У х в а л а

07 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 482/2073/15

провадження № 61-2286 ск 20

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2016 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року в справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

В с т а н о в и в:

24 січня 2020 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2016 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року. Повний текст рішення суду апеляційної інстанції складений 26 грудня 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до неї.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.

Натомість у матеріалах касаційної скарги міститься клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

У вищевказаному клопотанні ОСОБА_1 як на підставу звільнення від оплати судового збору посилається на те, що вона є студенткою, а тому не має матеріальної змоги здійснити оплату судового збору.

Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, у порядку передбаченому законом, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік.

Однак, до касаційної скарги ОСОБА_1 не додано документів, які містять інформацію про розміри або відсутність у неї доходів за попередній календарний рік, що відповідно унеможливлює встановлення судом обґрунтованості заявленого нею клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги з тих підстав, що сума судового збору, яка підлягає оплаті, перевищує 5 відсотків від доходів заявника за попередній календарний рік.

Отже, слід відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від оплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2016 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (підпункт перший пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2015 року становив 1 218,00 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині, зокрема, стягнення з неї на користь позивача суми боргу в розмірі 500 011,19 грн.

Ураховуючи зазначене вище, за подання даної касаційної скарги ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір, з рахуванням оспорюваної суми та згідно вимог Закону України «Про судовий збір», у розмірі 10 000,22 грн, або надати до суду належні докази (документи) на підтвердження її права на пільги при оплаті судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал документа, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2016 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 10 березня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко