Крім того, позивач надав до суду висновок експертного автотоварознавчого дослідження №179/20 від 01.09.2020 (а.с. 155-165) згідно з яким, середня ринкова вартість автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер: НОМЕР_1 , на момент 31.08.2020 складає 1052601,73 грн.

Згідно з п. 13.7 Договору страхування страховик приймає рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, про що складає страховий акт, протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання від страхувальника всіх необхідних документів, передбачених розділом 12 цього Договору.

Позивач зазначає, що на виконання вимог п. 12 Договору страхування надав всі необхідні документи, згідно з актом прийому-передачі: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та ключі №1,2 (а.с.12). Пізніше, ОСОБА_1 надав талон-повідомлення Єдиного обліку №26688 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію (а.с. 7).

ПрАТ«СК «ТАС» заперечує факт надання позивачем всіх необхідних документів, а саме ОСОБА_1 не надав наступні документи: заяву на виплату страхового відшкодування (п. 12.1 Договору страхування), копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, отриманого після закінчення 60 календарних днів з дати реєстрації заяви (повідомлення) про вчинене правопорушення (абзац 2 п. 12.8.5 Договору страхування), довідку про те, що застрахований транспортний засіб поставлений на облік в базах СНД, Інтерпол «Угон» (абзац 3 п. 12.8.5 Договору страхування), договір про передачу права власності на автомобіль (абзац 5 п. 12.8.5 Договору страхування).

Крім того, п.8.28.3 та п. 13.2.3 Договору страхування встановлено, що збитки в залежності від їх розміру та обставин настання класифікуються, зокрема на: «Втрата ЗТЗ» - якщо збитки виникли в результаті настання страхового ризику «Незаконне заволодіння». Розмір матеріального збитку (РМЗ) визначається при «Втраті ЗТЗ» як дійсна вартість ЗТЗ на дату настання страхового випадку (ДВсв), визначена згідно з актом товарознавчого дослідження.

Отже, судом береться до уваги звіт про оцінку транспортного засобу №1804 від 17.12.2019 (а.с. 48-53), яким визначений розмір відшкодування на дату настання страхового випадку, а висновок експерта, наданим позивачем, відхиляється, оскільки визначає такий розмір збитку станом на 31.08.2020.

Відповідно до п. 12.12 Договору страхування ненадання страховику документів, передбачених цим розділом договору, протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дати настання події або моменту першої можливості отримання документів, строк видачі яких визначений законодавством, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Згідно з листом ПрАТ«СК «ТАС» ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі на підставі п. 12.12 Договору страхування (а.с. 59-60). Відомостей про оскарження вказаної відмови до суду сторонами не надано.

Нормою ст. 980 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про страхування» визначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Положеннями ст. 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Аналогічне положення щодо обов`язку страховика містить ст. 20 Закону України «Про страхування».

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. (ст. 979 ЦК України, ч. 1. ст. 16 закону України «Про страхування»).

Згідно з ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Статтею 991 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про страхування» визначено перелік підстав для відмови у страховій виплаті.

Відповідно до ч. 2 ст. 991 ЦК України за договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 77 ІІПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Разом з цим, матеріали справи не містять жодних доказів, які б спростовували твердження відповідача про ненадання в передбачений договором страхування строк до ПрАТ«СК «ТАС»: заяви на виплату страхового відшкодування (п. 12.1 Договору страхування), копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, отриманої після закінчення 60 календарних днів з дати реєстрації заяви (повідомлення) про вчинене правопорушення (абзац 2 п. 12.8.5 Договору страхування), довідки про те, що застрахований транспортний засіб поставлений на облік в базах СНД, Інтерпол «Угон» (абзац 3 п. 12.8.5 Договору страхування), договору про передачу права власності на автомобіль (абзац 5 п. 12.8.5 Договору страхування).

Судом досліджено надані до суду позивачем документи, а саме: постанову про визнання потерпілим від 17.12.2020 (а.с. 35), протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 36), витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.04.2020 (а.с. 37), разом з цим, вони не спростовують позицію відповідача про ненадання в передбачений договором страхування строк до ПрАТ«СК «ТАС» вищевказаних документів, перелік яких встановлений розділом 12 Договору страхування, а тому, суд приходить до висновку, що відповідач обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування.

Також, позивачем не було надано належних доказів на підтвердження розміру страхового відшкодування, заявленого в позові, у зв`язку з вищевикладеними обставинами, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимог в цій частині.

З аналогічних підстав, суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо стягнення моральної шкоди, оскільки в судовому засіданні не встановлено неправомірність дій відповідача, а тому відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та моральною шкодою про яку зазначає позивач.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі наявних у справі матеріалів, а також розподіл судових витрат між сторонами, правове регулювання якого міститься в положеннях ст.ст. 141, 142 ЦПК України.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

У відповідності з п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 137, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовної заяви відмовлено, суд приходить до висновку, що відповідні судові витрати повинні бути покладені на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 6, 8, 16, 20, 26 ЗУ «Про страхування», ст. ст. 15-16, 203, 638, 979-980, 988, 990, 991 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 77-81, 141, ст.ст. 258-259, 263-266, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про захист прав споживачів, стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання (знаходження): АДРЕСА_1 ;

- відповідач: приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», місце реєстрації (знаходження): м. Київ, проспект Перемоги, 65.

Повний текст рішення виготовлений 30 листопада 2020 року.

Суддя Р.О. Кузнецов