Справа № 242/4277/20
Провадження 2/242/1505/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Переясловської Ю.А., за участю секретаря судового засідання Каменської А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є її батьками. Рішенням Селидівсього міського суду Донецької області від 14.09.2017 року, відповідачі були позбавлені батьківських прав. Згідно з рішенням Виконавчого комітету Селидівської міської ради від 04.11.2017 року № 165/3 та 166, позивачці надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено піклувальником її діда - ОСОБА_4 , в родині якого вона виховувалась. На даний час, позивачка є повнолітньою, однак продовжує навчатися в Державному професійно - технічному навчальному закладі «Регіональний центр професійної освіти ресторанно-готельного, комунального господарства, торгівлі та дизайну», на денній формі навчання на бюджетній основі, на не повному державному утриманні, та проживає у гуртожитку. Зазначає, що у неї немає можливості влаштуватись на роботу для отримання самостійного заробітку, а також не має власного житла. Також вказує, що після досягнення нею повноліття, відповідачі ухиляються від її утримання, матеріальної допомоги добровільно не надають, проте мають таку можливість, так як є працездатними особами, можуть працювати та отримувати доходи. У відповідачів відсутні на утриманні непрацездатні батьки. Відповідач ОСОБА_3 інших дітей не має, відповідач ОСОБА_2 також не має рідних дітей, проте в іншому шлюбі ним було усиновлено дитину. Враховуючи викладене, просить суд стягнути на її користь аліменти з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розмірі 1/4 всіх доходів щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення 24 років - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 03.11.2020 року провадження у зазначеній цивільній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання.

В судове засідання позивачка ОСОБА_5 не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та слухати справу у її відсутність.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, надав суду відзив, в якому зазначив, що у нього немає ні автомобіля, ні житла, ні іншого нерухомого майна, ні будь-яких цінностей, ні банківського вкладу. У нього на утриманні є повнолітня донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час навчається на денній формі навчання на контрактній основі у вищому навчальному закладі «Університет імені Альфреда Нобеля». Ним також приймається участь в утриманні тещі, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є пенсіонеркою. Окрім вищезазначеного, він щомісячно несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем фактичного проживання, а також за місцем реєстрації, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни. У зв`язку з викладеним, просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_3 не з`явилась з невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином через оголошення на Веб-сайті суду. Відзив на позовну заяву не надала.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку матері і батька утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 що підтверджується копією свідоцтва про народження серії № НОМЕР_1 , виданого 26.09.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Селидове Донецької області.

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_10 , змінив ім`я на ОСОБА_2 .

З матеріалів справи, зокрема, з листа Селидівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 17.12.2020 р., вбачається, що ОСОБА_11 , вказана у свідоцтві про народження ОСОБА_1 як мати позивачки, неодноразово змінювала прізвища у зв`язку з укладенням та розірванням шлюбів, за останніми відомими суду даними, її прізвище, ім`я та по-батькові - ОСОБА_3 .

Згідно заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 14.09.2017 року, позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно дитини - ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Селидівської міської ради № 165/3 від 01.11.2017 року, надано статут дитини, позбавленої батьківської піклування, неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Селидівської міської ради № 166 від 01.11.2017 року, призначено ОСОБА_4 піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавленою батьківського піклування, без закріплення житлової площі (житла та майна дитини не має).

Як вбачається з довідки № 965 від 07.09.2020 року, виданої Державним професійно - технічном навчальним закладом «Регіональний центр професійної освіти ресторанно-готельного, комунального господарства, торгівлі та дизайну», ОСОБА_1 дійсно навчається на денній формі навчання на бюджетній основі, на не повному державному утриманні, в групі № 22 з 01.09.2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_5.

За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Суд також враховує, що законом встановлено обов`язок батьків утримувати дитину навіть у випадку позбавлення батьківських прав.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила, що потребує матеріальної допомоги батьків, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, проживанням, харчуванням, оскільки не працює і немає самостійного доходу.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 , вказав на неспроможність сплачувати аліменти на свою повнолітню дочку ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини від його доходу, посилаючись на те, що має зобов`язання утримувати доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час навчається на денній формі навчання на контрактній основі у вищому навчальному закладі «Університет імені Альфреда Нобеля». Ним також приймається участь в утриманні тещі, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є пенсіонеркою. Окрім вищезазначеного, він щомісячно несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем фактичного проживання.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Також судом враховується та обставина, що позивач, як повнолітня особа, може вживати заходи для свого власного забезпечення.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідачі є особами працездатного віку, тому спроможні надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Крім того, ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України, визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, вимоги позивачки про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають до задоволення.

При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідачів на користь позивачки, враховуючи пояснення по справі, надані суду відповідачем-1, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог в частині розміру аліментів 1/4 частини, яку остання просить стягнути з відповідачів щомісячно. Оскільки, всупереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідачі можуть надавати грошову допомогу на утримання повнолітньої дочки саме в такому розмірі.

При визначенні розміру аліментів, які слід стягнути з відповідачів, суд враховує обставини, визначені в ст.182 СК України, стан здоров`я сторін, матеріальне становище відповідачів. Також суд враховує необхідність придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни, одягу, предметів і речей для навчання тощо, проїзд, ту обставину, що дочка, як повнолітня особа, має можливість і самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення. Тому суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачів по 1/8 частині від усіх видів їхнього заробітку щомісяця до закінчення позивача навчання - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Зважаючи на положення ч.6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів у дохід держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. з кожного по 420 грн. 40 коп., оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.12,81,89,141,263-265,354 ЦПК України, ст. 199, 200 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_3 , аліменти на період її навчання в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 15 жовтня 2020 року і до закінчення нею навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_3 , аліменти на період її навчання в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2020 року і до закінчення нею навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.А. Переясловська