Провадження №2-ві/389/1/20
Ухвала

18 лютого 2020 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Солонько К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області заяву ОСОБА_1 про відвід судді Українського Віталія Валентиновича у цивільній справі №2/389/402/19 (ЄУН №389/1614/19) за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно,

за участю: заявника (відповідача у справі) ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

встановив:

В провадженні судді Знам`янського міськрайонного суду Українського В.В. знаходиться цивільна справа №2/389/402/19 (ЄУН №389/1614/19) за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно.

У зазначеній справі відповідачем подано заяву про відвід головуючого судді Українського В.В., оскільки даним суддею раніше розглядалася цивільна справа №2/389/1239/16 (ЄУН №389/4003/15-ц) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яка пов`язана з визнанням права власності на спадкове майно, що є предметом розгляду і даної справи. В даній справі вже розглядалися всі належні документи, які визначають право власності на спадкове майно, які оформив нотаріус Знам`янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області. У зазначеній справі суддею Українським В.В. 16.02.2018 ухвалене рішення на користь позивача не зважаючи на покази свідків, які були надані на користь відповідача, жодних свідків зі сторони позивача не було, крім того суддя не взяв до уваги покази інших свідків та не зазначив їх у своєму рішенні від 16.02.2018. При цьому, не зважаючи на те, що на даний час зазначене судове рішення переглядається в касаційному порядку, суддя Український В.В. все ж таки розглядає дану справу за позовом ОСОБА_2 до неї про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно. Крім того, суддею Українським В.В. у даній справі без поважних причин двічі переносилися судові засідання на тривалі терміни, безпосередньо під час судових засідань вона та її син вислуховують образи зі сторони позивача та його представника, на які головуючий суддя не реагує та не звертає уваги. Також заявник вказує, що суддя Український В.В. не може розглядати справу, оскільки не пройшов переатестацію за результатами кваліфікаційного оцінювання. За викладених обставин заявник вважає, що суддя Український В.В. не може брати участь в розгляді даної справи та підлягає відводу.

Заявник (відповідач у справі) в судовому засіданні підтримала заявлений нею відвід судді Українському В.В. та просила його задовольнити, посилаючись на викладені у заяві обставини.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви про відвід судді, вказавши, що підстави, які можуть передбачати відвід судді, відповідачем не наведені.

Дослідивши доводи, викладені у заяві про відвід, заслухавши заявника та представника позивача, оглянувши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Статтею 36 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

За змістом п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до практики ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу відводу, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Судом встановлено, що доводи, на які посилається заявник у своїй заяві, не являються підставами для відводу судді відповідно до ст.36 ЦПК України, оскільки заявник будь-яких конкретних даних про упередженість судді Українського В.В., особисту його заінтересованість в результатах розгляду справи або інших проявів необ`єктивності під час розгляду цивільної справи не надала.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, заявник окрім іншого не згодна з процесуальними рішеннями судді Українського В.В., постановленими у іншій справі цивільній справі №2/389/1239/16 (ЄУН №389/4003/15-ц), судове рішення у якій на даний час переглядається у касаційному порядку, що у свою чергу відповідно до діючого законодавства, також не може бути підставою для відводу та вважатись як сумнів у об`єктивності, упередженості та заінтересованості при розгляді даної цивільної справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Українського В.В. задоволенню не підлягає, оскільки обставин, зазначених у ст.36 ЦПК України, під час розгляду заяви про відвід не встановлено, доводи заяви не доведені та не обґрунтовані.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40, 258, 260 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Українського Віталія Валентиновича у цивільній справі №2/389/402/19 (ЄУН №389/1614/19) за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва