ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/117/20 Справа № 185/4940/17 Головуючий у першій інстанції: Головін В.О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
У Х В А Л А

06 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровський апеляційний суд у складі головуючого Красвітної Т.П., суддів Єлізаренко І.А., Свистунової О.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він є власником частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування 1/4 частини будинку, посвідченого 14 березня 1989 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою та 1/4 частини будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 31 липня 1985 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою за №3430. Крім нього в його частині даного житлового будинку зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_2 , з якою він розірвав шлюб 16 січня 2006 року і яка на даний момент не є членом його сім`ї, а також ОСОБА_1 , які не є власниками даного житлового будинку і не мають права розпоряджатися будинком. Відповідачі самовільно у 2005 році відібрали у нього правовстановлюючі документи на частину його будинку і домову книгу, якими він не може скористатися, постійно погрожують йому повністю забрати його житло, стверджують, що він не отримає його і запевняють, що будинок належить їм. Відповідачі всіляко не допускають його, як власника, до своєї частини будинку на територію садиби і в приміщення самого будинку, перешкоджають проживанню позивачу і його дружині, влаштовують сварки і суперечки. Відповідачі чинять йому, позивачу, перешкоди у володінні, користуванні і розпорядженні його частиною будинку. Відповідачі змінили всі замки і не надають позивачу користуватися цими ключами, а також вільно користуватись його частиною будинку. Позивач вимушений проживати в селі Нова Дача Павлоградського району Дніпропетровської області у його нинішньої дружини. В теперішній час в його частині житлового будинку знаходяться його особисті речі, якими він не може належним чином володіти і користуватися, так як відповідачі чинять йому перешкоди і забороняють входити в його ж частину будинку. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив зобов`язати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у володінні, користуванні і розпорядженні належною йому частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , усунути порушення його прав, як власника даного житлового приміщення, надати йому ключі від будинку і вільний доступ до нього, а також повернути правовстановлюючі документи на його частину будинку; вселити його в належну йому частину будинку АДРЕСА_1 (а.с. 69 т.1).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року позов задоволено, вирішено зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкод у володінні, користуванні і розпорядженні належною йому на праві власності частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_3 в будинок, надання йому вільного доступу до будинку та повернення правовстановлюючих документів на будинок і ключів від будинку. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на судовий збір в сумі по 320,00 грн., з кожного.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року скасовано та ухвалено нове. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням задоволено частково, вирішено вселити ОСОБА_3 в належну йому на праві власності частину будинку АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_2 і ОСОБА_1 надати ОСОБА_3 ключі від будинку та не чинити йому перешкоди у володінні і користуванні належною йому на праві власності частиною будинку АДРЕСА_1 . В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у розпорядженні належною йому на праві власності частиною будинку АДРЕСА_1 , про зобов`язання повернути правовстановлюючі документи відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі по 320,00 грн., з кожного (а.с. 150-153 т.1).

23 липня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до апеляційного суду із заявою, після ухвалення зазначеної вище постанови, в якій просять зупинити виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року до розгляду іншої цивільної справи №185/5127/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним (а.с. 68-79 т.2).

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначили, що предметом справи №185/5127/19 є визнання недійсним правочину, на підтвердження якого виданий дублікат договору дарування 1/4 частки жилого будинку по АДРЕСА_1 від 14.03.1989 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що посвідчений державним нотаріусом Першої Павлоградської нотаріальної контори Дніпропетровської області. У разі задоволення цього позову по справі №185/5127/19 у ОСОБА_3 будуть відсутні жодні підстави щодо вселення на підставі дублікату договору дарування.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року призначено заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року до розгляду в судовому засіданні о 10:25 год. 06 лютого 2020 року в приміщенні Дніпровського апеляційного суду (а.с. 92 т.2).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2010 року вказану заяву знято з розгляду апеляційного суду.

Підстави зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії визначені Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 370 ЦПК України якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. У випадку відкриття апеляційного провадження за такою скаргою суд апеляційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятого ним судового рішення та рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

Згідно ч. 8 ст. 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Із системного аналізу зазначеної норми права вбачається, що апеляційний суд має процесуальні повноваження зупинити дію раніше прийнятого ним судового рішення лише у випадку надходження до суду апеляційної скарги після закінчення апеляційного розгляду справи від особи, яка не була присутня під час апеляційного розгляду справи. Питання зупинення дії постанови суду апеляційної інстанції в інших випадках можуть бути предметом вирішення у суді касаційної інстанції у випадку подання касаційної скарги на таку постанову.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справ як за апеляційними скаргами, так і при розгляді інших заяв та клопотань діє в межах цивільного процесуального законодавства України, його повноваження визначені Цивільним процесуальним кодексом України. Вирішення питань про зупинення судом апеляційної інстанції дії раніше прийнятого ним судового рішення, інакше ніж у випадку передбаченому ст. 370 ЦПК України, цим Кодексом не передбачено та до компетенції апеляційного суду не відноситься.

Отже, зупинення дії постанови апеляційного суду з інших підстав, ніж тих, що передбачені положеннями ст. 370 ЦПК України, до повноважень суду апеляційної інстанції не входить.

Необхідно також зауважити, що постановою Верховного Суду від 14 листопада 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року залишено без змін (а.с. 37-39 т.2).

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

За таких обставин, оскільки суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями зупинення дії постанови апеляційного суду після закінчення провадження, з інших підстав, ніж ті, що передбачені положеннями ст. 370 ЦПК України, - заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року підлягає поверненню заявникам.

Керуючись ст. ст. 260, 370, 381 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням повернути заявникам.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді