Справа № 524/8139/20
Провадження № 2-з/524/118/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: Головуючого судді Андрієць Д.Д., розглянувши в порядку письмового провадження в м.Кременчуці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі 524/8139/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням майна внаслідок залиття,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням майна внаслідок залиття.

Позивачем разом із позовом подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

На обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що згідно інформації з ДРРПНМ та реєстру прав власності, відповідачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . На його думку, у разі невжиття заходів забезпечення позову відповідач може відчужити належне йому майно, чим зробить неможливим виконання судового рішення про стягнення коштів.

Суд, дослідивши матеріали заяви, справи № 524/8139/20, встановив наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У відповідності до змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставами для забезпечення позову є те, що невжиття судом заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Тобто дії суду із забезпечення позову обрання та застосування відповідних заходів забезпечення позову, спрямовуються на забезпечення можливості в подальшому реально виконати рішення суду та захистити права особи, яка звернулась до суду за захистом.

Під час розгляду справи № 760/22785/18-ц(провадження № 61-1817св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов наступного висновку: «Інститут забезпечення позову - це фактично гарантія захисту прав позивача, що гарантує в майбутньому належне виконання судового рішення, оскільки забезпеченню підлягає матеріально-правова вимога до відповідача, реалізація якої без вжиття заходів із забезпечення позову може бути неможливою. Предмет забезпечення позову - виключно матеріально-правова вимога (майнового чи немайнового характеру), що утворює предмет позову, який надалі підлягає виконанню. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). … Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.»

Суд приймає до уваги те, що предметом позову є відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням майна внаслідок залиття на загальну суму 37269,46 грн.

Судом також враховано, що з поданих позивачем документів вбачається існування спору щодо відшкодування вартості пошкодженого майна.

Разом із тим, суд відзначає, що позивачем не було доведено існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання судового рішення, яке можливо буде ухвалено на користь позивача.

Крім іншого, суд приймає до уваги положення ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до якої звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Крім того, суд враховує те, що квартира АДРЕСА_1 не є об`єктом спірних правовідносин між сторонами.

Також, суд приймає до уваги відсутність доказів, які б підтверджували те, що відповідач по справі вчиняє дії, які в подальшому призведуть до утруднення виконання судового рішення.

На переконання суду, обраний позивачем захід забезпечення позову у виді арешту майна не є співмірним обмеженню права власності особи з урахуванням визначеної позивачем ціни позову.

У зв`язку із цим суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.151-154 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць