Справа № 296/9588/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої - судді Маслак В.П.,

при секретарі судового засідання Рабчинська Я.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_5 про стягнення понесених витрат на утримання спільного майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом та просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь грошові кошти в сумі 3721,19 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 вказала, що починаючи з 1985р. проживає у квартирі АДРЕСА_1 . До 2018р. дане житло відносилось до житлового фонду державної форми власності, головним наймачем була матір ОСОБА_6 . Після смерті матері позивача у квартирі залишилась проживати вона, її син, та сестра позивача ОСОБА_4 . Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23.10.2018р. визначено порядок користування спільним майном. Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 від 10.04.2019р. про право власності на житло у власності позивача та третьої особи залишилось 57/100 частки квартири АДРЕСА_1 . Проте, незважаючи на наявний порядок користування житлом, відповідач не бере участі у його утриманні, з 2013р. позивач змушена самостійно утримувати спільне майно. За період з 2018 по 2019р. ОСОБА_3 понесла наступні витрати на утримання майна: 2305,99 грн. за водопостачання, 3084,63 грн. за послуги з утримання будинку, 534,30 грн. за послуги з вивезення побутового сміття, 2729,00 грн. за послуги з постачання електричної енергії. Посилаючись на те, що відповідач володіє 43% спільного майна, на підставі ч.1 ст.360 ЦПК України позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 3721,19 грн. витрат на утримання спільного майна, що були понесені позивачем.

Згідно заяви про збільшення позовних вимог ОСОБА_3 просить стягнути з ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 4119,88 грн. (а.с.64-65).

Відповідач у відзиві просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 за безпідставністю (а.с.79-80).

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти позову заперечила та просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази, забрані в матеріалах справи, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Корольовського районного суду від 23.10.2018р. у справі №296/3818/18 судом встановлено, що позивач та відповідач є рідними сестрами.

На підставі ордеру №000949 серії «Б» від 08.05.1985 їх матір ОСОБА_6 отримала в користування квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 38,05 кв.м., на сім`ю у складі п`яти чоловік: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 10.04.2014 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до технічного паспорту від 15.05.2017 , квартира АДРЕСА_1 складається з трьох житлових кімнат, площею 16,2 кв.м. , 11,8 кв.м. та 9,8 кв.м. Крім того, в квартирі наявна кухня площею 7,2 кв.м., вбиральня (сполучена) площею 1,0 к.м., ванна кімната площею 2,5 кв.м., коридор 12.4 кв.м. та комора площею 1,6 кв.м.

Вказаним рішенням суду від 23.10.2018р. позов ОСОБА_3 в свої інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа Комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №13» Житомирської міської ради - задоволено. Встановлено наступний порядок користування житловими приміщеннями квартири АДРЕСА_1 :

- ОСОБА_3 та ОСОБА_5 житлові кімнати, визначені у плані квартири технічного паспорту під №№ 4,7 площею 9,8 кв.м. та 11,8 кв.м.(лоджія 1,37 кв.м.)

- ОСОБА_4 житлову кімнату № 2 площею 16,2 кв.м.(балкон 0,95 кв.м).

У спільному користуванні залишено:

- кухню, визначену у плані квартири технічного паспорту під № 3, площею 7,2 кв.м.,

- ванну кімнату, визначену у плані квартири технічного паспорту під № 6 площею 2,5 кв.м.,

- вбиральню, визначену у плані квартири технічного паспорту під № 5, площею 1,0 кв.м.;

- коридор, визначений у плані квартири технічного паспорту під № 1, площею 12,4 кв.м.;

- комори, визначений у плані квартири технічного паспорту під № 8, площею 1,6 кв.м. (а.с.15-16).

Як вбачається з довідки №52 від 22.03.2019р. ТОВ «Управляюча компанія «Полісся», по адресі: АДРЕСА_2 , розділені о/р згідно рішенням суду від 23.10.2018р. : о/р ОСОБА_3 - 46337, о/р ОСОБА_4 - 463371 (а.с.26).

З копії свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 10.04.2019р., виданого Управлінням житлового господарства Житомирської міської ради, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_3 , та членам її сім`ї ОСОБА_5 . В користуванні ОСОБА_3 , ОСОБА_5 знаходяться кімнати площею 21,6 кв.м. В спільному користуванні кухня, ванна, вбиральня, коридор, комора. Загальна площа приватизованого житла становить 37,08 кв.м., що складає 57% загальної площі квартири. Загальна площа квартири 64,82 кв.м. Свідоцтво видане згідно з рішенням суду (а.с.17).

Посилаючись на те, що відповідач володіє 43% спільного майна (квартири АДРЕСА_1 ) ОСОБА_3 просить стягнути з ОСОБА_4 витрати на утримання спільного майна, що були понесені нею за період з 2018р. по 2019р.

Правовими підставами для стягнення коштів з відповідача позивач зазначає ч.1 ст.360, ст.541, ст.544 ЦК України.

Вирішуючи питання на предмет задоволення позову, суд враховує наступне.

Зі змісту ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» вбачається, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва № НОМЕР_1 від 10.04.2019р. про право власності на житло ОСОБА_3 та її сину ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить 57% загальної площі квартири АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні сторони визнали та не заперечували того факту, що відповідач ОСОБА_4 не оформила право власності, що складає 43% від загальної площі квартири АДРЕСА_1 .

В матеріалах справи також відсутні відомості, що свідчать про протилежне.

Отже, станом на дату розгляду справи власниками 57% загальної площі квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 та її син ОСОБА_5 , що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.20-21).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з відповідача як співвласника спільного майна витрат на утримання квартири АДРЕСА_1 на підставі ч.1 ст.360 ЦК України є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 89, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Cуддя В. П. Маслак