Справа № 504/4206/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2020 р. смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Добров П.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області суду з вказаним позовом.

Подана заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 ЦПК України.

Так, позовна заява повинна містити серед інших відомостей і зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

В порушення п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, заявником не зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факти, які просить встановити заявник, зокрема не зазначено причини неможливості виправлення допущеної помилки в правовстановлюючому документі позасудовим порядком, а саме шляхом звернення до органу, який видав такий документ з відповідною заявою. Органи, що видали правовстановлюючий документ можуть виправити помилку в такому документі лише в тому разі, якщо в документах, на підставі яких видавався правовстановлюючий документ даної помилки не було і помилка була допущена саме з вини органу, який видав правовстановлюючий документ.

Судовий порядок встановлення факту належності правовстановлюючого документу є єдиним способом усунення перешкод у реалізації прав власника у тому разі, якщо у виправлені помилки було відмовлено. Між тим матеріали справи не містять даних, що заявник отримав таку відмову.

До заяви також не додані документи на підтвердження невизнання факту належності правовстановлюючих документів.

Так, відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Зазначені недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

З огляду на викладене, вказана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачами даної ухвали.

Роз`яснити позивачам, що в разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.В. Добров