Номер провадження: 22-ц/813/2965/20
Номер справи місцевого суду: 509/3392/16-ц
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору побутового підряду, стягнення сплачених 7 500 гривень, 200 доларів США та неустойки у розмірі 321 177 гривень, на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області, постановленого під головуванням судді Кочко В.К. 16 квітня 2019 року у смт Овідіополь Одеської області, -

встановила:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору побутового підряду, стягнення сплачених 7 500 гривень, 200 доларів США та неустойки у розмірі 321 177 гривень(а.с. 2-5).

В обгрунтування позову ОСОБА_1 посилалась на те, що 08 вересня 2014 року між позивачкою та відповідачем був укладений договір № 431 на виготовлення корпусної меблі на загальну суму 15 100 грн., згідно якого відповідач отримав оплату по договору у сумі 7 500 грн. та 200 доларів США та зобов`язався виконати роботу протягом 21 дня та доставити і встановити корпусні меблі по місцю проживання позивачки. Однак, свої зобов`язання відповідач не виконав, а тому позивачка просила суд розірвати договір на виготовлення корпусної меблі № НОМЕР_1 від 08 вересня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , та стягнути з відповідача на користь позивачки грошові кошти в розмірі 7 500 грн. та 200 доларів США, а також неустойку у розмірі 321 177 грн.

Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 серпня 2017 року позов ОСОБА_1 було задоволено. Розірвано договір на виготовлення корпусної меблі № НОМЕР_1 від 08 вересня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 . Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 7 500 грн. та 200 доларів США. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за не виконання договору в розмірі 321 177 грн. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 3 762,97 грн. (а.с. 69-70).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 січня 2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення було задоволено. Заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 серпня 2017 року скасовано (а.с. 185-186).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково. Розірвано договір (побутового підряду) на виготовлення корпусної меблі № НОМЕР_1 від 08 вересня 2014 року, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . В задоволенні решти позову відмовлено (а.с. 222).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, судом не було враховано, що факт часткової сплати позивачем суми за договором підтверджується текстуальним змістом договору, підписами сторін на ньому та відповідним штампом, проставленим на договорі відповідачем. Крім того, факт сплати суми грошей підтверджується постановою від 26 січня 2016 року слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, згідно якої в ході досудового розслідування було встановлено сплату ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів (а.с. 227-233).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір № 431 на виготовлення корпусної меблі на загальну суму 15 100 грн., згідно якого відповідач зобов`язався виконати роботу протягом 21 дня та доставити і встановити корпусні меблі за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання позивачки.

Відповідно до умов пунктів 1.1, 1.2 та розділу 6 Договору, зобов`язанням відповідача є виконання робіт по виготовленню корпусної меблі, її доставці та установці.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, загальна сума дійсного договору складає 15 100 грн.

Згідно пункту 2.2 Договору, замовник сплачує вартість матеріалів та інших фактичних затрат необхідних для виконання робіт, після виконання робіт сплачує вартість самих робіт згідно п. 2.1.

Відповідно до абзаців 2 та 3 пункту 1.2 Договору, комплектація виробу проводиться згідно специфікації, яка є невід`ємною частиною даного договору. Роль специфікації може виконувати ескіз, із зазначенням габаритних розмірів, кольору та інших характерних особливостей замовлення, завірений підписами двох сторін.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 843 ЦПК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б одна із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 849 ЦК України визначено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Крім того, договір підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Правовідносини щодо виконання робіт (надання послуг) регулюються положеннями статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, відповідно до частини четвертої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідністо до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про невиконання позивачем своїх обов`язків істотним порушенням договору, та обгрунтовано вважав вимоги позивача щодо розірвання договору підряду обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно, суд дійшов помилкового висновку про те, що будь-яких належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які б свідчили про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором, а саме, сплати відповідачу грошових коштів, позивачем не надано. З урахуванням викладеного, суд першої інстанції вважав необхідним відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення сплачених 7 500 гривень, 200 доларів США та неустойки за договором побутового підряду.

Однак, колегія суддів не може погодитись зі вказаним висновком суду, з наступних підстав.

Так, наявними у матеріалах справи доказами встановлено, що 08 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір № 431 на виготовлення корпусної меблі на загальну суму 15 100 грн., згідно якого відповідач отримав оплату по договору у сумі 7 500 грн. та 200 дол. США та зобов`язався виконати роботу протягом 21 дня та доставити і встановити корпусні меблі за адресою: АДРЕСА_1 , по місцю проживання позивачки.

Факт виконання позивачкою своїх зобов`язань по вищевказаному договору підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000853 від 22 липня 2015 року. В ході досудового розслідування було встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , був укладений договір на виготовлення меблів, згідно якого ОСОБА_1 внесла частину грошей, однак, ОСОБА_2 не виконав умови договору. У зв`язку із тим, що що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли майнові відносини, які регулюються нормами цивільного законодавства, кримінальне провадження було закрите.

Також факт часткової оплати суми грошових коштів за договором підтверджується відтиском штампу на договорі "ЧАСТКОВО СПЛАЧЕНО", і вказане являється доказом часткового отримання відповідачем грошових коштів, оскільки даний договір підписаний сторонами у справі, та його дійсність не спростована відповідачем.

Колегія суддів зауважує, що при вирішенні спорів про захист прав споживачів необхідно враховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві.

До фактів, які підлягають доказуванню у справах про захист прав споживачів, насамперед, необхідно віднести: чи мало місце придбання продукції (замовлення послуги); чи надавалась інформація про товар (послугу) і яка саме; відомості про властивості товару та відповідність їх потребам споживача та вимогам встановлених нормативів; чи мало місце використання товару; чи мало місце заподіяння шкоди, що завдана життю, здоров`ю або майну споживача.

Вимоги споживача не підлягають задоволенню тільки у разі, якщо виконавцем буде доведено, що недоліки у виконаних роботах або наданих послугах виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

Колегія суддів виходить із того, що ФОП ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів виконання умов укладеного між сторонами договору на виготовлення меблів. Також, відповідачем не доведено, що саме позивач, в односторонньому порядку, ухилилась від виконання своїх зобов`язань за вказаним договором.

Відповідно до?статті 42 Конституції України,?держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Законом України «Про захист прав споживачів»?встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Колегія суддів враховує, що між сторонами укладено договір побутового підряду, тобто спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України?? «Про захист прав споживачів» та Параграфом 2 «Побутовий підряд» глави 61 розділу III ЦК України.

Згідно зі статтею 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Згідно із частинами першою та другою статті 872 ЦК України, якщо підрядником допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; розірвання договору та відшкодування збитків.

Колегія суддів вважає встановленим той факт, що відповідачем, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , не було виконано умови укладеного 08 вересня 2014 року договору № 431 на виготовлення корпусної меблі на загальну суму 15 100 грн.??

Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають?правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки;відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її в строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до статті 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відповідно до частин третьої-шостої статті десятої Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення вимог позивачки, стягнення на її користь із відповідача збитків за договором побутового підряду у розмірі 7 500 гривень та 200 доларів США,сплачених нею на виконання умов договору № 431 на виготовлення корпусної меблі.

Що стосується вимог про стягнення неустойки, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно наданого позивачем розрахунку, вартість робіт за договором складає 15 100 грн., неустойка 3% за день складає 453 грн., дата укладання договору 08 вересня 2014 року, згідно договору відповідач зобов`язався виконати роботи на протязі 21 день, таким чином 29 вересня 2014 року - кінцева дата виконання відповідних робіт, з кінцевої дати виконання договору 29 вересня 2014 року по 07 вересня 2016 року пройшов 709 день: 709днівх453 грн. = 321 177 грн., які позивач просила стягнути на її користь з відповідача

Однак, з огляду на положення частини 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», частини 3 ст. 551 ЦК України, колегія суддів дійшла висновку, що, з урахуванням і виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, відповідач ФОП ОСОБА_2 має сплатити на користь позивачки ОСОБА_1 пеню за договором побутового підряду у розмірі 7 500 гривень, за вказаний період. Визначаючи саме такий її розмір, колегія суддів виходить з того, що розмір неустойки у сумі 321 177 грн., яку просила стягнути позивач, значно перевищує розмір завданих останній збитків, а тому має бути зменшений за рішенням суду.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 квітня 2019 рокупідлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сплачених 7 500 гривень, 200 доларів США та неустойки, та ухваленню у цій частині нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 квітня 2019 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сплачених 7 500 гривень, 200 доларів США та неустойки.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 збиткі за договором побутового підряду у розмірі 7 500 гривень та 200 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 пеню за договором побутового підряду у розмірі 7 500 гривень.

В решті позову відмовити.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 04 листопада 2020 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе