У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - САВЛУК Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2018 року, яке ухвалене в межах розгляду цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

16 березня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва ухваленого рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та зобов`язання вчинити дії.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 8000,00 гривень.

19 червня 2018 року Апеляційним судом міста Києва винесено постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 березня 2018 року - без змін.

12 травня 2020 року (вх.№28494) позивач ОСОБА_1 направив на адресу суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2018 року у цивільній справі №755/15620/17, мотивуючи спою позицію тим, що нововиявлені обставини полягають у тому, що команда інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » визнала ФОП ОСОБА_2 своїм співробітником, а наданий ним товарний чек таким, що відповідає належним розрахунковим документом, оскільки судове рішення було ухвалене 16 березня 2018, тому нововиявлені обставини не могли бути встановлені судом і не могли бути відомі позивачу на момент ухвалення судового рішення, що переглядається.

14 травня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Виниченко Л.П.) постановлено ухвалу про самовідвід головуючого у справі судді та передано матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для повторного автоматизованого розподілу для визначення іншого складу суду у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

14 травня 20209 року керівником апарату Дніпровського районного суду міста Києва О.С. Корович винесено розпорядження за №130 «щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справи» та з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами передано в провадження судді Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В.

Вивчивши матеріли заяви позивача ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2018 року разом з долученими до неї додатками, суддя приходить до наступного.

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 Цивільного процесуального кодексу України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частинами першою, другою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Виходячи з положень частини першої ст. 424 Цивільного процесуального кодексу України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Тлумачення ст. 424 ЦПК України свідчить, що тридцятиденний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими ст.127 ЦПК України.

При цьому строк обчислюється з дня встановлення обставин, які є підставою для перегляду судового рішення.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. ( ст. 127 ЦПК України)

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

З огляду на наведене подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами після закінчення строку, визначеного п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України за відсутності клопотання про його поновлення або відмови у поновленні пропущеного строку для подання заяви є підставою для залишення заяви про перегляд рішення за нововиявленим обставинами без розгляду.

Суд критично відноситься до позиції позивача, який наголосив, що заява про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2018 року подана в межах процесуальних строків, оскільки про нововиявлені обставини позивачу стало відомо 06 травня 2020 року з листа команди інтернет-магазину «Берег» від 06 травня 2020 року про нібито відповідність товарного чека ФОП ОСОБА_3 вимогам законодавства ( п.6 Додатку), однак позивачем не надано належних та допустимих доказів, які переконливо свідчать про джерело походження поданих до суду доказів, які приєднанні до заяви, спосіб отримання повідомленої суду інформації щодо нововиявлених обставин, та фактичну дату отримання цих доказів позивачем, що унеможливлює надати оцінку долученим доказам при вирішенні питання дотримання позивачем процесуальних строків для звернення з цією заявою до суду.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про наявність підстав для залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2018 року, оскільки заява подана поза межами строків визначених частиною першою статті 424 Цивільного процесуального кодексу України та без клопотання про поновлення пропущеного строку, в той же час законодавцем визначено тридцятидений строк для подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, який рахується з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення, тому відлік цього строку не пов`язаний з датою отримання судового рішення учасником справи та не може слугувати підставою для визнання факту дотримання позивачем строків для звернення з цією заявою до суду.

На підставі викладеного та керуючись статями 126-127, 258-261, 263, 354, 423, 424, 429 Цивільного процесуального кодексу країни, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2018 року у цивільній справі №755/15620/17 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та зобов`язання вчинити дії, яка зареєстрована в канцелярії суду 12 травня 2020 року за вх.№28494, - залишити без розгляду.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я: