Справа № 464/4699/20
пр.№ 2/464/1355/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2020 року м.Львів

Сихівський районний суд міста Львова в складі:

головуючої судді Сабари Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Козир О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Сихівського районного суду м.Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу Державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, ОСОБА_2 про скасування арешту на майно,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 28.08.2019 р. звернулася в суд із позовом, в якому просить скасувати арешт накладений на спадкове майно померлого ОСОБА_3 - квартиру АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 4421027.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06.08.1997 квартира АДРЕСА_1 була приватизована її батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 06.08.1997. Батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 частини вказаної квартири. Спадкоємцем по закону майна померлого була його дружина ОСОБА_4 , яка проживала разом із ним та була зареєстрована у вищевказаній квартирі. Після смерті чоловіка вона фактично прийняла спадщину, однак не оформила своїх прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Позивач, будучи спадкоємцем по закону, звернулася до Першої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим була відкрита справа № 67/2020. Тоді їй стало відомо, що згідно даних Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 4421027 30.01.2007 було зареєстровано обтяження у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , власником котрої є ОСОБА_3 . В подальшому нею було встановлено, що Ухвалою Галицького місцевого суду м. Львова від 16.05.2002 в справі № 2-3504/02 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу в розмірі 31808,40 було затверджено Мирову угоду, укладену між сторонами у справі, згідно котрої ОСОБА_3 визнає позов та зобов`язується повернути ОСОБА_2 суму боргу до 01.06.2003 сплачуючи щомісячно рівними частинами. Однак, станом на 01.06.2003 мирова угода була виконана частково, у зв`язку із чим, на підставі заяви ОСОБА_2 Галицьким районним судом м. Львова в порядку забезпечення виконання мирової угоди був виданий виконавчий лист про стягнення залишку боргу в сумі 13783,64 грн. На підставі вказаного виконавчого документа, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції у м. Львові, Маркіною Л.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2003 про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 13783,64 грн. на користь ОСОБА_2 24.11.2003 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції у м. Львові, Маркіною Л.Г. винесено постанову про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на все майно ОСОБА_3 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 . Проте, у лютому 2005 заборгованість ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 була виконана поза межами виконавчого провадження, та сплачена в повному обсязі, у зв`язку із чим ОСОБА_3 звертався органів виконавчої служби про закриття виконавчого провадження та звільнення майна з-під арешту. Однак, наразі, обтяження на квартиру не знято. Такі обставини є перешкодою щодо реалізації прав позивача щодо спадкування. Просить, скасувати арешт накладений на спадкове майно померлого ОСОБА_3 - квартиру АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 4421027.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано.

Ухвалою від 09.09.2020 р. прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача, на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВС №1034999 від 27.08.2020 адвокат Стефанишин О.О. (а.с.20) в судовому засіданні позовну заяву підтримав повністю та надав пояснення аналогічні доводам викладеним у позовній заяві. Додатково вказав, що позивач з`ясовувала обставини накладення арешту на нерухоме майно. Нею було встановлено, що в органах виконавчої служби відсутні виконавчі провадження про стягнення боргу із її батька ОСОБА_3 , котрий помер, ще у 2010. Більше того, у 2009 він повністю повернув борг ОСОБА_2 , з яким позивач зв`язатися не могла, так як не знає його місце проживання. Просить позов задоволити. В подальшому подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.89).

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що на виконанні у Галицькому відділі Державної виконавчої служби міста Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відсутні матеріали виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого листа Галицького місцевого суду м.Львова № 2-3504/02 від 18.07.2003, також відсутня постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2003 про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 13783,64 на користь ОСОБА_2 . Будь-яких виконавчих проваджень по боржнику ОСОБА_3 у виконавчій службі не має. Направив суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.87-88).

Третя особа в судове засідання не з`явилася, хоча судом вживалися заходи щодо належного повідомлення про розгляд справи, а тому суд прийшов до переконання про розгляд справи у його відсутності.

Із врахуванням неявки в судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 разом із членами сімї ОСОБА_4 являється власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується світлокопією свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 06.08.1997 (а.с. 12).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 01.02.2010 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08.06.1960 підтверджено, що батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с.14).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 26.06.2020 вбачається, що 23.10.1983 ОСОБА_6 зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 та їй присвоєно прізвище ОСОБА_9 (а.с.90).

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 встановлено, що місце проживання позивача зареєстровано у квартирі, що АДРЕСА_2 (а.с.91-92).

Згідно копії Ухвали Галицького місцевого суду м.Львова від 16.05.2002 вбачається, що у справі №2-3504 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу в розмірі 6000 у.о. було затверджено Мирову угоду, укладену між сторонами у справі, згідно котрої ОСОБА_3 визнає позов та зобов`язується повернути ОСОБА_2 суму боргу до 01.06.2003 сплачуючи щомісячно рівними частинами (а.с.7,65).

З копії постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що 25.09.2003 державним виконавцем Галицького районного управління юстиції Маркіною Л.Г. на підставі виконавчого листа № 2-3504/02 виданим Галицьким місцевим судом 18.07.2003 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 13783,64 грн. (а.с.8).

Згідно копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження вбачається, що 24.11.2003 державним виконавцем Галицького районного управління юстиції Маркіною Л.Г. на підставі виконавчого листа № 2-3504/02 виданим Галицьким місцевим судом 18.07.2003 накладено арешт на все майно, а саме Квартиру АДРЕСА_1 та заборонено здійснювати відчуження, копію котрої було скеровано 24.11.2003 для виконання у 1-шу Львівську держнотконтору (а.с.9-10).

З Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 212370993 від 12.06.2020 вбачається, що до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесені дані (архівний запис) за № 4421027 Першою Львівською державною нотаріальною конторою про обтяження квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 на підставі повідомлення від 18.07.2003 ВДВС Галицького РУЮ (а.с.13).

З листа Галицького районного суду м.Львова №01-13/266/2020 від 20.10.2020 вбачається, що справа №2-3504/02 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу знищена у зв`язку із закінченням терміну зберігання(а.с.64).

З листа Галицького відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) № 42081 від 03.12.2020 вбачається, що на виконанні у Галицькому відділі Державної виконавчої служби міста Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відсутні матеріали виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого листа Галицького місцевого суду м.Львова № 2-3504/02 від 18.07.2003, також відсутня постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2003 про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 13783,64 на користь ОСОБА_2 . Будь-яких виконавчих проваджень по боржнику ОСОБА_3 відкритих Галицьким ВДВС у м.Львові станом на 01.12.2020 у виконавчій службі не має (а.с.86).

Згідно п.п. 3.18. та 3.19 Наказу Міністерства юстиції України № 470/7 від 05.07.1999 «Про затвердження Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби» (далі Інструкція), діючого на момент винесення постанови (25.09.2003) про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Галицького місцевого суду м.Львова № 2-3504/02 від 18.07.2003 вбачається, що належним чином сформовані виконавчі провадження (скріплені та пронумеровані аркуші) передаються державним виконавцем особі, відповідальній за формування архіву, про що складається здавальний опис завершених виконавчих проваджень до архіву (додаток 22). Відлік строків зберігання документів у архіві, завершених у поточному році, починається з 1 січня кожного наступного року. Наприклад, справи з трирічним строком зберігання, закінчені у 2008 році, підлягають знищенню не раніше 1 січня 2012 року. 3.19. Строк зберігання переданих до архіву завершених виконавчих проваджень становить 3 роки. Пунктом 3.21. вказаної інструкції встановлено, що незавершені виконавчі провадження, в тому числі ті, що входять до складу зведеного виконавчого провадження, підлягають перереєстрації державним виконавцем у термін до 20 січня наступного року в новозаведеному Журналі обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві, із присвоєнням нового порядкового номера, який переноситься на обкладинку виконавчого провадження.

Аналогічні положення щодо знищення саме завершених виконавчих проваджень та перереєстрації державним виконавцемнезавершених виконавчих проваджень, в тому числі тих, що входять до складу зведеного виконавчого провадження закріплені п.п. 3.15, 9.9-9.11 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженої Наказом Міністерства юстиції України N 2274/5 від 25.12.2008.

Одночасно, Правилами ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 , діючими на момент виникнення спірних правовідносин передбачено, що завершені виконавчі провадження та виконавчі провадження, за якими виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання, підлягають передачі до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше 01 серпня поточного року та 01 лютого наступного року (п.п.10-11 р. ІV та п.1 р.Х), а передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік (п.п.1-2 Р.ХІ)

Крім того, ст. 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV від 21 квітня 1999 року, діючого на момент винесення ВДВС Галицького РУЮ постанови від 25 вересня 2003 року про обмеження на реєстраційні операції, та ст.ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016, діючого на момент виникнення спірних правовідносин, визначено підстави закінчення та наслідки закінчення виконавчого провадження.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з огляду на вищевикладене, та беручи до уваги інформацію Галицького відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про відсутність на виконанні у Галицькому відділі Державної виконавчої служби міста Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) матеріалів виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого листа Галицького місцевого суду м.Львова № 2-3504/02 від 18.07.2003, постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2003 про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 13783,64 на користь ОСОБА_2 , будь-яких виконавчих проваджень по боржнику ОСОБА_3 відкритих Галицьким ВДВС у м.Львові станом на 01.12.2020 у виконавчій службі, інформацію Галицького районного суду м.Львова про знищення у зв`язку із закінченням терміну зберігання справи №2-3504/02 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, відсутність інших доказів про перереєстрацію державним виконавцем незавершених виконавчих проваджень з даного приводу чи наявності у провадженні органів виконавчої служби виконавчих провадження, у яких боржником є ОСОБА_3 відповідачем не надано, а позивачем не доведено, що вищевказана квартира є спадковим майном, та арешт накладався після відкриття спадщини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

На підставі викладеного, ст.ст. 15, 316, 319, 321, 391 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження»,керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Галицького відділу Державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, ОСОБА_2 про скасування арешту - задовольнити частково.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належній на праві власності ОСОБА_3 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.11.2003 на виконання виконавчого листа № 2-3504/02 від 18.07.2003.

В решті позовних вимог у задоволенні відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: Галицький відділ Державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ідентифікаційний код юридичної особи 35009232, 79019, м.Львів, пр.Чорновола,39.

Третя особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий.

Повний текс рішення складено та підписано суддею 24.12.2020.

Суддя Сабара Л.В.