Справа № 454/1277/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/811/1479/20 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Приколоти Т.І., Шандри М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області в складі судді Веремчука О.А. від 24 січня 2020 року у справі за позовом ПАТ "Альфа Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до ПАТ "Альфа Банк" та ПАТ "Промінвестбанк" про визнання припиненими зобов`язань за договорами поруки , -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 24 січня 2020 року провадження у справі за позовом ПАТ "Альфа Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до ПАТ "Альфа Банк" та ПАТ "Промінвестбанк" про визнання припиненими зобов`язань за договорами поруки, - зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі №459/3884/19.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу, як таку, що перешкоджає розгляду справи, та направити справу для продовження її розгляду у суд першої інстанції.

Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, а тому така підлягає скасуванню, з подальшим відновленням провадження у справі. Вказує, що суд зупинив провадження у цій справ, ніби, у зв`язку з об`єктивною неможливістю розгляду цієї справи до вирішення справи №459/3884/19, при цьому жодним словом не обґрунтував в оскаржуваній ухвалі мотиви такої об`єктивної неможливості. Звертає увагу, що немає об`єктивної неможливості вирішити справу №454/1277/15-ц по якій подає цю апеляцію на зупинення провадження у ній до вирішення справи №459/3884/19 за його позовом про скасування державної реєстрації за банком права власності на його квартиру як предмет іпотеки та з інших суміжних вимог, так як зібрані у справі №454/1277/15-ц докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, і те що він оскаржив звернення стягнення банком на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, аж ніяк не могло бути тоді підставою для зупинення провадження у цій справі №454/1277/15-ц, позаяк докази у справі №454/1277/15-ц, яка розглядалася не першим складом суду фактично не досліджували, таке зупинення було передчасним і з цієї причини, та може привезти до затягування розгляду цієї справи, не зважаючи на те, що згідно ст. 2 ЦПК, завданням цивільного судочинства є не тільки справедливий і неупереджений, але й своєчасний розгляд справи.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів клопотання про зупинення провадження у справі, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.1 п.6 ст. 251 ЦПК України та зупиняючи провадження по справі, виходив з того, що у судовому засіданні представник позивача АТ «Альфа Банк» заявив клопотання, згідно якого просив зупинити провадження у справі, оскільки вищезгадана справа не може бути розглянута до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 459/3884/19.Суд прийшов до висновку, що провадження у справі за даним позовом слід зупинити до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 459/3884/19.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції суперечать обставинам, що мають значення та вимогам закону.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи та ін.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

За пунктом 5 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

У пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли у цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом з тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

19.05.2015 ПАТ «Альфа-Банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , у якому просили стягнути з Відповідачів на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за Кредитним договором №187/07-597 від 28.08.2007 року, яка станом на 01.03.2015 року становить 1186056,03 грн. та складається з заборгованості: - за кредитом - 1129070, 01 грн., - по відсотках - 52298, 78 грн., - по пені - 4687, 25 грн.; а також стягнути з Відповідачів на користь ПАТ «Альфа-Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі 3654, 00 грн.

10.03.2016 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , подали суду зустрічну позовну заяву до ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ «Промінвестбанк», третя особа ОСОБА_2 , у якому просили визнати припиненим їхні зобов`язання за договорами поруки №4-1709 (Поручитель ОСОБА_5 ), №6-1711 (Поручитель, ОСОБА_4 ), №5-1710 (Поручитель ОСОБА_1 ) від 14.10.2009р., укладеними між ними, як Поручителями та ПАТ «Промінвестбанк» як Кредитором.

24.01.2020 АТ «Альфа-Банк» подало суду клопотання, у якому просило суд зупинити провадження по справі №454/1277/15-ц до набрання законної сили судовим рішенням по справі №459/3884/19.

Клопотання мотивували тим, що із доводів Відповідачів по даній справі вбачається про позасудове врегулювання спору та судове (відсутність предмету спору). Аналогічне стосується і зустрічних вимог по справі. Зараз Відповідачі в межах справи №459/3884/19 оскаржують саме позасудове врегулювання спору, таким чином об`єктивно неможливий розгляд цієї справи №454/1277/15-ц оскільки зараз буде неможливо з`ясувати відсутність чи не відсутність предмету спору (чи подвійне стягнення) при прийнятті рішення по справі №454/1277/15-ц, адже питання так би мовити подвійного стягнення з невирішеним і досі та може бути вирішено тільки в справі №459/3884/19. Також вказують, що дане зупинення провадження по справі жодним чином не впливає на права та обов`язки Відповідачів по справі, не вплине на їх матеріальне та нематеріальне становище.

У матеріалах справи дійсно міститься ухвала від 08.01.2019 року про відкриття провадження у справі №459/3884/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Христини Романівни, з участю третіх осіб на стороні відповідачів: КП «Реєстрація майна та бізнесу», Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний Промислово-Інвестиційний Банк», про визнання протиправними дій державного реєстратора із скасуванням його рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна відповідного запису в державному реєстрі та зобов`язання поновити попередню реєстрацію такого права та копія заяви про зміну збільшення підстав позову у справі №459/3884/19.

Жодних даних про огляд судом, при вирішенні питання про зупинення провадження у справі, матеріалів іншої справи, до розгляду якої провадження у справі зупинено, - немає.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суд першої інстанції виходив з положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, однак не навів будь-яких мотивів та не вказав чому суд не може вирішити дану справу до вирішення іншої справи судом з посиланням на обставини, про які йшлося вище та є обов`язком суду при вирішенні питання про зупинення провадження справі.

Крім цього, навіть у випадку встановлення судом при вирішенні питання про зупинення провадження у справі того, які обставини можуть бути встановлені при вирішенні іншої справи (до розгляду якої просять зупинити провадження у даній), а також встановлення можливості певного преюдитційного значення цих обставин для розгляду даної в силу згаданої норми закону (п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України) суду слід було б належно мотивувати чому такі не можуть бути встановлені при розгляді даної справи, а також чому вказане об`єктивно саме унеможливлює розгляд даної справи, а не скажімо впливає на її розгляд чи сприятиме її розгляду, тощо.

Крім того, зупинивши провадження у справі без належного мотивування, суд втручається у право позивачів (за первісним та зустрічним позовом) на справедливий суд та, зокрема, у право на розгляд справи у розумні строки.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Слід зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Вказане, також, відповідає змісту правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 7 жовтня 2020 року у справі № 405/5331/15-ц.

Тобто, за таких обставин, висновки суду слід вважати передчасними, немотивованими та такі не свідчать про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги слід вважати обґрунтованими та таку задовольнити, ухвалу ж суду слід скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 368, 374 ч.1 п. 6, 379 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 24 січня 2020 року - скасувати.

Справу направити до Сокальського районного суду Львівської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 06.11.2020 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Т.І. Приколота

М.М. Шандра