Справа № 159/4556/20
Провадження № 2/159/1115/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Денисюк Т.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу

за позовом: акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

до відповідача: ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

У вересні 2020 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором банківських послуг №б/н від 18.08.2006 року, мотивуючи вимоги тим, що підписавши заяву вона погодилась на те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг, які включають в себе умови змішаного договору : договору банківського рахунку та кредитного договору.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами.

Проте, через неналежне виконання відповідачем обов`язку щомісячно сплачувати обов`язковий платіж станом на 19.05.2020 року утворилась заявлена до стягнення заборгованість на загальну суму 34 658,40 грн, яка складається з 26 285,00 грн тіла кредиту, 8373,40 грн відсотків.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 правом на відзив не скористалась.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 07.09.2020 року.

Провадження у справі відкрито наступного дня після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача 09.10.2020 року.

Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою від 18 листопада 2020 року розгляд справи по суті відкладено через відсутність даних про вручення відповідачу матеріалів позову.

Датою ухвалення рішення у даній справі відповідно до вимог ст.268 ЦПК України є 30.12.2020 року, тобто дата складення повного судового рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

18.08.2006 року ОСОБА_2 підписала Заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ЗАТ КБ «ПриватБанку», в якій просила відкрити рахунок та видати кредитну карту з кредитним лімітом 3500 грн під 36 % річних. Строк дії кредитного ліміту відповідав строку дії картки. Повернення кредиту повинно відбуватись щомісяця в розмірі 7% заборгованості.

На підставі цієї заяви відповідачу видана платіжна кредитна карта № НОМЕР_1 строком дії до 08.2012 року.

В подальшому АТ КБ «ПриватБанк» видав відповідачу ще шість кредитних карток :

- 23.08.2012 терміном дії до 02.2016 ( НОМЕР_2 ),

- 27.10.2014 терміном дії до 03.2018 ( НОМЕР_3 ),

- 12.05.2017 терміном до 06.2018 ( НОМЕР_4 ),

- 12.09.2014 терміном до 09.2018 ( НОМЕР_5 ),

- 27.10.2014 терміном до 09.2018 ( НОМЕР_5 ,

- 16.07.2018 терміном дії до 05.2021 ( НОМЕР_6 ).

За розрахунками банку станом на 19.05.2020 року утворилась заборгованість на загальну суму 34 658,40 грн, яка складається з 26 285,00 грн тіла кредиту, 8373,40 грн відсотків.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов`язки, що складають зміст договірного зобов`язання.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Одним із видів договорів за способом укладення є договір приєднання.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома.

Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, споживач ознайомлений з ними та погодився на їх застосування, особливо коли ці Умови та Тарифи постійно змінюються.

За змістом заяви від 18.08.2006 року сторони погодили умови відкриття рахунку та умови кредитування на строк до серпня 2012 року.

Будь яких інших додаткових Правил, Умов чи Тарифів відповідач не підписував.

Позивач всупереч вимог ст.81 ЦПК не надав суду доказів переукладення договору на тих самих умовах при наступних видачах кредитних карток, а також доказів згодивідповідача на Умови кредитування долучені до позовної заяви, тому ці Умови не можуть розцінюватися як договір приєднання.

Правовідносини по використанню карткового рахунку регулюються наступним чином:

Статтею 1066 ЦК передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (ст.1067 ЦК)

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

У разі закінчення строку дії кредитної лінії для продовження кредитних відносин між банком та клієнтом, що виникли внаслідок видачі попередньої кредитної картки, має переукладатися кредитний договір на таких самих умовах, на яких він був укладений, з видачею нової платіжної картки під підпис позичальника про її отримання.

Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ст.1069 ЦК).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві від 18.08.2006 року сторони погодили умови відкриття рахунку та кредитування, зокрема погодили проценти по кредиту на рівні 36 % річних та строк кредитування, який відповідав строку дії картки № НОМЕР_1 до 08.2012 року.

Тому суд вважає правомірним нарахування Банком відповідачу відсотків за ставкою 36 % річних в межах дії кредитної картки № НОМЕР_1 , тобто до 08.2012 року.

Відсутні підстави на нарахування процентів за користування кредитом за «договірною» ставкою після цієї дати.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 23.08.2012 року заборгованість за тілом кредиту складала 4534,82 грн, за відсотками 122,65 грн.

На час звернення до суду відповідач використав за усіма кредитними картками 98 518,30 грн, а повернув позивачу 115 806,42 грн.

Таким чином, заборгованість на день звернення до суду з позовом відсутня.

Заявлена до стягнення сума заборгованості утворилась внаслідок безпідставного списання процентів, страхових платежів, та не передбачених законодавством комісій.

Крім того, суд звертає увагу на те, що строк виконання зобов`язання за останньою кредитною картою не настав - 05.2021 (414****022).

Так, за правилом статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р №705 « Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» передбачено, що спеціальний платіжний засіб видається на підставі укладеного з Банком договору. Кредитна лінія під операції зі спеціальними платіжними засобами відкривається банком на визначений термін і в межах установленого договором ліміту заборгованості або граничної суми кредитування. Строк дії кредитної лінії, яка відкривається під спеціальні платіжні засоби, установлюється договором.

Таким чином, фактично строк спливу дії картки є кінцевим строком дії кредитного договору.

За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у позову залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 265, 268, 274 ЦПК України, статтями 509,634,1054,1055 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18.08.2006 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду безпосередньо або через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , МФО 305299, рахунок № НОМЕР_7 , юридична адреса: м.Київ, вул.Грушевського,1Д.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_8 виданий 04.02.2010 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_9 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 31.12.2020 року.

ГоловуючийТ. В. Денисюк