Справа №266/1460/16-ц
Провадження№ 2/266/39/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м.Маріуполь Приморський районний суд м.Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря судового засідання Топузової К.Р., розглянувши в судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

В провадження Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області 14.04.2016 року надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 14.04.2016 року, розгляд справи визначено за суддею Сараєвим І.А.

Ухвалою судді від 18.04.2016 року відкрито провадження у справі.

03.06.2016 року від відповідача до суду надійшли заперечення на позовну заяву.

Також, 03.06.2016 року від відповідача надійшла зустрічна позовна заява до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним та письмові пояснення.

Ухвалою суду від 11.07.2016 року, клопотання відповідача задоволено та розгляд справи вирішено проводити в режимі відеоконференції.

24.03.2017 року від представника АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшли заперечення проти зустрічного позову.

Ухвалою суду від 17.01.2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним залишено без розгляду.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя від 17.01.2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.05.2010 року в розмірі 57976 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 1378 грн. В іншій частині позовних вимог, відмовлено.

14.02.2018 року від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 13.04.2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, задоволено. Заочне рішення Приморського районного суду м.Маріуполя від 17.01.2018 року, скасовано.

04.09.2018 року ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді, в задоволенні якої ухвалою суду від 11.09.2018 року відмовлено.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Приморського районного суду м.Маріуполя від 14.01.2019 року, вирішено здійснити призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2019 року визначено суддю Пантелєєва Д.Г. для розгляду зазначеної справи.

Ухвалою суду від 15.02.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву.

Ухвалою судді від 05.07.2019 року клопотання ОСОБА_1 про проведення судових засідань у режимі відеоконференції, задоволено.

09.11.2020 року від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до суду надійшла заява в якій зазначено, що справа розглядається тривалий час, позивач постійно не з`являється у судові засіданні, але належним чином повідомляється про кожне судове засідання та від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, тому просив залишити позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 без розгляду, а заяву розглянути без його участі, на її задоволенні наполягав.

З часу розподілу судової справи судді Пантелєєву Д.Г., тобто з 18,01.2019 року по даній справі призначались судові засідання на 01.04.2019 року, 24.05.2019 року, 05.07.2019 року, 14.08.2019 року, 29.10.2019 року, 09.12.2019 року, 24.01.2020 року, 06.03.2020 року, 16.04.2020 року, 28.05.2020 року, 09.07.2020 року, 17.09.2020 року, 05.11.2020 року, про що сторони повідомлялись належним чином, однак судові засідання, неодноразово відкладались, у зв`язку з неявкою представника позивача у справі.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Заяв про розгляд справи у відсутності позивача/представника позивача, чи про відкладення розгляду справи на призначені дати судових засідань не надходило. Заяв позивача/представника позивача, про зміну нової адреси для листування до суду не надходило.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як зазначалося вище, в матеріалах справи містяться відомості щодо виклику позивача/представника позивача, на судові засідання, але ні позивач, ні його представник, до суду жодного разу не з`явилися, будь-яких заяв не подавали, справою не цікавилися.

Неявка сторони позивача, в судові засідання, відсутність заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутності, свідчать про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Системний аналіз положень Цивільно-процесуального кодексу України свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Згідно з вимогами ЦПК України у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, норми чинного законодавства України, та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що заява представника відповідача про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню, а позовну заяву слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 257, 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про залишення позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, без розгляду задовольнити.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.Г.Пантелєєв