Справа № 539/2324/20
Провадження № 2/539/936/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді - Даценка В.М.,

з участю секретаря - Шрейтер С.О.,

представника позивача - Садового В.В. ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на особисте утримання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на особисте утримання, мотивуючи тим, що 09.11.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , який 12.09.2017 року було розірвано, від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За рішенням Лубенського міськрайонного суду від 03.10.2017 року з відповідача стягувались аліменти на особисте утримання дружини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, з 06.09.2017 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач неналежним чином не виконував рішення суду, внаслідок чого станом на 01.07.2019 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 5543,16 гривень.

За її підрахунками, за період заборгованості по аліментам сума неустойки, яка виникла у зв`язку з невиконанням відповідачем свого зобов`язання за період з березня по червень 2019 року включно складає 23238,51 гривня, що значно перевищує суму заборгованості.

В зв`язку з чим, на підставі ч.1 ст.196 СК України, позивач прохає стягнути з відповідача пеню за кожен день прострочення сплати аліментів в сумі 5543,16 гривень. Також позивачка просила стягнути з відповідача судові витрати за надання юридичної допомоги в сумі 3000 гривень.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Садовий В.В. позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 щодо позовних вимог покладається на рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 03.10.2017 року (а.с.4) з відповідача було стягнуто аліменти на особисте утримання дружини - позивача ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, з 06.09.2017 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язків, покладених на нього рішенням суду, утворилась заборгованість по аліментам, яка станом на 06.2019 року складає 5543,16 гривень, що підтверджується довідкою Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 01.07.2020 року (а.с.5).

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначені СК України.

Глава 15 СК України містить статтю 196 у відповідній редакції, якою передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Сімейне законодавство поширює положення статті 196 СК України також на правовідносини, визначені главою 16 СК України, якими встановлено обов`язки батьків утримувати повнолітніх дочку, сина.

Так, згідно положень статті 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Разом з тим, сімейне законодавство не містить положень, які поширюють дію статті 196 СК України на правовідносини, визначені главою 9 СК України, якими встановлено права та обов`язки подружжя по утриманню.

Отже, вимоги статті 196 СК України передбачають відповідальність за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки, тільки при виникненні заборгованості за аліментами, які сплачуються на дітей, і не розповсюджуються на правовідносини щодо сплати аліментів на утримання подружжя.

В даному випадку, застосування аналогії закону та поширення статті 196 СК України на спірні правовідносини не можуть застосуватись, оскільки, відповідно до положень частини першої статті 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону), при цьому, згідно статті 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Тобто, особа, яка вважає свої права порушеними, за умови доведення такого порушення, має можливість захистити свої відповідні права у спосіб, який передбачений чинним законодавством, зокрема ЦК України, що свідчить про відсутність підстав для застосування у даній справі аналогії закону.

Схожа правова позиція викладена у постанові КЦС ВС від 27.06.2019 року у справі № 635/6679/16-ц (провадження № 61-22926св18).

У зв`язку з наведеним, підстави для задоволення позову відсутні.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 182, 192, 197 СК України, ст. ст.10-13, 141, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на особисте утримання - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05.11.2020 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М. Даценко