ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1508/19 Номер провадження 22-ц/814/2290/20Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О. О. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 липня 2020 року (дата складення повного тексту рішення не вказана) у справі за позовом ОСОБА_1 до Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області

треті особи: державний нотаріус Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Горбенко Людмила Володимирівна, ОСОБА_2

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

29 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, у якому просила визначити їй додатковий строк терміном в два місяці (60 днів) з моменту набрання рішенням законної сили для подачі державному нотаріусу ОСОБА_3 заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її брата - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою спадкування за законом.

Позовна заява обґрунтована тим, що 28 січня 1987 року Виконкомом Григорівської сільської ради Обухівського району було укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції у Київській області 09 серпня 2007 року, актовий запис № 7. Після реєстрації шлюбу вона взяла прізвище чоловіка ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її брат - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11 жовтня 2019 року вона отримала від Державного нотаріуса Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 лист, в якому нотаріус зазначає, що після смерті гр. ОСОБА_4 , відкрилась спадщина, наявне спадкове майно, а тому вона повинна підтвердити, що являється спадкоємицею другої черги (в порядку ст.1262 ЦК України) та чи являється вона рідною сестрою померлого ОСОБА_4 .

Саме після отримання листа Державного нотаріуса Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 від 02 листрпада 2019 року №1380/02-14 їй стало відомо про існування спадщини, яка відкрилась після смерті її брата. До цього часу їй не було відомо про наявність такого майна, а тому вона не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

25 листопада 2019 року вона приїхала до Державного нотаріуса Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 та хотіла подати заяву про прийняття спадщини в заведеній спадковій справі № 226/2019.

25 листопада 2019 року Державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Державний нотаріус повідомив їй, що після смерті її брата залишилось спадкове майно у вигляді двох земельних часток паїв (які не сформовані у земельні ділянки, відсутні кадастрові номери).

Земельні частки-паї знаходяться на території Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 липня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, треті особи: державний нотаріус Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Горбенко Л.В., ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 не довела, що пропуск строку звернення із заявою про прийняття спадщини відбувся з поважних причин.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити в повному обсязі її позовні вимоги.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 наводить такі аргументи: рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та не досліджено поважність пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини; порушені норми матеріального права; рішення суперечить судовій практиці.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Щодо позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

У суді апеляційної інстанції Кучма Т.В. та її представник апеляційну скаргу підтримали, просили апеляційну скаргу задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з`явилися, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника адвоката Стельникова С.А., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 січня 1987 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції у Київській області 09 серпня 2007 року, актовий запис № 7. Після реєстрації шлюбу вона взяла прізвище чоловіка ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її брат - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний актовий запис за №21 від 25 липня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 22 жовтня 2019 року.

11 жовтня 2019 року позивач отримала від Державного нотаріуса Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Горбенко Л.В. лист, у якому нотаріус зазначає, що після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина, наявне спадкове майно, а тому вона повинна підтвердити чи є спадкоємицею другої черги (в порядку статті1262 ЦК України) та чи являється вона рідною сестрою померлого ОСОБА_4

25 жовтня 2019 року вона приїхала до Державного нотаріуса Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 та хотіла подати заяву про прийняття спадщини в заведеній спадковій справі № 226/2019.

25 жовтня 2019 року Державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Також, суд першої інстанції вірно вказав, що підставою позову є те, що позивач не знала про існування спадщини, а тому не могла прийняти її у передбачені законом строки.

Позиція суду апеляційної інстанції

За загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини 3 статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Схожі висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15 та у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року справа № 736/586/16-ц.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцій про відмову у задоволенні позову, оскільки суд прийшов до правильного висновку, що позивачем не наведено об`єктивних причин, які стали перешкодою для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що враховуючи тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, що становить понад 14 років, встановлені обставини, позивач не довела існування об`єктивних та неподоланних перешкод для прийняття спадщини, а отже нею не доведено, що пропуск зазначеного строку відбувся з поважних причин.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Щодо необґрунтованості рішення суду першої інстанції та не дослідження судом поважності пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини

Посилання в апеляційній скарзі, що рішення суду не обґрунтовано, а судом не досліджено поважності пропуску строку подачі заяви не ставлять під сумнів правильність висновків суду першої інстанції.

Так, як уже зазначалося, суд навів мотиви, із яких він прийшов до висновку, що позивач не надала суду доказів, які б свідчили про наявність поважних причин пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини.

При цьому, суд оцінив докази надані сторонами в їх сукупності, та правильно взяв до уваги тривалість пропуску строку для прийняття спадщини.

Щодо порушення норм матеріального права

Доводи про те, що суд порушив норми матеріального права не підтверджуються матеріалами справи та не є підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції правильно застосував положення статті 1272 ЦК України, відповідно до частини 3 якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Слід звернути увагу, що незгода сторони по справі із оцінкою доказів, які надав суд, не свідчить про порушення судом саме норм матеріального права.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд порушив права позивача щодо можливості переходу прав та обов`язків; неможливість використати свій статус спадкодавця за законом; позбавлення права на спадкування; позбавлення права одержати право на спадкування почергово; позбавлення права позивача на спадщину за законом без поважних причин - також не свідчить про порушення судом норм матеріального права.

Колегія суддів зважає на те, що з відкриттям спадщини починається такий етап розвитку спадкового правовідношення, коли у всіх спадкоємців, які закликаються до спадкування, незалежно від їх волі виникає право на прийняття спадщини.

Зокрема, спадщина приймається шляхом подання спадкоємцями заяви нотаріусу про її прийняття, але оскільки у даному випадку ОСОБА_1 пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини без поважних причин, суд обґрунтовано відмовив у визначенні додаткового строку тому, що продовження строку можливо за умов визначених статтею 1272 ЦК України.

Щодо судової практики

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на постанову Верховного Суду від 13 грудня 2018 року справа № 526/223/17 та постанову Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року справа № 761/42165/17-ц.

Разом з тим, постанови, на які посилається позивач стосується інших обставин справи, а висновки суду не виключають наявності поважних причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини.

При цьому у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року справа № 736/586/16-ц Верховний Суд зазначив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Посилання у апеляційній скарзі на норми положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї та практику Європейського суду з прав людини носить загальний характер і не свідчить, що суд у даному випадку порушив права позивача.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту першого частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалив рішення, яке відповідає закону, підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 05 листопада 2020 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Г.Л. Карпушин

Т.В. Одринська