Справа № 758/2244/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року суддя Подільського районного суду м.Києва Васильченко О. В. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по заробітній платі з Державного підприємства «Діброва», -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ДП «Діброва» заборгованості по заробітній платі.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно з п. 1, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України мова йде про заявника, а не позивача.

Підпунктом 41 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору складає 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відтак, враховуючи те, що заявник не надав до суду офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника та документ, що підтверджує сплату судового збору, суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

З метою недопущення порушення цивільних прав та інтересів заявника, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 право на повторне звернення до суду із заявою про видачу судового наказу після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 161, 163, 165, 170 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по заробітній платі з Державного підприємства «Діброва».

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Васильченко