Справа № 369/9753/13-ц
Провадження №6/369/471/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Моргун А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання. Заяву мотивував тим, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: asvpweb.minjust.gov.ua, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржників відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі державної виконавчої служби чи приватного виконавця виконавчих листів про стягнення заборгованості з боржників. Окрім цього, на адвокатський запит Києво Святошинський районний відділ ДВС повідомив, що виконавчі документи щодо стягнення заборгованості по ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відсутні. Дане рішення по даний час не виконано.

У судове засідання заявник не з`явився, у поданій заяві просив про розгляд справи без його участі.

Боржники у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено, що 20.11.2013 Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» 414 682 грн. 35 коп. заборгованості за кредитним договором, 3 441 грн. судового збору, а всього 418 123 грн. 35 коп. солідарно.

На підставі зазначеного рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано відповідні виконавчі листи. Дане рішення по даний час не виконано.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.06.2019 стягувача Публічне Акціонерне Товариство «Дельта банк» у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» ( , місце знаходження : 04053, м.Київ, вул.Кудрявський Узвіз буд 5-б).

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: asvpweb.minjust.gov.ua, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржників відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі державної виконавчої служби чи приватного виконавця виконавчих листів про стягнення заборгованості з боржників. Окрім цього, на адвокатський запит Києво Святошинський районний відділ ДВС повідомив, що виконавчі документи щодо стягнення заборгованості по ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції від 15 грудня 2017 року), у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції»). Європейський суд з прав людини вказує, що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін (пункт 63 рішення від 28.07.1999 в справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

Пунктом 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частина 1 ст. 19 ЦПК України приписує, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що за наслідками втрати оригіналу виконавчого листа відсутня можливість примусового виконання рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб і громадян, та підлягає виконанню на всій території України, з урахуванням законного інтересу боржника щодо фактичного відновлення порушеного права, - наявні підстави для задоволення заяви про видачу заявленого дубліката виконавчого листа.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на день ухвалення рішення суду та видачі оригіналу виконавчого документа) визначений строк, протягом якого виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання, і який складає один рік з наступного дня після набрання рішення законної сили.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 02.06.2016 року № 1404-VIII, що набрав чинності 05.10.2016 року), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред`явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом. Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа. (правова позиція Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у Справі № 6-711цс15).

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що оригінал виконавчого листа з примусового виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області видано представнику стягувача у період дії Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21.04.1999 року № 606-ХІV, тому строк його пред`явлення до виконання становить один рік, та даний строк є незмінним відносно дублікату такого виконавчого листа.

Частиною 1 ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Враховуючи вищевикладене, та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про поважність причини пропуску заявником строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки відповідно до матеріалів справи оригінал виконавчого листа було втрачено, що позбавило заявника права на виконання рішення суду та реалізації прав стягувача за виконавчим провадженням з примусового виконання рішення суду у встановлені законом строки, тому наявні підстави для поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ст. 433 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 369/9753/16-цза позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» дублікат виконавчого листа по справі № 369/9753/16-цза позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук