Справа № 755/2299/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2020 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 26 квітня 2014 року він уклав шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину. Підставою для розірвання шлюбу є те, що спільне життя не склалося, у зв`язку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя у зв`язку з чим фактично шлюбні відносини між ними були припинені, та на протязі тривалого часу вони проживають окремо один від одного, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вони втратили почуття любові один до одного.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. На задоволені позовних вимог наполягає в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 26 квітня 2014 року вступили в зареєстрований шлюб, що підтверджуєтеся свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 26 квітня 2014 року. (а.с. 4).

Як зазначає позивач, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.5-8).

Як зазначає позивач, що на даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України)

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довіру та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420 грн. 40 к.

Крім того, позивачу необхідно повернути 420 грн. 40 к. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 24, 55, 56, 104, 105, 112 СК України, ст. ст. 1-13, 77-83, 89, 95, 142, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) зареєстрований 26 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку (актовий запис № 205) - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 к. на користь ОСОБА_1 .

Повернути з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору сплаченого при подачі позовної заяви в розмірі 420 грн. 40 к. на користь ОСОБА_1 відповідно до квитанції № 98110 від 11 лютого 2020 року на р/р UA0026005, МФО 899998, , банк отримувача УК у Дніпровському районі м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 10 квітня 2020 року.

Суддя Н.О. Яровенко