Справа № 716/2408/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2020 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Стрільця Я.С.,

за участю секретаря судових засідань - Вікторівської Д.Я.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Юрковецької сільської ради старостинського округу №2 с.Горошівці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Юрковецької сільської ради старостинського округу №2 с.Горошівці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 .

Заповіт померлий ОСОБА_2 не вчиняв, позивач є спадкоємцем його майна за законом. Вказує на те, що спадщину після смерті батька прийняла, користується всім спадковим майном, з метою її оформлення звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_2 .

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява, згідно якої представник позивача просив розглянути справу у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують, з підстав вказаних у позовній заяві та просять їх задовольнити.

Представник відповідача - Юрковецької сільської ради старостинського округу №2 с.Горошівці Заставнівського району Чернівецької області в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності.

Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не проводилася.

Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області помер ОСОБА_2 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.05.2016 року.

Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 по місцю його останнього проживання, а саме в АДРЕСА_1 , відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за зазначеною адресою. Вказане вбачається із довідки Горошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №1344 від 26.09.2016 року.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що заповіт померлий ОСОБА_2 не вчиняв, спадкоємцями його майна за законом є дружина померлого - ОСОБА_4 , 1949 р.н. та діти - ОСОБА_1 , 1978 р.н. та ОСОБА_5 , 1973 р.н. Наведене вбачається із довідки сільської ради №723 від 16.10.2019 та матеріалів спадкової справи №419/2016 від 18.11.2016 року, заведеної щодо майна померлого ОСОБА_4 .

Відповідно ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , 1949 р.н. та ОСОБА_5 , 1973 р.н., будучи спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 відмовилися від прийняття належних їм часток в спадковому майні, про що 18.11.2016 р. надали відповідні заяви.

В свою чергу позивач ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , оскільки вона у шестимісячний термін після смерті спадкодавця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, за якою було заведено спадкову справу №419/2016.

З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом у вигляді спірного житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності ОСОБА_2 на житловий будинок. Наведене підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №45829574 від 18.11.2016 року та постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №813/02-31 від 16.10.2019.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , належав і рахується за померлим ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою сільської ради №722 від 16.10.2019.

В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем ОСОБА_1 , як спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, 1963-1972 року побудови, що розташований по АДРЕСА_1 , згідно звіту про належну оцінку вартості житлового будинку від 15.10.2019 його вартість становить 146476 (сто сорок шість тисяч чотириста сімдесят шість) гривень.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки в підготовче засідання, призначене на 15-00 годину 06.02.2020 року учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України, з урахуванням вихідних днів) 17.02.2020 року, то датою ухвалення даного судового рішення є 17.02.2020 року.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1270, 1272, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 206, 235, 247, 259, 263 - 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок, що в плані зазначений під літ «А», загальною площею 44,40 м2, житловою площею 37,80 м2, з господарськими будівлями та спорудами: літню кухню під літ «Б», літню кухню під тіл. «В», сарай під літ «Г», сарай під літ. «Д», сарай під літ. «Е», сарай під літ. «Ж», вбиральню під літ. «Л», підвал під літ «Пд», криницю під літ. «К», огорожу №1-2, що знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис про смерть №03.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Повний текст судового рішення складено 17.02.2020 року.

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