Справа № 334/304/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2020 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом, в якому, посилаючись на захист прав споживачів, просить визнати протиправними дії відповідача ПАТ «УКРСИББАНК» щодо подання відносно позивача до органу ДФС України розрахунку форми 1-ДФ в частині внесення прощеного (анульованого) боргу за кредитним договором від 23.06.2006 р. в розмірі 655 429,94 грн. до податкового розрахунку за ознакою доходу «126»: «Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо».

Вищевказаний позов не був оплачений судовим збором.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2019 р. відкрито провадження у вищевказаній справи з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2019 р. вищевказану цивільну справу передано за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва, яким справа отримана 19.11.2019 р.

Відповідачем поданий відзив на вищевказаний позов, в якому сторона позивача просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та не заснованість на законі.

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 26.03.2020 р. вищевказаний позов був залишений без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі (768,4 грн. за ставкою на час звернення до суду), оскільки на вказані правовідносини між сторонами не поширюються вимоги про захист прав споживачів, на що вказував також і Ленінський районний суд м.Запоріжжя в ухвалі від 04.09.2019 р., передаючи справу для розгляду за правилом загальної територіальної підсудності - за місцем знаходження відповідача.

На виконання вимог ухвали від 26.03.2020 р. стороною позивача не подані документи про сплату судового збору.

Позивач та його представник повторно не з`явились в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи стороною позивача не надано.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до чинного ЦПК України ухвала про залишення позову без руху підлягає апеляційному оскарженню лише в частині визначення розміру судового збору.

Як вбачається з матеріалів заяви, ухвала від 26.03.2020 р. не оскаржувалась стороною позивача в апеляційному порядку.

Частиною 2 статті 43 ЦПК України визначені обов`язки учасників справи, зокрема і виконувати процесуальні дії у встановлений законом або судом строки (п.6).

Тим самим, позивач мав сплатити судовий збір у встановленому законом порядку на виконання ухвали суду від 26.03.2020 р.

При цьому у вищевказаній ухвалі про залишення позову заяви без руху позивачу були роз`яснені наслідки її невиконання, передбачені ст.257 ч.1 п.8 ЦПК України.

До теперішнього часу стороною позивача не сплачений судовий збір, клопотання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору від позивача не надходило.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що позивачем не виконані вимоги ухвали суду від 26.03.2020 р. про залишення позову без руху.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Про наслідки невиконання ухвали про залишення заяви без руху позивача було попереджено в ухвалі від 26.03.2020 р.

Згідно ст.12 ч.4 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.257 ч.1 п.8 суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Приписами ст.177 ч.4 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Отже, враховуючи, що позивачем не сплачений судовий збір за вищевказаним позовом, тим самим не усунув недоліки за ухвалою суду від 26.03.2020 р., то вищевказаний позов підлягає залишенню без розгляду на підставі ст.257 ч.1 п.8 ЦПК України.

В прецедентних рішеннях Європейського суду з прав людини зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави («Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р.).

Повернення позову не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову. А відтак, позивач не позбавлений права на доступ до правосуддя, оскільки має можливість повторного звернення до суду із заявою аналогічного змісту, сплативши судовий збір у встановленому законом розмірі або подавши відповідне клопотання про звільнення, відстрочку або розстрочку від сплати судового збору або сплативши судовий збір у встановленому законом розмірі на час звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12 ч.4, 43, 257 ч.1 п.7, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, п.15,5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про визнання дій протиправними - залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова