Справа № 489/334/20
Номер провадження 2/489/1299/20
РІШЕННЯ

Іменем України

16 квітня 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі позивачі) до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (далі відповідачі) про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна

встановив

У січні 2020 року позивачі звернулись до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що 29.03.2000 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діяла від свого імені та від імені свого, на той час неповнолітнього сина - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та від імені своїх, на той момент неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 і ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким позивачі та ОСОБА_7 набули у рівних частках по ј у кожного право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , який було укладено на Південній товарній біржі. Всі умови договору сторони виконали, окрім нотаріального посвідчення. На теперішній час позивачі мають намір розпорядитися власним майном, однак цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, який підлягає визнанню дійсним тільки у судовому порядку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.

Відповідачі відзиву та третя особа письмових пояснень на позовну заяву до суду не подали. Повідомлення відповідачів про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресами останнього відомого місця реєстрації останніх та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.03.2000 між ОСОБА_5 . яка діяла від свого імені і від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_6 і ОСОБА_4 з одної сторони та ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та від імені свої неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 та ОСОБА_3 і ОСОБА_7 з іншої сторони, укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_7 купили квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Договір оформлено на Південній товарній біржі та зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 21.07.2000 за реєстровим № 20694.

З довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 28.02.2020 № 485 вбачається, що станом на 28.12.2012 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за: ОСОБА_1 ј часток; ОСОБА_7 ј часток; ОСОБА_7 ј часток, ОСОБА_3 ј часток на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2000 та зареєстровано в БТІ 21.07.2000.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 29.03.2000, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу квартири, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачам реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, повністю виконали інші умови договору, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями4,19,141,263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 10470 від 29.03.2000, укладений на Південній товарній біржі та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 21.07.2000 за реєстровим № 20694, відповідно до якого ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_6 продали, а ОСОБА_7 і ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 та ОСОБА_3 купили квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Позивач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Позивач: ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_6 , відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Південна товарна біржа, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Наваринська, 3, кв. 69.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення (підписання) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення підписано 16.04.2020.

Суддя В. В. Кокорєв