РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2020 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

із участю - секретаря Яковець К.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 05.06.2020 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами стягнення на її користь з відповідача ОСОБА_2 8825 грн, у якості компенсації 1/2 частини понесених нею додаткових витрат на навчання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У позовній заяві ОСОБА_1 викладено таку позицію. З відповідачем в справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя не склалось, за рішенням суду їх шлюб з відповідачем був розірваний. Після розлучення неповнолітній син ОСОБА_3 залишився проживати з позивачем до теперішнього часу. 02.12.2016 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 , їй було також присвоєно прізвище " ОСОБА_1 ". З часу припинення сумісного проживання відповідач ОСОБА_2 не брав належної участі в утриманні їхнього сина ОСОБА_3 , уникав належного виконання батьківських обов`язків щодо дитини. У зв`язку з цим та з метою запобігання виникнення непорозумінь з відповідачем з приводу його участі у забезпеченні сина ОСОБА_3 , позивач вимушена була вирішувати питання стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.02.2019 року з ОСОБА_2 було стягнуто на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.01.2019 року і до досягнення сином повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначила, що відповідач, як батько їхнього сина ОСОБА_3 , зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на сина, що викликані особливими обставинами. Такі обставини мали місце, оскільки син виявив здібності до навчання. Навчання сина відбувається за рахунок її власних коштів позивача. Оскільки ОСОБА_3 не працює і не має самостійних коштів, його навчання оплачує вона. З 01.09.2019 року до часу звернення до суду син ОСОБА_3 навчається на 1 курсі Донецького національного університету ім. В.Стуса за спеціальністю 081 "Право", ступеня освіти Бакалавр. Плата за його навчання згідно договору №373/76-10/19 про надання освітніх послуг, укладеного 01.09.2019 року нею та ДНУ ім. В.Стуса, становить 77650 грн за весь період навчання, у тому числі - 17650 грн за перший курс, і по 20000 грн за кожний наступний курс. Навчання сина на першому курсі повністю оплачено нею згідно Договору №373/76-19 двома платежами через "ПриватБанк". У період з вересня 2019 року до досягнення сином повноліття вона понесла додаткові витрати на навчання сина в загальній сумі 17650 грн, однак, не в змозі однособово забезпечити свою дитину належним чином та виділяти такі кошти для оплати його навчання. Відповідач фізично здорова людина працездатного віку, займається індивідуальною адвокатською діяльністю. Про те, що ця діяльність приносить відповідачу достатній рівень доходу, свідчить наявність у нього помічників, відомості про яких внесені у реєстр адвокатів України. Крім цього, відповідач має дохід від створеного ним адвокатського бюро "Чоловський та партнери", керівником якого є, також відповідач надає безоплатну вторинну правову допомогу, від чого отримує дохід. Вважає, що рівень життя ОСОБА_2 також свідчить про його високу матеріальну забезпеченість, відповідач нещодавно закінчив будівництво сучасно обладнаного домоволодіння в м.Жмеринці, де зареєстрований і проживає. Хоча будинок оформлений на тестя відповідача ОСОБА_7 , але в будинку проживає лише відповідач зі своєю сім`єю. У 2016 році відповідачем придбано за власні кошти в сумі 936000 грн автомобіль марки "Kia Sorento", 2015 року випуску. Оскільки відповідач не бажає добровільно брати участь у додаткових витратах на їхнього спільного сина, вона вирішила звернутись з даним позовом до суду (а.с.1-3).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 19.06.2020 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачу ОСОБА_2 у відповідності до вимог ч.7,8 ЦПК України направлялась копія ухвали про відкриття провадження в справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за зареєстрованою адресою його проживання, матеріали яких вручені 03.07.2020 року (а.с.27).

29.07.2020 року судом отримано відзив на позов, за змістом якого відповідач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 до нього про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини не визнав, просив відмовити у позові в повному обсязі. Зауважив, що аліменти ним були сплачені в розмірі 2500 грн. щомісячно задля утримання сина та сплати коштів на його навчання. Окрім цього, він постійно надавав кишенькові гроші на особисті потреби сина ОСОБА_3 та купував речі особистого вжитку. Кошти в сумі 2500 грн щомісячно ним сплачувались за період із 01.01.2019 року по 09.06.2020 року, тобто до повноліття сина ОСОБА_3 , а навчання розпочалось з 01.01.2019 року, відтак із загальної суми аліментів 43500 грн коштів на сплату за навчання за 2019-2020 навчальний рік в сумі 8825 грн було більше ніж достатньо. Наразі його доходи є мінімальними, оскільки через загальнодержавний карантин він втратив доходи, був вимушений звільнити одного помічника, не маючи змоги сплачувати заробітну плату. Інший його помічник з 01.04.2020 року до 31.08.2020 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати. Позивач із сином забезпечені житлом, має у приватній власності житлову квартиру АДРЕСА_1 , яку здає в оренду, за що отримує дохід, мешкаючи із сім`єю та працюючи у м.Вінниці. Позивачу належить земельна ділянка, площею 2 га, кадастровий номер :06:002:0091, для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Біликовецької сільської ради, яку передала в оренду та отримує дохід. Також вона займається на території м.Погребище підприємницькою діяльністю, а саме виробництвом одягу, аксесуарів, та роздрібною торгівлею у неспеціалізованих магазинах, яка зареєстрована на її матір ОСОБА_8 . Окрім того, позивач офіційно працевлаштована та отримує заробітну плату. Стосовно твердження позивача про найм квартири в м.Вінниця не подано жодного доказу. Вказав про гірше своє матеріальне становище, оскільки житловий будинок, у якому він проживає, належить його тестю ОСОБА_7 , автомобіль "Kia Sorento", 2015 року випуску, придбаний ним в кредит та перебуває наразі у заставі банку "Кредо Банк", яким він розпорядитись самостійно не в змозі. Зауважив, що його сім`я є багатодітною, на утриманні має ще ішних дітей. Втім він приділяє увагу своєму сину ОСОБА_3 , якого дуже любить, постійно цікавиться його життям та безпосередньо приймає участь у його вихованні, слідкує за станом здоров`я, надає при зустрічі кишенькові гроші. Ним було запропоновано синові ОСОБА_3 допомогу щодо працевлаштування за спеціальністю "правознавство" із гідною заробітною платою на час літніх канікул, однак той цю пропозицію проігнорував. Вважає, що звернення із позовом про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина є безпідставним (а.с.76-80).

07.08.2020 року судом отримано відповідь на відзив, за змістом якої позивач ОСОБА_1 вказала, що змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина в 2019 році, оскільки відповідач матеріальної допомоги не надавав, хоч і обіцяв допомагати та утримувати дитину матеріально, як той вступить до вищого навчального закладу. Зауважила, що згідно копії розписки від 10.06.2020 року, яку додано відповідачем, зазначено, що відповідач розраховується із заборгованістю по виплаті аліментів за п`ять місяців. Вона не має власного житла у м.Вінниця, тому орендує квартиру, розмір оренди становить 3800 грн за місяць. Вона не одружена, шлюб із ОСОБА_10 розірвано 15.01.2019 року. Маючи житло у м.Жмеринка, власного автоомобіля вона не має, позбавлена можливості взяти його в кредит, а транспортні витрати за користування автобусним маршрутом Вінниця - Жмеринка двом особам складатимуть 4232 грн. в місяць. Проживання у м.Вінниця для них є більш зручним та економнішим. Квартиру в м.Жмеринка в оренду не здає, доходу від неї не має, сплачує платежі до Управління ЖКГ Жмеринської міської ради на утримання будинку щомісячно. Будь-яких інших доходів, окрім заробітної плати, яку отримує за місцем роботи у Вінницькій міській раді, не має. Також має власні зобов`язання по оплаті кредитів, оскільки для життєзабезпечення її та сина заробітної плати не вистачає. Витрати, пов`язані з навчанням сина, є непосильними для неї, їй важко матеріально забезпечувати сина під час навчання, забезпечувати його харчуванням та одягом, які є необхідними кожній людині для нормального життя, надавати кишенькові кошти. Свій обов`язок, як матір, вона виконує, дитина проживає з нею, наразі повністю на її утриманні. Відповідач не приймає участі в додаткових витратах на утримання сина до 18 років та всі його посилання на незадовільний матеріальний стан, стан здоров`я, не мають ніякого стосунку до пред`явлених вимог (а.с.117-119).

Пояснень щодо відповіді на позов відповідачем ОСОБА_2 не представлено.

Відтак суд згідно положень ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, заперечення відповідача у відзиві на позов, відповідь позивача на відзив, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 09.11.2020 року розірвано (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.5) позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі; дошлюбне прізвище дружини " ОСОБА_1 ".

Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 12.02.2019 року з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.01.2019 року і до досягнення сином повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-9).

Згідно з копією договору від 01.09.2018 року №373/76-10/19 про надання освітніх послуг Донецьким національним університетом імені В.Стуса між закладом освіти та фізичною особою ОСОБА_1 для одержувача ОСОБА_3 , виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме: надання освітньої послуги за першим бакалаврським рівнем вищої освіти, форма навчання - денна, строк надання освітньої послуги 4 роки, спеціальність - Право. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 77650 грн, у тому числі за перший рік навчання 17650 грн. Замовником в межах навчального року здійснюється оплата шляхом перерахування 2 рівних безготівкових платежів, не пізніше встановлених строків, відповідно до 15 вересня та до 15 лютого (а.с.10).

Відповідно до довідки ДНУ ім. В.Стуса від 29.05.2020 року №4280/06.8.1-16 ОСОБА_3 навчається на 1 курсі денного відділення контрактної форми фінансування юридичного факультету за спеціальністю 081 Право ступеня освіти Бакалавр, терміном з 01.09.2019 року до 30.06.2023 року (а.с.11).

Згідно довідок відділу реєстрації управління ЦНАП виконкому Жмеринської міської ради від 01.06.2020 року № №14-16-2398 та №14-16-850 ОСОБА_1 і ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , з 07.10.2014 року по теперішній час (а.с.12,13).

Відповідно до копії квитанцій ПриватБанку від 01.06.2019 року №0.0..1 та №0.0..1 оплата за навчання студента ОСОБА_3 за договором №373/76-10/19 в сумі 17650 грн здійснена позивачем ОСОБА_1 (а.с.14).

З копії витягу щодо державної реєстрації юридичної особи "Адвокатське бюро "Чоловський та партнери" вбачається, що керівником даного адвокатського бюро є ОСОБА_2, юридична адреса: м.Жмеринка Вінницької області, вул. Б.Хмельницького, 4, оф.3 (а.с.15).

Згідно копії свідоцтв про шлюб серії НОМЕР_4 , свідоцтв про народження серії НОМЕР_5 та НОМЕР_6 (а.с.82) відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_14 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.11.2011 року і є батьками неповнолітніх ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.37,82;38,83;39,84).

Згідно копії посвідчення НОМЕР_7 відповідач ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_17 мають право на пільги встановлені законодавством України для багатодітних сімей (а.с.41,86).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , довідки квартального комітету "Першотравневий" м.Жмеринка від 15.07.2020 року №279 до складу сім`ї ОСОБА_17 входять: чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; вказані особи зареєстровані у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; власником будинковолодіння є ОСОБА_7 (а.с.43,87).

Згідно консультативного висновку ортопеда-травматолого від 10.06.2020 року, відповідач ОСОБА_2 має попередній діагноз: Лівобічний гонартроз І ступеню, пошкодження латерального меніску, у зв`язку з чим йому рекомендовано медичне лікування (а.с.44,89).

Відповідно до копії розписки від 10.06.2020 року позивач ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 грошові кошти в рахунок аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в сумі 13500 грн. за період з січня до червня 2020 року включно (до повноліття сина) (а.с.45,90).

З копії постанови ВП №58718514 про закінчення виконавчого провадження від 12.06.2020 року встановлено, що 06.06.2020 року, за досягненням ОСОБА_3 повноліття, аліменти з боржника ОСОБА_2 стягнуто у повному обсязі, борг відсутній (а.с.46,91).

Згідно копії витягу з ЄДРПОУ позивачем ОСОБА_2 20.12.2018 рокуздійснено державну реєстрацію припинення його підприємницької діяльності (а.с.47-47,93-94).

Відповідно до копії реєстраційного посвідчення Вінницького обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації від 15.07.2008 року житловий будинок АДРЕСА_3 зареєстрований за ОСОБА_7 (а.с.49,95).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо відповідача ОСОБА_2 (ідентифікацій нийномер НОМЕР_9 ) відомості відсутні (а.с.59,101).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна, співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 , є позивач ОСОБА_1 та син сторін у справі ОСОБА_3 (а.с.65,102).

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності земельна ділянка на території Біликовецької сільської ради площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, яка здана в оренду (а.с.62-64,105-106).

Згідно копії виконкому Вінницької міської ради від 23.07.2020 року №06-11-129 сукупний розмір заробітної плати за І півріччя 2020 року становив 73040,78 грн (а.с.115).

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183-185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема надання утримання неповнолітньої дитини, що у виді аліментів стягується у частках від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі (статті 183, 184 СК України); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185 СК України); стягнення аліментів та інших коштів на утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу (стаття 193 СК України); надання батьками утримання своїм повнолітнім непрацездатним дочці, сину, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (статті 198, 199 СК України).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно вимог ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

У відповідності до ч.1 ст.34 ЦК України Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Суд визнає необґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 за заявленим предметом спору щодо стягнення на її користь з відповідача ОСОБА_2 компенсації 1/2 частини понесених нею додаткових витрат на навчання саме неповнолітнього сина сторін ОСОБА_3 , оскільки, виходячи з аналізу положень статті 185 СК України, ними визначено, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Звертаючись з даним позовом до суду, ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв`язку із навчанням неповнолітнього сина ОСОБА_3 на контрактній основі у Донецькому національному університеті ім. В.Стуса нею сплачено кошти за навчання. При цьому позивачем не доведено ні в який спосіб існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при невиключній можливості проходження навчання у закладах освіти за державним замовленням, і не навела мотивів вибору вказаного освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також безпосереднього погодження такого вибору з батьком дитини.

Разом з тим, навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Відповідні правові висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені у постановах Верховного Суду від 29.01.2018 року в справі № 622/373/16ц та від 26.08.2020 року в справі .

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову, з підстав чого у задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю.

З урахуванням звільнення позивача законом від сплати судового збору за заявленим предметом спору щодо оплати додаткових витрат на дитину, суд відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вважає необхідним віднести судові витрати щодо судового збору на рахунок держави. Натомість за наслідком відмови у позові понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу відшкодуванню відповідачем не підлягають.

Керуючись ст.12, 13, 81, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 279, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, на підставі ст.6, 185, 198, 199, 200, 201 СК України, ст.34 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо стягнення додаткових витрат на навчання неповнолітньої дитини в сумі 8825 гривень - відмовити.

Судові витрати із сплати судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.