ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6499/20
Провадження № 2/362/2900/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2020 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., перевіривши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Васильківської міської ради Київської області про зняття заборони з нерухомого майна,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого та рухомого майна, що належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження 4001835, що зареєстроване Васильківською міською державною нотаріальною конторою 03.11.2016 на підставі постанови № 429/3 від 30.10.20006 року виданою Державною виконавчою службою у місті Васильків та Васильківському районі.

Згідно позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що провадження в даній справі не може бути відкрите, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної безпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений ст.16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатись не любим, а цілком конкретним способам захисту свого права.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд зняти арешт з рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження 4001835, що зареєстроване Васильківською міською державною нотаріальною конторою 03.11.2016 на підставі постанови № 429/3 від 30.10.20006 року виданою Державною виконавчою службою у місті Васильків та Васильківському районі..

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 204/2494/20 від 28 жовтня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Разом з тим, питання розгляду судом скарг на дії або рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, регламентовано Розділом VІІ ЦПК України (Судовий контроль за виконанням судових рішень).

Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

При цьому, скарга на рішення, дії або бездіяльність виконавця щодо арешту майна може бути подана до суду, який видав виконавчий документ. У разі оскарження рішення, дій або бездіяльності виконавця щодо арешту майна, накладеного в межах виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого документа, виданого іншим органом, - до адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства.

У процесі розгляду скарги на дії виконавця, пов`язані з накладенням арешту на майно, суд перевіряє, чи були дотримані виконавцем вимоги закону під час накладення арешту на майно в протилежному разі звільняє майно від арешту. Суд не встановлює в такому випадку, кому належить майно боржнику чи іншій особі, бо незалежно від цього майно повинно бути звільнене з-під арешту, позаяк арешт був накладений із порушенням зазначених у законі правил.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, не убачається підстав для розгляду справи в порядку позовного провадження, оскільки згідно змісту поданої позовної заяви підлягають до оскарження дії виконавця щодо винесеної ним постанови про накладення арешту на майно боржника, наслідком чого є арешт спірного нерухомого майна, тобто відсутній спір про право в розрізі даного предмету спору, що свідчить про відсутність підстав розгляду у позовному провадженні питання звільнення з-під арешту майна, який накладено постановою державного виконавця.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Васильківської міської ради Київської області про зняття заборони з нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 20, 186, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Васильківської міської ради Київської області про зняття заборони з нерухомого майна - відмовити.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка її подала разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятнадцятиденного строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко