Провадження № 4с/758/158/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року суддя Подільського районного суду м. Києва Якимець О. І., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-експлуатаційне підприємства «ВД-Побут» про визнання рішення протиправним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження посадовою особою Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

в с т а н о в и в :

Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-експлуатаційне підприємства «ВД-Побут» (далі -заявник, ТзОВ «ВЕП «ВД-ПОБУТ») звернувся до суду із скаргою у якій просить: визнати дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галунько Л. І. протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 24 листопада 2020 року № 63706258.

Ця справа зареєстрована судом в порядку Розділі 7 Цивільного процесуального кодексу України (ст. ст. 447-453) - судовий контроль за виконанням судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 448 цього Кодексу скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Попри те, суд прийшов переконання про відсутність підстав розгляду такої справи у порядку Розділі 7 ЦПК України, виходячи з таких підстав.

24 листопада 2020 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галунько Л. І. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання постанови № 16807567 від 03 листопада 2020 року, яка видана Подільським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) про стягнення із заявника на користь держави розмір мінімальних витрат у сумі 195,30 грн.

Відтак оскарженою постановою відкрито виконавче провадження за постановою від 03.11.2020, яка видана не на підставі судового рішення та судом який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням викладеної норми можна зробити висновок про те, що до юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що оскаржувані рішення та постанова державного виконання мають оскаржуватися у порядку позовного провадження у адміністративному судочинстві.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відтак, оскільки заявник звернувся до суду із скаргою у порядку судового контролю за виконанням судового рішення, однак просить вирішити питання у відповідності до вимог КАС України, а тому скаргу не можливо розглянути у порядку розділу 7 цього Кодексу, а відтак, у прийняття скарги до розгляду необхідно відмовити.

Разом із тим, суд роз`яснює заявнику право звернення до суду з позовною заявою у порядку адміністративного судочинства у відповідності до вимог КАС України.

Керуючись ст. ст. 186, 259, 260, 261, 263, 354 Цивільного процессуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

у прийнятті до розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-експлуатаційне підприємства «ВД-Побут» про визнання рішення протиправним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження посадовою особою Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві - відмовити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-експлуатаційне підприємства «ВД-Побут» його право звернення до суду із зазначеною вимогою в порядку адмінстративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О. І. Якимець