Справа № 755/820/20
Провадження №2-о/755/101/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Кравченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Устинова Ірина Євгенівна про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва, із заявою, в якій просить суд: встановити юридичний факт, що спадкоємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він є сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 . Іншими співвласниками вказаної квартири є заявник та його брат ОСОБА_2 , шо підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 28.02.2006. Постановою приватного нотаріуса КМНО Устинової І.Є. від 13.12.2019 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з підстав відсутності доказів постійного проживання зі спадкодавицею на момент смерті. Так, заявник з березня 2018 року по день смерті спадкодавиці - ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто протягом одинадцяти місяців, постійно проживав із нею за адресою: АДРЕСА_1 . Про відмову від спадщини не заявляв та вважає себе таким, що прийняв спадщину. З 2017 року стан здоров`я матері заявника значно погіршився через загострення хронічних хвороб та виникнення нових, у зв`язку з чим вона потребувала допомоги. Заявник переїхав до матері, щоб доглядати за нею та надавати їй допомогу, після того, як вона поскаржилась на загальну слабкість, поганий сон, головокружіння. У січні 2019 року мати заявника отримала перелом шийки стегна лівої ноги та з цього часу не піднімалася із ліжка, заявник надавав їй цілодобову допомогу. Коли ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , то заявник займався організацією поховання. У квітні 2019 року ОСОБА_1 замінив вхідні двері квартири, оскільки попередні були пошкоджені під час транспортування матері, та виїхав із квартири. Крім того, у 2006 році мати заявника склала заповіт на його користь, який на момент відкриття спадщини не змінений та не скасований. За вказаним заповітом ОСОБА_3 заповіла заявнику належну їй на праві власності 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 . Інші спадкоємці, окрім заявника, до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 не зверталися. Брат заявника - заінтересована особа по справі ОСОБА_2 проти встановлення цього юридичного факту не заперечує та на спадкове майно не претендує.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 січня 2020 року відкрито провадження у цій справі, розгляд якої визначено проводити у порядку окремого провадження, та призначено судове засідання.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Від представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 до суду надійшла заява, в якій вона підтримала вимоги заяви, просили її задовольнити та розглянути справу без участі сторони заявника.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Устинова І.Є. направила до суду лист, у якому просила розглянути справу у її відсутність.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Згідно із ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи та підтверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 , виданим Дніпровським РУ ГУМВС України в м. Києві 28.04.1998, заявником у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець міста Києва (а.с. 7-8, 9).

Свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 02 червня 1973 року, підтверджується, що матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_3 (а.с. 15, 12).

ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 02.09.2006 державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 та зареєстрований у реєстрі за № 1У-476, за яким належну їй на праві власності 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_1 (а.с. 16). Вказаний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 40540713 (а.с. 17).

Зазначена частка у нерухомому майні належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченому 28.02.2006 державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Партола М.Д., номер спадкової справи № 1730/05, зареєстровано за реєстром № 2н-657 (а.с. 20).

За даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 58734447 від 13.12.2019 вказаний заповіт, складений ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 , є чинним (а.с. 19).

При цьому, рідним братом заявника ОСОБА_1 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м. Києва (а.с. 10).

Мати заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка м. Балашиха, Московської області, Росія, померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Києві у віці 84 років, про що Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис № 370 та видано свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_3 (а.с. 13).

14 лютого 2019 року ОСОБА_1 та Ритуальною службою СКП «Спецкомбінат ПКПО» укладено Договір-замовлення № 10.7477П на організацію та проведення поховання від 14.02.2019 (а.с.37).

Ритуальною службою СКП «Спецкомбінат ПКПО» 15 лютого 2019 року ОСОБА_1 видано довідку про поховання померлого громадянина ОСОБА_3 на кладовищі м. Києва (а.с. 38).

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Устинової І.Є. від 13.12.2019 про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 відмовлено у посвідчені свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення відповідного юридичного факту. Відповідно до постанови, на розгляд подано документи, які встановлюють фат смерті, родинні зв`язки, заповіт, правовстановлюючий документи, Акт про фактичне проживання особи. Згідно паспорта ОСОБА_1 постійне місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , однак згідно вимог ст. 315 ЦПК України факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем може бути встановлений рішенням суду (а.с. 18).

Братом заявника ОСОБА_2 19 грудня 2019 року складено письмову заяву, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білоконь В.О., про те, що він, як спадкоємець першої черги за законом, не претендує на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не приймав її та не має наміру приймати. Визнає, що його брат ОСОБА_1 , на користь якого мати склала заповіт ще за життя, є єдиним спадкоємцем за заповітом. Інші спадкоємці за заповітом відсутні. Його брат ОСОБА_1 в період з березня 2018 року по момент смерті матері, ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, що брат фактично прийняв спадщину, оскільки він є спадкоємцем за заповітом та останній рік до смерті матері проживав разом з нею, доглядав її, опікувався нею (а.с. 11).

За даними Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована у вказаній квартирі з 18.08.1992 (а.с. 21).

Із Акту про фактичне проживання від 13.12.2019, засвідченого начальником ЖЕД-402 Береговою І.М., убачається, в період з березня 2018 року по квітень 2019 року в квартирі АДРЕСА_2 проживали: ОСОБА_3 , яка була зареєстрована у вказаній квартирі по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , та її син ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , але постійно фактично проживав в період з березня 2018 року по квітень 2019 року в квартирі АДРЕСА_2 без реєстрації (а.с. 22).

За даними листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дніпровського району м. Києва» від 17.12.2019 № 1160 убачається, що адреса житлового будинку АДРЕСА_4 , територіально відноситься до дислокації обслуговування зазначеного закладу. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно записів в амбулаторній карті (ф. 025/о) звертався за медичною допомогою до лікаря амбулаторії ЗПСМ закладу: 26.04.2018, 28.09.2018, 10.10.2018, 28.03.2019 (а.с. 23).

Згідно із листом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дніпровського району м. Києва» від 06.01.2020 № 08 убачається, що адреса житлового будинку АДРЕСА_5 , територіально відноситься до дислокації обслуговування зазначеного закладу. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на диспансерному обліку в Центрі не перебуває та за медичною допомогою у період з березня 2018 року по 14.02.2019 не звертався (а.с. 24).

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_6 , 14 січня 2020 року склали письмову заяву, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюк О.Ю., про те, що з ОСОБА_1 знайомі давно, він їх сусідом, який проживав в квартирі АДРЕСА_2 . Також вони були добре знайомі із його матір`ю ОСОБА_3 . На початку 2018 року до ОСОБА_3 переїхав проживати ОСОБА_1 , який повідомив, що у неї погіршився стан та він переїхав допомагати їй та доглядати за нею. З цього часу він постійно проживав разом із ОСОБА_3 до дня її смерті, через деякий час після смерті матері ОСОБА_1 із квартири виїхав (а.с. 34).

Аналогічно змісту заява 15 січня 2020 року складена ОСОБА_8 та посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюк О.Ю. (а.с. 35).

Убачається, що заявник ОСОБА_1 сплачував комунальні платежі за надані житлово-комунальні послуги у квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 41-45).

У відповідності до ч.ч. 1-2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , необхідне заявнику для реалізації його спадкових прав.

Згідно із ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За нормою ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом поданням ними до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що викладені у п. 23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно із п.п. 4.10 п. 4 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею такого свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини.

Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Відповідно до п.п.1 п. 1.12 Глави 10 Розділу 2 вказаного Порядку місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Із викладеного убачається, що мати заявника ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини проживала у квартирі АДРЕСА_2 , де була зареєстрованою з 18.08.1992. Її син, ОСОБА_1 , який є її єдиним спадкоємцем за заповітом від 02.09.2006 на час відкриття спадщини постійно проживав разом із матір`ю - спадкодавцем ОСОБА_3 за вказаною адресою та є таким, що прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України.

Аналізуючи вищевикладені доводи, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно із ч. 1 ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

На підставі викладеного, керуючись Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, ст.ст. 1268, 1269 Цивільного кодексу України, ст.ст. 265, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ), заінтересовані особи ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_7 ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Устинова Ірина Євгенівна (м. Київ вул. Дніпровська набережна, 3) про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що спадкоємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: