Провадження № 22-ц/811/2241/20 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:62
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Симець В.І.,

адвоката Ліпенцевої К.В. - представника позивача ОСОБА_1 ,

адвоката Кульчицького О.С.

- представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 24 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 02 березня 2020 року в порядку забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про зміну черговості спадкування:

1) накладено арешт на майно та грошові кошти, частина яких підлягає передачі та сплаті відповідачам:

- на квартиру АДРЕСА_1 ;

- на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 ;

- на банківський вклад „Стандарт" строковий на 6 місяців у ПАТ КБ „ПриватБанк" на суму 13 470, 48 доларів США згідно договору від 01.12.2016 року;

2) заборонено Третій Львівській державній нотаріальній конторі ГУЮ у Львівській області вчиняти дії по видачі свідоцтва про право на спадщину у Спадковій справі ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 48-52).

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24 липня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову вжитих вищезгаданою ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 02 березня 2020 року (а.с. 84-86).

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 24 липня 2020 року оскаржив представник відповідачки ОСОБА_2 .

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та задовільнити клопотання і скасувати заходи забезпечення позову, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм процесуального права.

Вважає, що заходи забезпечення позову, застосовані судом ухвалою від 02 березня 2020 року, не співмірні із заявленими позовними вимогами (а.с. 88-89).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (Постанова Пленуму Верховного Суду України

від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Судом встановлено та стверджується матеріалами справи, що між позивачем та відповідачами є наявним спір, що виник із відносин спадкування, предметом якого є спадкове майно, яке належало померлому спадкодавцеві.

Апелянтом вище наведені обставин не заперечуються.

Враховуючи предмет спору, очевидним є те, що незабезпечення цього позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, оскільки кошти, які знаходяться на банківському вкладі у ПАТ КБ «ПриватБанк», можуть бути витраченими, а квартира - відчуженою.

Відтак, доводи апеляційної скарги з посиланням на неспівмірність із заявленими позовними вимогами, до уваги прийматися не можуть.

За вище наведених обставин суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для скасування заходів забезпечення позову, які були застосованими ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 02 березня 2020 року, і доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні і апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 24 липня 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 05 листопада 2020 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.