Справа № 369/3858/19
Провадження №2/369/1683/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Середенко Б.С.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представник третьої особи Весеньов Є.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві заяву про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" третя особа ОСОБА_4 про визнання договору дійсним та визнання добросовісним набувачем, -

в с т а н о в и в :

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача та представник третьої особи заявили клопотання про закриття провадження по справі, оскільки відсутній фактично відповідач по справі, відсутній предмет спору та право позивача не порушено зі сторони відповідача. Тому просили суд закрити провадження по справі через відсутність предмету спору на підставі ст.255 ч.1 п.2 ЦПК України.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача заперечувала проти даної заяви та просили відмовити в її задоволенні.

Дослідивши подану заяву, предмет та підстави позову, суд приходить до висновку, що подана заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що у березні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником квартири на підставі укладеного 08 липня 2016 року договору купівлі-продажу та право власності зареєстровано у встановленому законом порядку. На час укладення договору будь-яких заборон на відчуження квартири не існувало. Тому він є добросовісним набувачем майна та враховуючи положення ст.ст. 330, 388 ЦК України укладений договір є дійсним. Його право не визнаєж та оспорює відповідач по справі шляхом подання позову до Окружного адміністративного суду м.Києва. Тому просив суд визнати договір купівлі-продажу від 08 липня 2016 року дійсним та визнати, що ОСОБА_3 набув у власність квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , як добросовісний набувач.

Відповідно до ст. 255 ЦПК України провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Так, ЦПК України передбачає право позивача змінити або предмет позову, або підстави позову, проте одночасна зміна предмета позову та підстав позову прямо забороняється. Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Тому в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, а це за своєю суттю - уже новий позов. Саме у зв`язку із цим законодавцем закріплено альтернативну зміну предмета або підстав позову.

Згідно із нормами цивільного процесуального права, предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити рішення. Вказана дефініція дає правильне розуміння того, що позивач, звертаючись до суду, має матеріально-правову заінтересованість захистити своє право.

Під підставами позову розуміють обставини, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, а також факти, що підтверджують ці обставини. Такими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто факти, які зумовлюють певні правові наслідки : виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Тому до підстав позову не можуть входити обставини, які виступають доказами в справі. З ними закон не пов`язує виникнення, зміну або припинення прав чи обов`язків. Вони лише підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять у підставу позову.

Варто зазначити, що підставою позову не може вважатись посилання позивача на певні норми матеріального права. Пленум Верховного Суду України в п. 9Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року за № 5зазначив, що оскільки підставою позову є фактичні обставини, наведені в позовній заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним під час вирішення судом питання про те, яким законом необхідно керуватись під час вирішення спору.

Крім того, поряд із предметом і підставою позову виділяють окремий елемент позову - його зміст.

Під змістом позову розуміють вид (спосіб) судового захисту, що прямо передбачається законом (наприклад,ст. 16 Цивільного кодексу України), з яким позивач звертається до суду. Законодавець у ч. 1ст. 16 Цивільного кодексу України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права й інтересу, а в ч. 2ст.16ЦК України наведене орієнтовний перелік способів здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Предметом позову є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті. Предметом позову є позовні вимоги.

Таким чином, предмет позову - це те, що конкретно вимагає позивач; підстава позову - те, чим позивач обґрунтовує свої вимоги; зміст позову - це спосіб захисту порушеного права.

Таке ж розуміння елементів позову закріплюється на рівні судової практики, зокрема у п.9Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року за № 5.

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Встановлено, що позивач просить суд визнати договір дійсним та визнати його добросовісним набувачем майна Підставами та змістом позову є саме захист його права власності на квартиру шляхом обраного способу захисту права та шляхом визначення певної особи, яка на думку позивача, порушила його права. Також суд враховує, що чинним процесуальним законодавством не передбачено можливості відмовити особі в розгляді справи, якщо позов пред`явлений не до тієї особи, яка має відповідати, або позивач обрав не правильний спосіб захисту порушеного права (як стверджував представник відповідача та представник третьої особи). У даному випадку порушується право особи на звернення до суду. А у разі встановлення судом вищевказаних обставин, може бути підставою для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи, що предметом спору є захист права власності на нерухоме майно, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданого клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 255, ст.257 ЦПК України, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" третя особа ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 13 лютого 2020 року.

Суддя Н.С. Пінкевич