241/518/18
2/241/17/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

17.12.2020 року смт. Мангуш

Першотравневий районний суд Донецької області

в складі:

головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Цукановій Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Мангушська районна Рада про захист права власності, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, суд-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача 04.06.2018 року звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа: Мангушська районна Рада про захист права власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне.

ОСОБА_2 є власницею домоволодіння АДРЕСА_1 . Право власності останньої набуто на підставі Рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 19.08.2004 року, яким за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частку домоволодіння, що складає 21/50 долі та частину земельної ділянки площею - 1037 кв. м., з урахуванням розміру - 14,95 м. по межі з ділянкою ОСОБА_4 ; 46,40 м. по межі з земельною ділянкою - ОСОБА_5 ; 2,5 м. по межі з земельною ділянкою ОСОБА_6 ; з глибиною земельної ділянки з боку моря 25,7. м.; 3,0 м. 2,7 м.; 8,0 м.; 10,05 м.; 34,0 м. по межі з земельною ділянкою співвласника ОСОБА_6 та 17,0 м. по межі з земельною ділянкою загального користування. За висновками рішення суду - вхід на земельну ділянку з вулиці Безуха здійснюється через ділянку загального користування (проїзд).

Однак, в продовж тривалого часу її сусід ОСОБА_3 який мешкає в будинку АДРЕСА_2 на земельній ділянці яка межує з земельною ділянкою позивачки, кадастровий № :02:000:0856, чинить перешкоди ОСОБА_2 в користуванні належної їй земельної ділянки та в користуванні загального під`їзду. Перешкоди, які чинить відповідач складаються з того, що він самовільно встановив паркан на межі земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 на праві власності, засипав загальний проїзд, яким користувалися усі власники суміжних земельних ділянок.

Щодо до вказаних фактів позивачка зверталася у різні інстанції такі як державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру, Мілейкінська сільськ Рада, Першотравнева районна державна адміністрація, Мангушське відділення поліцг прокуратура Першотравневого району, прокуратура м. Маріуполь.

Відповіддю Держгеокадастру від 23.06.2015 року за вих. № Б-866/0-1852/6-15, заявницю сповіщено про те що, межі вкраплених у земельну ділянку інших земельних ділянок встановлюються та закріплюються межовими знаками в тому самому порядку, що і зовнішні межі такої земельної ділянки. П. 4.3. Інструкції визначено, що відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше зробленої та затвердженої відповідно до ст. 186 ЗК України документації землеустрою.

Відповідно до рекомендацій зроблених комісією Мелекінської сільської ради, у липні 2017 року позивачка звернулася до судового експерта Новікова B.C. за для призначення судово-технічного дослідження на вирішення якого було поставлено питання - чимало місце порушення ОСОБА_3 меж земельної ділянки кадастровий № :02:000:0856, яка розташована по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 ..

Висновком експертно - будівельного дослідження від 28.07.2017 року встановлено, що межі фактичного користування земельною ділянкою ОСОБА_2 кадастровий номер :02:000:0856 та земельною ділянкою, кадастровий номер :02:000:0342 не відповідають межам, вказаним в правовстановлюючих документах (державний Акт ЯД № 129279). Власник земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0342, фактично користується частиною земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 , а саме площею - 0,0032 (32 кв. м.) довжиною - 39,03 м. та шириною від 0 до 1,04 м. За для приведення земельної ділянки ОСОБА_2 у відповідність з межами відповідно до державного Акту ЯД № 129279 про право власності на земельну ділянку розташовану за адресою АДРЕСА_1 необхідно: - існуючу фактичну точку перетину межі земельних ділянок - кадастровий номер :02:000:0856, кадастровий номер :02:000:1921та кадастровий номер :02:000:0342 перенести в бік земельної ділянки кадастровий номер - :02:000:0342 на 0,83 м. Від отриманої точки провести пряму лінію довжиною 39,03 м. до точки, розташованої на фактичному суміжному» кордоні ділянок кадастровий номер :02:000:0856, та кадастровий не :02:000:0342.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, заказною кореспонденцією з повідомленням. Відповідач надав до суду відзив на позовну заву, в якому проти позову заперечує. Відповідач зазначає, що в нього є державний акт на право власності на земельну ділянку від 01.02.2005 року, згідно якого йому належить на праві власності 0,2500 га с конфігурацією згідно «Плану меж земельної ділянки». Місце дислокації та розміри цієї земельної ділянки, починаючи з 01.02.2005 року по теперішній час не змінювалися. Крім того відповідач звертає увагу на те, що позивач стверджує, що було встановлено факт нестачі земельної ділянки, відносно його державного акту на землю, а розмір суміжної земельної ділянки її брата ОСОБА_7 , яка межує з земельною ділянкою позивача не бралась до уваги. Тому відповідач вважає, що дослідження цього питання повинно проводитися з урахуванням та обстеженням усіх суміжних з ділянкою позивача, ділянками. Щодо «Висновку експертного будівельно-технічного дослідження» від 28.07.2017 року виконаного ОСОБА_8 , яке позивач надала у якості доказу, відповідач вважає його необґрунтованим та неприпустимим. Також у підтвердження своїх доводів, відповідач надає акт встановлення меж його земельної ділянки від 17.10.2014 року з планом розташування земельної ділянки; акт виносу меж земельної ділянки в натурі від 01.12.2004 року з планом.

Представник третьої особи, Мангушської районної ради, в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи, повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України, серед яких, зокрема, визначено: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права користування та розпоряджання своїм майном.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України).

За змістом статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави вважати, що його права можуть бути порушені іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону певних дій, які можуть порушити його право.

Статтею 391 ЦК України встановлена можливість захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, а саме власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 129279 від 14.03.2007 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно висновків експертного будівельно-технічного дослідження від 28.07.2017 року межі фактичного користування земельною ділянкою ОСОБА_2 кадастровий номер :02:000:0856 та земельною ділянкою, кадастровий номер :02:000:0342 не відповідають межам, вказаним в правовстановлюючих документах (державний Акт ЯД № 129279 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 ) на земельні ділянки. Власник земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0342, фактично користується частиною земельної ділянки ОСОБА_2 , площею - 0,0032 (32 кв. м.) довжиною - 39,03 м. та шириною від 0 до 1,04 м. За для приведення земельної ділянки ОСОБА_2 кадастровий № :02:000:0856 у відповідність з межами відповідно до державного Акту ЯД № 129279 про право власності на земельну ділянку розташовану за адресою АДРЕСА_1 необхідно: існуючу фактичну точку перетину меж земельних ділянок кадастровий № :02:000:0856, кадастровий № :02:000:1921та кадастровий номер :02:000:0342 перенести в бік земельної ділянки кадастровий номер - :02:000:0342 на 0,83 м.; від отриманої точки провести пряму лінію довжиною 39,03 м. до точки, розташованої на фактичному суміжному кордоні ділянок кадастровий номер :02:000:0856, та кадастровий не :02:000:0342. (а.с. 32-36).

Судовим експертом вказується, що межі фактичного користування земельною ділянкою ОСОБА_2 кадастровий номер :02:000:0856 та земельною ділянкою, кадастровий номер :02:000:0342 не відповідають межам, вказаним в правовстановлюючих документах, про те у своєму висновку він посилається лише на правовстановлюючі документи позивача, з чого суд робить висновки що перевірка відповідності меж земельної ділянки відповідача у відповідність його правовстановлюючим документам не проводилась. Тому висновки експерта при розгляді справи в якості доказу судом не враховувались.

У своїх позовних вимогах позивач, посилаючись на висновок експерта від 28.07.2017 року, просить про демонтаж частини паркану, який належить відповідачу, по загальній лінії 39,03 м. та шириною 1,04 м., що фактично не відповідає висновку судового експерта, оскільки, експертом зазначено, що відповідач користується частиною земельної ділянки позивача довжиною - 39,03 м. та шириною від 0 до 1,04 м. Тобто позовні вимоги позивача є більшими.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку що у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 321, 386, 391 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ), яка діє в інтересах ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 ), третя особа: Мангушська районна Рада (місцезнаходження: 87443, Донецька область, Мангушський район, смт. Мангуш, пр.-т Миру, буд. 72) про захист права власності, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення складено 24.12.2020 року.

Апеляційна скарга на рішення Першотравневого районного суду Донецької області може бути подана до Донецької апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.О.Демочко