Справа № 184/1951/19
Номер провадження 2/184/36/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Малашиної Ю.Б.,

при секретарі - Попівніч Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03.04.2018 року. Від даного шлюбу у сторін є донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. З січня 2019 року сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання та утримання дитини. Відповідач має можливість сплачувати кошти на утримання дитини та на утримання позивача, оскільки є працездатною особою.

Третя особа - ОСОБА_3 в порядку ст.181 ЦПК України подала до суду пояснення щодо позову, вказавши, що заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, зазначивши, що з 2007 року по 2016 рік вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , від яких народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після припинення ними шлюбних відносин, син залишився проживати з матір`ю. На підставі судового наказу від 30.10.2017 року у справі №182/5065/17 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина стягнуті аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви про видачу судового наказу - з 18.09.2017 року, і до повноліття дитини. До червня 2019 року за відповідачем існувала заборгованість по сплаті на користь третьої особи аліментів на утримання дитини, у зв`язку з чим, на ОСОБА_7 було накладено обмеження у виїзді за межі України, однак заборгованість він сплатив та обмеження було скасовано. 03.04.2018 року між позивачем та відповідачем по даній справі укладений шлюб, який до теперішнього часу не розірваний, а отже, сторони не припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Також, третя особа вказує, що їй відомо, що ОСОБА_2 працює за межами України в Чехії водієм - дальнобійником. На даний час у ОСОБА_2 знову утворилася заборгованість по аліментам на утримання їхньої дитини. Вважає, що на меті у сторін є зменшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання сина.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були належним чином повідомлені. Проте, надали до суду заяву, в якій просять суд розглянути справу за їх відсутності, підтримують позовні вимоги і просять їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, надавши заяву на адресу суду про визнання позовних вимог позивача та розгляд справи за його відсутності.

Третя особа та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були належним чином повідомлені. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись нормами ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

При цьому судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.04.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №43 (а.с.5).

Від даного шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №44 (а.с.6).

Згідно довідки голови правління ОСББ «Зелений Дім-166» від 14.11.2019 року встановлено, що ОСОБА_2 за адресою реєстрації по АДРЕСА_1 на сьогоднішній день не проживає (а.с.36).

Згідно розрахунку заборгованості (а.с.48) загальна заборгованість ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 з виконання виконавчого листа №2/0182/177/2017, виданого 26.12.2017 року Нікопольським міськрайонним судом станом на 28.11.2019 року становить 8164,93 грн.

Відповідно до медичної довідки КНП «Нікопольський центр ПМСД» Нікопольської міської ради №351 від 02.12.2019 року (а.с.49) дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потребує домашнього догляду.

Вирішуючи питання щодо задоволення вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з наступного.

Згідно ст.75 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, передбачене ст.84 СК України. Його особливість полягає у строковості дії - до досягнення дитиною трьох років, незалежності надання утримання від доходу дружини. Крім того, ч.4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи до пологовий і післяпологовий догляд.

У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи.

У відповідності зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе.

В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач працездатного віку, має аліментні зобов`язання відносно ОСОБА_3 на утримання спільного сина, та ОСОБА_1 на утримання спільної доньки, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні, водночас, відповідачем позов визнано в повному обсязі, що не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, то відповідно, суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення донькою ОСОБА_4 трьох років у розмірі 1/6 частини щомісячно.

З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини щомісячно.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд керується ч.1 ст.142 ЦПК України, а саме: у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Щодо інших 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позов, суд керується ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом була звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір, а тому, згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50% судового збору в сумі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.10,12,13,141,263-265,280-285, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Орджонікідзевським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 15.03.2006 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 09.09.2019 року, і до досягнення донькою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 384,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць на утримання ОСОБА_1 підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина