Номер провадження: 22-ц/813/8902/20
Номер справи місцевого суду: 2-н-30/2009
Головуючий у першій інстанції Галич О. П.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 2-н-30/2009

Номер провадження: 22-ц/813/8902/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання Гавриленко М.А.,

учасники справи:

- заявник - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Андрій Олександрович,

- заінтересовані особи 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , 3) Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Морський транспортний банк» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суми боргу, за заявою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Андрія Олександровича про встановлення порядку виконання рішення, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області, постановлену у складі судді Галич О.П. 25 серпня 2020 року, про відмову у встановленні порядку виконання рішення,

встановив:

У липні 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Андрій Олександрович(далі Приватний виконавець) звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити порядок виконання судового наказу № 2-н-30/2009 року від 22.01.2009 року, виданого суддею Біляївського районного суду Одеської області Мельничук Н.І. про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Морський транспортний банк» суми боргу в розмірі 1 041 374,11 грн., судового збору у сумі - 850 грн. та технічно-інформаційного забезпечення у розмірі - 15 грн., а загалом 1 042 239,11 грн., шляхом надання дозволу на реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 ), загальною площею - 177,00 кв. м., та земельної ділянки, площею - 0,1446 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), кадастровий номер: :02:004:0122.

Вищевказані вимоги заяви обґрунтовано тим, що на виконанні у Приватного виконавця знаходиться виконавче провадження ВП №61578793 з примусового виконання судового наказу №2-н-30/2009 від 22.01.2009 року виданого суддею Біляївського районного суду Одеської області Мельничук Н.І., яким вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Морський транспортний банк» суму боргу в розмірі 1 041 374,11 грн., судовий збір у сумі - 850 грн. та технічно-інформаційне забезпечення у розмірі - 15 грн., а загалом 1 042 239,11 грн., за яким боржником є ОСОБА_1 .

17.03.2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61578793, яку 18.03.2020 року надіслано боржнику ОСОБА_2 за адресою, вказаною у виконавчому документі ( АДРЕСА_2 ).

В подальшому було з`ясовано, що рішеннями сесії Усатівської сільської ради №104-VII від 09.02.2016 року та Виконавчого комітету Усатівської сільської ради №118 від 05.07.2016 року, було змінено адресу АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 .

Приватним виконавцем було надіслано на останню адресу постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 15.05.2020 року разом із постановою про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2020 року.

17.03.2020 року Приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника та про арешт боржника. Після відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем було направлено запити до реєструючих установ з метою встановлення майнового стану боржника. В ході проведення виконавчих дій Приватним виконавцем була отримана інформація щодо наявності нерухомого майна у власності боржника. Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.03.2020 року та витягу з державного земельного кадастру, боржнику ОСОБА_1 належить на праві власності наступне нерухоме майно, а саме - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , який вона придбала 27.06.2007 року за договором купівлі-продажу; - житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), загальною площею - 177,00 кв. м., який знаходиться в іпотеці (іпотекодержателем є стягувач ПАТ «МТБ БАНК» згідно іпотечного договору від 10.07.2008 року реєстровий номер 1631); - земельна ділянка, площею - 0,1446 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), кадастровий номер: :02:004:0122, яка також знаходиться в іпотеці за вищевказаним іпотечним договором. 19.05.2020 року приватним виконавцем було описано та накладено арешт на іпотечне майно: - житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ), які належать на праві власності боржнику ОСОБА_2 ..

Приватний виконавець звернувся до Усатівської сільської ради із проханням надати відповідний дозвіл на реалізацію арештованого майна, що належить боржнику, оскільки згідно довідки Усатівської сільської ради від 25.03.2020 року, у житловому будинку, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 ), зареєстрована неповнолітня особа, а саме - син боржниці - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Усатівської сільської ради від 25.06.2020 року було вирішено: затвердити висновок опікунської ради від 26.06.2020 року (який ще не існував на момент прийняття рішення виконавчим комітетом), вважати за недоцільне надання приватному виконавцю згоди на відчуження будинку в АДРЕСА_3 , де зареєстрована неповнолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 виходячи з інтересів дитини.

Також приватний виконавець зазначає, що згідно акту від 19.05.2020 року, боржниця ОСОБА_1 , разом з чоловіком та дітьми, не мешкає вже більше десяти років за вказаною адресою. Окрім того, вищевказаний будинок має стан, який неприданий для проживання - відсутні двері, вікна, значно пошкоджений дах, що підтверджується відповідними фотографіями. Отже, в цьому будинку не живуть та не можуть жити не тільки неповнолітні діти, але і дорослі особи. Також, боржник має у власності інше житло - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , у якому може проживати зі своєю неповнолітньою дитиною, в разі примусового продажу майна, переданого в іпотеку.

У зв`язку з вище викладеним, заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою про встановлення порядку виконання рішення (Т. 2, а. с. 165 167 зворотна сторона).

Учасники справи у судове засідання суду першої інстанції 25 серпня 2020 року не з`явились (Т. 2, а. с. 256).

