Справа № 487/560/19
Провадження № 2-р/487/9/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2020 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Гулого С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового наказу у справі №487/560/19, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення судового наказу, виданого суддею Заводського районного суду м. Миколаєва 25.01.2019 у справі №487/560/19, просив роз`яснити резолютивну частину вказаного наказу, а саме що з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви і до досягнення дитиною повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

В заяві зазначив, що 25.01.2019 суддею Заводського районного суду м. Миколаєва було винесено наказ про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в резолютивній частині наказу було зазначено, що стягуються аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви і до досягнення дитиною повноліття, та не зазначено у резолютивній частині, як це передбачено вимогами ч.5 ст. 182 СК України та ч. 4 ст. 161 ЦПК України, що розмір аліментів, що підлягає стягненню, не повинен перевищити десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, проте вказане у мотивувальній частині наказу. У зв`язку з чим йому не зрозуміло в якому максимальному розмірі може здійснюватися стягнення аліментів

Суд розглядає заяву за відсутності сторін, відповідно до вимог ч. 3 ст. 271 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають виключно рішення суду як судові акти, ухвалені по суті позовних вимог та які можуть бути реалізовані в тому числі шляхом їх виконання.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз`яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Відповідно до ст.258 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення і, відповідно, може бути роз`яснений у порядку, передбаченому ст. 271 ЦПК України.

Так, суддею Заводського районного суду м. Миколаєва 25.01.2019 у справі №487/560/19 видано судовий наказ, яким з ОСОБА_1 стягнути аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14«Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Отже, роз`яснення судового рішення полягає у викладенні в більш чіткій та конкретній формі резолютивної частини рішення і таке роз`яснення пов`язане та має на меті забезпечити чітке і правильне виконання судового рішення, якщо його зміст є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, що виконує це судове рішення.

Текст судового наказу, зміст якого просить роз`яснити заявник, за своїм змістом є чітким і зрозумілим, не припускає іншого тлумачення та доступним для сприйняття та виконання.

В свою чергу, питання поставлені в заяві носять консультативний характер та стосуються порядку виконання даного рішення, а не змісту його резолютивної частини.

Порядок виконання рішень про стягнення аліментів визначений ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», а також розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5.

Згідно ч.1ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

При цьому, роз`яснення судового наказу, шляхом зазначення, як просить заявник, стягувати аліменти з ОСОБА_1 не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, фактично змінить суть судового рішення, що є припустимим.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для роз`яснення судового наказу, а тому заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 259-260, 271 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового наказу у справі №487/560/19 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя чі С.М. Афоніна