Справа № 274/7122/18
Провадження № 2/0274/257/20
Рішення

Іменем України

10.11.2020 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіональної газової компанії Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз ЗБУТ", третя особа: Бердичівський ВР ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" про захист прав споживачів, визнання незаконними дій та відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

В с т а н о в и в :

В грудні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. З урахуванням уточненої позовної заяви від 03.06.2019 р. просить суд визнати безпідставну, необґрунтовану і неправомірну відмову відповідача ТОВ "Житомиргаз ЗБУТ" провести перерахунок по оплаті послуг, нарахуванні пені і штрафів, та інших комунальних послуг, які були незаконно нараховані в більшому від необхідного розмірі за періоди: червень - листопад 2017 року, січень -жовтень 2018 року, незаконною; визнати невірно начислені і неправомірно занесені в базу даних показники безпідставно стягнутої оплати за комунальні послуги по оплаті, нарахуванні пені і штрафів, та інших комунальних послуг, які були незаконно нараховані в більшому від необхідного розмірі за зазначений вище період, що призвело до збільшення боргу, незаконними; зобов`язати відповідача провести перерахунок на справедливу оплату послуг, нарахування пені і штрафів, та інших комунальних послуг в примусовому порядку згідно із законом за відповідний період; встановити справедливість і відновити його законне право на справедливу оплату комунальних послуг згідно з законом та стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної компенсації за умисно заподіяну моральну шкоду гроші в сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень; стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування матеріальної компенсації за умисно заподіяну матеріальну шкоду по втраті здоров`я грошові кошти в сумі 336,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є інвалідом війни ІІ-ї групи та пенсіонером МВС України, тому він має пільги - 100 % знижку плати за користування комунальними послугами та житлом, яка розповсюджується на нього та його дружину. Вони вкладаються в пільгову норму з користування газом - 28 куб. м. на місяць. Щомісячно до 5 числа регулярно та систематично передають показники. Працівниками ТОВ "Житомиргаз ЗБУТ" ОСОБА_1 були надіслані рахунки за послуги газопостачання за періоди: червень - липень 2017 року, в яких зазначено, що переплата за використання газу складає по 7,26 грн. Згідно рахунків за послуги з газопостачання за серпень - листопад 2017 року нараховано до сплати 268,03 грн. Як зазначає ОСОБА_1 , відповідач не повідомив його заздалегідь в передбачені законом строки про зміну тарифу та оплати послуг, про зміну пільгової норми використання газу за місяць. Тим самим, відповідач умисно невірно нарахував завищені та перебільшені показники та навмисно невірно нарахував грошові кошти, чим свідомо вчинив шахрайські дії по незаконному заволодінню грошовими коштами позивача.

Згідно показань лічильника газу № 216913 за січень - квітень, вересень - жовтень 2018 року встановлено, що позивачем щомісяця використовувалося по 21 куб.м. газу та враховано пільгу по оплаті комунальних послуг в розмірі 100 %. В рахунках за травень - червень 2018 року було невірно вказано показники лічильника та було незаконно нараховано неіснуючий борг в розмірі 157,60 грн. В подальшому відповідачем були змінені вимоги щодо подачі показників (до 3-го числа кожного місяця). Після чого в результаті проведення перерахунків відповідач незаконно збільшив показники лічильника, а також розмір неіснуючої заборгованості до 166,16 грн. 20.12.2018 р. працівниками ТОВ "Житомиргаз ЗБУТ" було відключено квартиру позивача від газопостачання, від`єднано лічильник та перекрито газ. Таким чином, в діях працівників ТОВ "Житомиргаз ЗБУТ" вбачаються ознаки злочину, передбаченого статтями 190 (шахрайство), 191 (привласнення), 358 (підроблення документів), 366 (службове підроблення), 367 (службова недбалість) КК України.

Також позивач зазначає, що з умисної вини відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в сильному моральному і фізичному болеві та тяжких стражданнях, в порушенні душевної рівноваги, оскільки протиправні дії відповідача примусили позивача переживати і нервувати, в результаті чого останньому було заподіяно нервовий стрес, позивач був ображений та принижений в присутності сусідів, близьких, знайомих. Моральну шкоду оцінив в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн. Також просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної компенсації за умисно заподіяну матеріальну шкоду по втраті здоров`я в сумі 336,16 грн.

27.02.2019 р. ухвалою суду по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Регіональної газової компанії Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз ЗБУТ", третя особа: Бердичівський ВР ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" про захист прав споживачів, визнання незаконними дій та відшкодування матеріальної і моральної шкоди (а.с. 128, Т.1).

Ухвалою суду від 08.04.2020 р. заяву про самовідвід від 08.04.2020 р. судді Бердичівського міськрайонного суду Корбута В.В. задоволено та відведено від розгляду справи (а.с. 177, Т.1).

Ухвалою суду від 03.06.2020 р. справу № 274/7122/18 прийнято до розгляду суддею Вдовиченко Т.М. (а.с. 186-187, Т.1).

24.06.2020 р. на адресу суду представником відповідача - ТОВ "Житомиргаз ЗБУТ" надано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позивач є побутовим споживачем природного газу, який постачався за адресою: АДРЕСА_1 , рахунок № НОМЕР_1 . Згідно Правил постачання природного газу та враховуючи фактичне споживання та оплату спожитого природного газу за адресою проживання позивача (споживача) ОСОБА_1 , що свідчить про те, що останній здійснив приєднання до умов типового публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам. Нарахування за спожиті обсяги природного газу за адресою позивача проводиться відповідно до переданих показів лічильника. Згідно вимог Типового договору розподілу споживач зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. Також згідно Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Розрахунки за послуги з газопостачання проводяться на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов укладеного договору розподілу природного газу або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. Також відповідачем здійснювалось нарахування позивачу плати за спожитий природний газ з урахуванням пільги інваліда війни в розмірі 100 %. Аналіз фінансового стану особового рахунку № НОМЕР_1 свідчить про те, що ОСОБА_1 , маючи державну пільгу по оплаті послуг спожитого природного газу, використовував природний газ понад пільгову норму, надану йому державою у період: з 19.08.2017 по 31.08.2017р.; вересень, листопад 2017 року; червень, жовтень 2018 року. При цьому, ОСОБА_1 не завжди своєчасно здійснював оплату різниці між пільговою нормою і спожитими кубами понад пільгову норму, тому мало місце утворення заборгованості за спожитий газ. Одночасно, ціна на природний газ для потреб населення у відповідні періоди змінювалася в бік збільшення.

Вимога позивача щодо стягнення моральної шкоди в сумі 30000,00 грн. є необґрунтованою та не доведеною доказами, тому задоволенню не підлягає (а.с. 190-194, Т.1).

02.07.2020 р. ОСОБА_1 на адресу суду надав відповідь на відзив. Просив позов задоволити у повному обсязі. Зазначив, що ним подано копії квитанцій, як необхідних доказів у справі, з яких вбачається неодноразове невірне нарахування сум і об`ємів та незаконного нарахування оплати за поставлений газ. Стосовно вимоги щодо стягнення моральної шкоди, то позивачем в позовній заяві зазначено зміст позовних вимог, в чому полягає моральна шкода, викладено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, якими неправомірними діями завдана ця шкода, та зазначення і приєднання доказів, що підтверджують позов (а.с. 219, Т.1).

Третя особа - Бердичівський ВР ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" копію ухвали суді від 03.06.2020 року отримала 09.06.2020 року, відзиву на позовну заяву суду не подавали.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, зокрема, встановлені статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту " у виді 100-відсоткової знижки плати за користування комунальними послугами в межах середніх норм споживання, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 (а.с. 49, 50, Т.1).

Встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

27.08.2015 р. між ОСОБА_1 та ТОВ "Житомиргаз Збут" підписано типовий договір № про надання населенню послуг з газопостачання за адресою проживання позивача. Особовий рахунок по послугам з газопостачання відкрито за № на ОСОБА_1 , встановлено наявність пільги - 100 % (а.с. а.с. 66-70, Т.1).

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч.2 ст.16 ЦК України, в тому числі, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, в силу вимог статтей 12, 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до абз. 3 п.2 Розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. №2496, взаємовідносини між постачальником та споживачем регулюються договором постачання природного газу з побутовим споживачем. Даний договір укладається з урахуванням статей Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Акцептуванням заяви-приєднання є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви долучено копії повідомлень про сплату ним за спожитий газ за договором постачання природного газу, що свідчить про фактичне споживання та оплату спожитого природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 38-48, Т.1). Тим самим споживач ОСОБА_1 здійснив приєднання до умов типового публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам та відповідно є побутовим споживачем природного газу, який постачається (постачався) за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно фінансового стану особового рахунку № НОМЕР_1 за період 01.01.2017-31.03.2019 р. також встановлено здійснення споживачем оплати за послуги постачання природного газу (а.с. 195-196, Т.1).

Згідно з приписами пункту 5.5 розділу V Типового договору розподілу споживач, що є побутовим, який за умовами цього Договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ в один із таких способів: через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ; за телефоном; шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) Оператора ГРМ; на електронну адресу.

У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу (алокація) по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Згідно вимог ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Крім того, згідно п.2 розділу 1 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 р. №2496 на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС розповсюджуються «Правила постачання природного газу» (далі -Правила), затверджені вказаною постановою.

Так, відповідно розділу III зазначених Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором

Ураховуючи положення Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. за №2496, зокрема, п. 1.4 розділу І, п. 2.1 розділу II зазначеної постанови, якою затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та ст. 32 Закону України «Про ринок природного газу» у їх сукупності, слід дійти висновку, що постачання природного газу побутовим споживачам на підставі публічного договору, передбаченого Правилами, нерозривно пов`язано з існуванням господарського договору між оператором газорозподільної системи АТ «ЖИТОМИРГАЗ», який забезпечує замовнику (споживачу) послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених у договорі розподілу природного газу та постачальником - ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ», який забезпечує замовнику (споживачу) послуги постачання природного газу (ст. 40 Закону).

Згідно п. 13 Правил розрахунки за послуги з газопостачання проводяться на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Отже, рахунки за послуги з газопостачання здійснюються постачальником на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця.

Додатково слід зазначити, що згідно п. 4.4 Договору постачання природного газу побутовим споживачам передбачено, що об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів:

1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу;

2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період.

Пунктом 4 Глави 4 Розділу XI Кодексу ГРМ визначено, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом 5 діб (до 05 числа включно) наступного за місяцем споживання надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

Відповідно до типового договору № за адресою проживання позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) встановлено газові прилади: газова плита ПГ-4 - 1 шт., газова колонка ВПГ - 1 шт., зареєстровано - 2 особи. В помешканні позивача встановлено газовий лічильник Візар G-4 №216913 (а.с. 66-70, Т.1).

Відповідно по постанови КМУ від 06.08.2014 р. № 409 із змінами та доповненнями, у період з 01.01.2017 по 18.08.2017 р. пільгова норма споживання природного газу при наявності плити газової та водонагрівача становила - 14 м3 на одну особу.

Постановою КМУ від 18.08.2017 р. № 609 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» з 19.08.2017 р. встановлено пільгову норму споживання природного газу при наявності газової плити та водонагрівача - 10.5 м3 на одну особу.

Згідно долучених квитанцій про плату за спожитий газ встановлено, що нарахування ОСОБА_1 за використаний природний газ здійснюється з урахуванням пільги 100%, як інваліду війни II групи. Зазначена пільга розповсюджується на 2 особи в межах норм споживання природного газу, передбачених чинним законодавством.

Отже, пільга надається не на 100% від спожитого об`єму природного газу за календарний місяць, а лише на 100% від пільгових кубів. Різницю між пільговою нормою і спожитими кубами споживач має сплачувати самостійно.

В свою чергу, фінансовий стан особового рахунку ОСОБА_1 свідчить про те, що останнім природний газ споживався не лише у межах пільгової норми, а й понад норму, з огляду на таке:

- у період з 01.08.2017 по 18.08.2017 р. спожито природний газ у межах пільгової норми - 16,26 м3, а у період з 19.08.2017 по 31.08.2017 р. спожито природний газ об`ємом, що становить 11,75 м3 , тобто понад пільгову норму (8.81 м3) - 2,94 куби;

- у вересні 2017 року при пільговій нормі 21 м3 спожито природний газ об`ємом, що становить 25 м3, тобто понад пільгову норму - 4 куби;

- у листопаді 2017 року при пільговій нормі 21 м3 спожито природний газ об`ємом, що становить 24,97 м3, тобто понад пільгову норму - 3,97 куби;

- у червні 2018 року при пільговій нормі 21 м спожито природний газ об`ємом, що становить 41 м3, тобто понад пільгову норму - 20 кубів;

- у жовтні 2018 року при пільговій нормі 21 м3 спожито природний газ об`ємом, що становить 22,23 м3, тобто понад пільгову норму - 1,23 куби (а.с. 195-196, Т.1).

Таким чином, аналіз фінансового стану особового рахунку № НОМЕР_1 свідчить про те, що ОСОБА_1 , маючи державну пільгу по оплаті послуг спожитого природного газу, використовував природний газ понад пільгову норму, надану йому державою у період: з 19.08.2017 по 31.08.2017 р.; вересень, листопад 2017 року; червень, жовтень 2018 року.

У разі споживання природного газу понад пільгову норму, передбачену чинним законодавством України, споживач зобов`язаний оплачувати надмірно спожиті куби природного газу самостійно.

Враховуючи, що ОСОБА_1 (споживач) не завжди своєчасно здійснював оплату різниці між пільговою нормою і спожитими кубами понад пільгову норму, мало місце утворення заборгованості за спожитий газ.

Одночасно, необхідно зазначити, що у період з 01.01.2017 по 31.03.2017 р. ціна на природний газ для потреб населення становила - 6,879 грн. на 1 м3 (постанова КМУ від 01.10.2015 №758).

У період з 01.04.2017 по 31.10.2018 р. ціна на природний газ для потреб населення становила - 6,9579 грн. на 1 м3 (постанова КМУ від 22.03.2017 №187 із змінами та доповненнями).

З 01 листопада 2018 року ціна на природний газ для потреб населення становила - 8,5489 грн. на 1 м3 (постанова КМУ від 19.10.2018 №867).

За п. 22 Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.

З аналізу змісту вищезазначених вимог Закону вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Враховуючи наведене, суд доходить до переконання, що дії ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» з нарахування плати за поставлений газ та відображення даних сум та об`ємів (які останній отримав від АТ «Житомиргаз») в квитанціях про оплату послуг є правомірними.

В свою чергу, в обґрунтування позовних вимог позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження факту невиконання або неналежного виконання зобов`язань перед ним. Тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди за умисно заподіяну матеріальну шкоду по втраті здоров`я в сумі 336,16 грн., суд вважає її недоведеною, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Доказів того, що ТОВ «Житомиргаз ЗБУТ» було заподіяно ОСОБА_1 майнової шкоди, позивачем суду на надано.

А відтак в задоволенні позову, в частині стягнення матеріальної шкоди, слід відмовити.

Що стосується вимоги відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування шкоди за рахунок держави, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Отже, основними елементами для відшкодування моральної шкоди за ст. 1167 ЦК України є: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, а за ст. 1173 ЦК України - наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Згідно з п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Підставою для стягнення моральної шкоди позивач вказує протиправність, на його думку, дій відповідача, який намагається шляхом фальсифікації показників накручувати неіснуюче використання газу і вимагати за це надлишкову плату, та виникнення з приводу цього заборгованості по сплаті комунальних платежів. Внаслідок чого у позивача стався нервовий стрес, різке погіршення стану здоров`я. Перенесені хвилювання та душевні страждання нанесли йому моральну шкоду.

Разом з цим, в матеріалах справи, позивачем не наведені належні обґрунтування позовних вимог, не наведено доказів та не доведено фактів завдання моральної шкоди, не вказано з яких саме міркувань він виходив, визначаючи розмір суми відшкодування моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з встановлених обставин справи та вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини сторін, суд дійшов висновку, оскільки позивачем не надано жодного доказу того, що йому завдано моральну шкоду діями відповідача, зокрема, не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, завдання позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями чи бездіяльністю відповідача, позивачем не надано доказів наявності моральної шкоди, протиправності діяння чи бездіяльності відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини відповідача в її заподіянні, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів порушення його законних прав та інтересів, у зв`язку з чим суд відмовляє позивачеві в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1167, 1173 ЦК України, ст.ст. 4, 12-13, 76-81,141, 258-261, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Регіональної газової компанії Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз ЗБУТ", третя особа: Бердичівський ВР ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" про захист прав споживачів, визнання незаконними дій та відшкодування матеріальної і моральної шкоди відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий: Т.М. Вдовиченко