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 25 серпня 2020 рокувідмовлено у задоволенні вищенаведеної заяви Приватного виконавця про встановлення порядку виконання рішення.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що для проведення реалізації спірного нерухомого майна на прилюдних торгах для задоволення вимог стягувача, необхідно отримати дозвіл органу опіки та піклування як обов`язкової процедури перед такою реалізацією.

Рішенням Виконавчого комітету Усатівської сільської ради від 25.06.2020 року за №162, було вирішено: затвердити висновок опікунської ради від 26.06.2020 року, вважати за недоцільне надання приватному виконавцю згоди на відчуження будинку в АДРЕСА_3 , де зареєстрована неповнолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 виходячи з інтересів дитини, що також підтверджено Висновком опікунської ради при виконкомі Усатівської сільської ради від 26.06.2020 року та протоколом №4 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Усатівської сільської ради.

Тобто приватним виконавцем не було отримано вищевказаний дозвіл.

Місцевий суд також звертав увагу на те, що у боржника наявне інше рухоме та нерухоме майно, що дає підстави приватному виконавцю реалізувати виконання рішення суду за рахунок вказаного майна.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до висновку, що в даному випадку, вищезазначеними нормативно-правовими актами чітко врегульовані дії виконавця під час виконання судового рішення щодо реалізації нерухомого майна, а отже вважав безпідставними вищевикладені вимоги заяви про встановлення порядку виконання рішення (Т. 2, а. с. 257 - 262).

ПАТ «МТБ Банк»в апеляційній скарзі просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення вищевказаних вимог заяви Приватного виконавця про встановлення порядку виконання рішення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції при недоведеності обставин справи, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що відповідно до статей 50, 51, 61, 62 Закону України "Про виконавче провадження" примусова реалізація предмета іпотеки за рішенням суду (виконавчим написом) з прилюдних торгів не є правочином, а є виконанням рішення суду (виконавчого напису), а отже, згода органу опіки та піклування на реалізацію квартир з аукціону в процесі виконання рішення суду (виконавчого напису) не потрібна.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надійшло.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Банк направив до суду апеляційної інстанції заяву про розгляд справи за відсутності представника Банку.

Від ПАТ «МТБ Банк» до апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення, призначеного на 24.12.2020 року, розгляду справи.

Вказане клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

На підставі рішення зборів суддів Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року, відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами) та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), рішення Ради суддів України за №19 від 17 березня 2020 року, постанови головного державного санітарного лікаря України №16 від 09 травня 2020 року, рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайної ситуації від 15 жовтня 2020 року, у зв`язку з ускладненням епідеміологічної ситуації в місті Одесі та із підтвердженням у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу COVID-19, з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду ухвалено розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду».

Пунктами 1, 5, 12 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний», зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинено їх допуск до залів судових засідань. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у частинах 1, 2 статті 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Це розпорядження набрало чинності з 26 жовтня 2020 року.

Отже, вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину, установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний».

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому вирішенні питання про встановлення порядку виконання рішення, освідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання ПАТ «МТБ Банк» про відкладення розгляду справи та розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності відмови у задоволенні заяви Приватного виконавця про встановлення порядку виконання рішення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходилась справа за заявою ЗАТ «Морський транспортний банк» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_2 суми боргу.

22 січня 2009 року Біляївським районним судом Одеської області було видано судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ "Морський транспортний банк" суму боргу в розмірі - 1 041 374,11 грн., судового збору у сумі - 850 грн. та технічно-інформаційного забезпечення суду у розмірі - 15 грн., а загалом - 1 042 239,11 грн..

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєвим А.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61578793 від 17.03.2020 року на підставі судового наказу №2-н-30/2209 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ "Морський транспортний банк" суму боргу.

17.03.2020 року вказану постанову про відкриття виконавчого провадження було надіслано боржнику ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується листом від 17.03.2020 року за №761/762, та списком згрупованих відправлень та фіскальним чеком від 18.03.2020 року.

Згідно відповіді Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області №864 від 15.05.2020 року, приватному виконавцю повідомлено щодо зміни адреси житлового будинку громадянки ОСОБА_2 з: АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 , та надано витяг з рішення виконавчого комітету Усатівської сільської ради №118 від 05.07.2016 року з додатком №2.

У зв`язку з чим, 15.05.2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, яку направлено боржнику ОСОБА_2 разом із постановою про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується списком згрупованих відправлень та фіскальним чеком від 18.05.2020 року.

17.03.2020 року приватним виконавцем було винесено постанови про звернення стягнення на майно боржника та про арешт боржника.

Приватним виконавцем було направлено запити до реєструючих установ з метою встановлення майнового стану боржника.

Згідно електронних довідок ДФС, за боржником (як ФОП) відсутні відкриті розрахункові рахунки в банках та що боржник отримував дохід у ТОВ «РУШ» ().

24.03.2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Однак при надісланні вказаної постанови про звернення стягнення на заробітну плату від 24.03.2020 року до ТОВ «Руш», надійшла відповідь від ТОВ «РУШ», що з боржником було припинено трудовий договір (контракт), згідно наказу від 28.02.2020 року.

Згідно довідки ПФУ, боржник пенсію не отримує.

Відповідно до відповідей з Державного агентства рибного господарства №2-9.1-17/2031-20 від 02.04.2020 року та Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, Головного управління Держпраці в Одеській області №15/01-33-3681 від 14.04.2020 року, рухомого майна, яке належить боржнику на праві власності не виявлено.

Згідно довідки Регіонального сервісного центру в Одеській області від 27.03.2020 року, за боржником значиться зареєстрованим автомобіль марки «TOYOTA PRADO», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно постанов про арешт майна боржника та про розшук майна боржника від 18.03.2020 року на вищевказаний транспортний засіб було накладено арешт та оголошено його у розшук.

Відповідно до відомостей Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 20.05.2020 року, боржника знято з реєстрації 15.03.2019 року з адреси: АДРЕСА_5 .

Згідно постанови про арешт коштів боржника від 17.03.2020 року було накладено арешти на кошти, які містяться на всіх рахунках боржника, у АТ КБ «Приват Банк» - 166,86 грн. та 0,43 долари США, у АТ «ОТП БАНК» - 11,85 грн., у АТ «Таскомбанк» - 2,59 грн..

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.03.2020 року та витягу з державного земельного кадастру, боржнику ОСОБА_1 належить на праві власності наступне нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , який вона придбала 27.06.2007 року за договором купівлі-продажу; житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), загальною площею - 177,00 кв.м., який знаходиться у іпотеці (іпотекодержателем є стягувач ПАТ «МТБ БАНК» згідно іпотечного договору від 10.07.2008 року реєстровий номер 1631); земельна ділянка, 0,1446 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:004:0122 , яка також знаходиться у іпотеці за вищевказаним іпотечним договором.

19.05.2020 року приватним виконавцем було описано та накладено арешт на іпотечне майно: житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ), які належать на праві власності боржнику ОСОБА_2 ..

Згідно довідки Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області №580 від 25.03.2020 року, зазначено, що в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_2 , 1972 р.н. її чоловік, ОСОБА_4 , 1993 р.н. її син, ОСОБА_3 , 2007 р.н..

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Усатівської сільської ради від 25.06.2020 року за №162, було вирішено: затвердити висновок опікунської ради від 26.06.2020 року, вважати за недоцільне надання приватному виконавцю згоди на відчуження будинку в АДРЕСА_3 , де зареєстрована неповнолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 виходячи з інтересів дитини, що також підтверджено висновком опікунської ради при виконкомі Усатівської сільської ради від 26.06.2020 року та протоколом №4 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Усатівської сільської ради.

Згідно акту приватного виконавця від 19.05.2020 року, боржниця ОСОБА_1 , разом з чоловіком та дітьми, не мешкає вже більше десяти років за вказаною адресою, також надані фотосвітлини вказаного будинку.

Між учасниками виконавчого провадження виникли правовідносини щодо виконання судового наказу, встановлення порядку його виконання.

За правилами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 3 статті 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з пунктом 28 розділу VІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 N 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за N 489/20802 (далі Інструкція), у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 37 Закону.

Відповідно до пункту 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 року (далі Порядок), дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з`ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини.

Таким чином, для проведення реалізації спірного нерухомого майна на прилюдних торгах для задоволення вимог стягувача, необхідно отримати дозвіл органу опіки та піклування як обов`язкової процедури перед такою реалізацією.

Рішенням Виконавчого комітету Усатівської сільської ради від 25.06.2020 року за №162, було вирішено: затвердити висновок опікунської ради від 26.06.2020 року, вважати за недоцільне надання приватному виконавцю згоди на відчуження будинку в АДРЕСА_3 , де зареєстрована неповнолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 виходячи з інтересів дитини, що також підтверджено Висновком опікунської ради при виконкомі Усатівської сільської ради від 26.06.2020 року та протоколом №4 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Усатівської сільської ради.

Тобто приватним виконавцем не було отримано вищевказаний дозвіл.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у боржника наявне інше рухоме та нерухоме майно, на що посилається і сам Приватний виконавець у вищевказаній заяві про встановлення порядку виконання рішення, апелянт в апеляційній скарзі, що дає підстави Приватному виконавцю реалізувати виконання рішення суду за рахунок вказаного майна.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що в даному випадку вищезазначеними нормативно-правовими актами чітко врегульовані дії виконавця під час виконання судового рішення щодо реалізації нерухомого майна.

Доводи апеляційної скарги, з посиланням на низку висновків Верховного Суду є неспроможними, оскільки у даному випадку вирішується питання про встановлення порядку виконання судового рішення про стягнення коштів, а у випадках щодо яких ухвалено судові рішення Верховним Судом, з яких апелянтом процитовано викладені в апеляційній скарзі висновки, суд касаційної інстанції переглядав справи щодо дійсності вже вжитих заходів з метою виконання судових рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказані правовідносини не є подібними, а отже такі доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Таким чином, апеляційна скарга є безпідставною, а тому підлягає залишенню без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

За правилами, передбаченими пунктом 1 частини 1 статті 374, статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу про залучення правонаступника без порушень діючого законодавства, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги ПАТ «Морський транспортний банк»відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Морський транспортний банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 25 серпня 2020 року про відмову у встановленні порядку виконання рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 30 грудня 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова