____________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 2/947/1896/20
УХВАЛА

14.02.2020 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Літвінова І.А., вирішуючи питання щодо подальшого провадження у цивільній справі № 520/15715/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

Первісно цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю знаходилася в провадженні Київського районного суду м. Одеси під головуванням судді Літвінової І.А. з липня 2019 року.

Враховуючи, що у підготовчому судовому засіданні обидві сторони підтвердили суду, що вони та їх діти проживають в Приморському районі міста Одеси, а спір між сторонами стосується визначення місця проживання дітей, суд своєю ухвалою від 10.10.2019 року передав цивільну справу № 520/15715/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю до Приморського районного суду м. Одеси.

Жодна із сторін вказану ухвалу суду не оскаржувала. Передача справи з Київського районного суду м. Одеси до Приморського районного суду м. Одеси була здійснена після спливу строку на апеляційне оскарження у порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.

Після надходження справи до Приморського районного суду м. Одеси адвокат Хижняк А.В. звернулася до суду із заявою про передачу справи до Київського районного суду м. Одеси, посилаючись на те, що згідно договору оренди квартири від 10.10.2019 року відповідач та діти проживають за адресою: АДРЕСА_1 . До цього орендували квартиру у Приморському районі, тому справа була передана до цього суду, однак наразі для поліпшення житлових умов відповідач і діти змінили місце проживання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2019 року цивільну справу № 520/15715/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю повернуто до Київського районного суду м. Одеси для розгляду по суті.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу розподілено судді Чванкіну С.А.

06.02.2020 року суддею Чванкіним С.А. постановлено ухвалу про самовідвід та справу передано до повторного автоматизованого розподілу. За результатами повторного автоматизованого розподілу цивільну справу знову розподілено судді Літвіновій І.А.

Проте, після ознайомлення з обставинами, встановленими в ухвалі судді Київського районного суду м. Одеси Чванкіна С.А. від 06.02.2020 року, суддя Літвінова І.А. вимушена також заявити собі самовідвід, зважаючи на наступне.

Як встановлено в ухвалі судді Київського районного суду м. Одеси Чванкіна С.А. від 06.02.2020 року, представником позивача ОСОБА_1 в даній справі виступають: адвокат Шепітко Григорій Іванович, а також адвокат Шкрібляк Майя Іванівна. Зазначені адвокати працюють в адвокатському об`єднанні «Г.М. Партнерс», при цьому ОСОБА_3 є керівником та засновником зазначеного адвокатського об`єднання. Батьком ОСОБА_3 є суддя Суворовського районного суду м. Одеси - Шепітко Іван Григорович. Рідним братом ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , який тривалий час працював на різних посадах у Київському районному суді м. Одеси.

Суддя Літвінова І.А. зазначає, що раніше про родинні відносини представника ОСОБА_1 . ОСОБА_3 з минулим працівником Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_10 судді Літвіновій І.А. відомо не було, тотожність їх прізвищ сприймалася як однофамільці.

Між тим, підтверджені ухвалою суду від 06.02.2020 року родинні відносини адвоката ОСОБА_1 Володимирівни ОСОБА_8 Івановича з ОСОБА_4 також виключає можливість участі судді Літвінової І.А. у розгляді цієї цивільної справи, оскільки рідний брат адвоката ОСОБА_8 - ОСОБА_4 тривалий час працював помічником судді ОСОБА_9 , тобто знаходився під її особистим підпорядкуванням та керівництвом. Крім того, суддя ОСОБА_9 . знайома з його батьком ОСОБА_10 та перебуває з ним в приятельських стосунках.

Відтак, викладені вище обставини виключають можливість розгляду суддею Літвіновою І.А. вказаної цивільної справи, оскільки прийняте по справі рішення, яке б воно не було, може викликати сумніви в неупередженості та безсторонності цієї судді, та на цій підставі оскаржуватись.

З урахуванням вищенаведеного, з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів сторін і цілями, для досягнення яких буде спрямоване рішення по справі, а також з метою запобігання у подальшому сумнівів і нарікань у об`єктивності і неупередженості головуючого в очах суспільства, звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи, з метою виключити будь-які сумніви щодо безсторонності суддя вважає за необхідне і за доцільневідповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36, ст. 39 ЦПК України заявити по даній цивільній справі самовідвід.

Згідно зі ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

З аналізу вказаних норм чинного законодавства України вбачається, що Законом передбачено недопустимість участі судді в розгляді справи, у разі існування обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За приписами частин 1, 2 статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини дев`ятої статті 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Керуючись ст.ст. 33, 36-40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді Київського районного суду міста Одеси Літвінової І.А. про самовідвід - задовольнити.

Матеріали цивільної справи № 520/15715/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю - передати до канцелярії Київського районного суду м. Одеси з метою здійснення повторного автоматичного розподілу справи між суддями та визначення головуючого судді у справі.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включенні до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя

Літвінова І. А.