06.02.2020 Справа №607/3624/17

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3624/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Черніцької І.М.

за участю секретаря судового засідання Лехан О.М.

сторони в судове засідання не з`явилися.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про визнання дій головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації за невикористану відпустку,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року директор ТзОВ "Домобудівник" Білик П.О. звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Польного Б. М., за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 в якій просив: визнати незаконними дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області в частині стягнення з ТзОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_1 сум ПДФО- 10 961, 16 грн. та суми військового збору 913,43 грн.; зобов`язати головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС ГУЮ у Тернопільській області повернути на рахунок ТзОВ «Домобудівник» грошові кошти у розмірі 17 964,13 грн., з яких: ПДФ-10 961,16 грн., військовий збір 913,43 грн. та виконавчий збір 6089,54грн.

В обґрунтування скарги товариство вказало, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2018 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ голови комісії з припинення ТОВ «Домобудівник» № 16/05/16-7 від 16 травня 2016 року «Про звільнення за прогул без поважних причин ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді інженера-економіста по ціноутворенню ТОВ «Домобудівник» з 16 травня 2016 року. Стягнуто з ТОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_1 4 30 340 грн 38 коп. середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, заробітну плату за період з 01 жовтня 2015 року по 16 травня 2016 року у розмірі 14 372 грн. 20 коп. з урахуванням установлених законодавством України податків, зборів та обов`язкових платежів. Зобов`язано ТОВ «Домобудівник» провести ОСОБА_1 індексацію зазначеної суми не виплаченої заробітної плати, а також компенсацію втрати частини її доходів у зв`язку із порушенням строку їх виплати. Стягнуто з ТОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_1 4 1254 грн 60 коп. компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за період роботи з 28 лютого 2015 року по 16 травня 2016 року. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за один місяць допущено до негайного виконання.

Постановою апеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2018 року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 26 липня 2018 року, апеляційну скаргу ТОВ «Домобудівник» задоволено частково, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2018 року в частині зобов`язання ТОВ «Домобудівник» провести індексацію невиплаченої за період з 01 жовтня 2015 року до 16 травня 2016 року заробітної плати, а також компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати - скасовано. Рішення в частині стягнення з ТОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, заробітної плати за період з 01 жовтня 2015 року по 16 травня 2016 року та судових витрат - змінено, ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ТОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату з врахуванням індексації за період з 01 жовтня 2015 року до 16 травня 2016 року в розмірі 15 092 грн 89 коп. та 44 547 грн 84 коп. середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Додатковою постановою апеляційного суду Тернопільської області від 19 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ТОВ «Домобудівник» провести нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати задоволено частково. Зобов`язано ТОВ «Домобудівник» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за період з 01 листопада 2015 року по 16 травня 2016 року, виходячи з визначених апеляційним судом до стягнення на користь позивача сум.

17 липня 2019 року ТзОВ «Домобудівник» звернулося до Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області з інформаційним запитом за вих. № 17/07/19, в якому просило надати інформацію про кошти, які стягувались в користь ОСОБА_1 по справі № 607/3624/17 з ТзОВ «Домобудівник».

Як вбачається з відповіді Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби: на підставі виконавчого листа № 607/3624/17 від 13.08.2018 року, державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП 57030941. Згідно платіжного доручення № 4486 від 28.09.2018 року заборгованість у сумі 60 895,33 грн. стягнуто в повному обсязі на користь ОСОБА_1 08 жовтня 2018 року головним державним виконавцем Польним Б.М. винесено постанову про закриття виконавчого провадження ВП №57030941.

З діями державного виконавця щодо стягнення коштів у сумі 60895,33 грн. не погоджується, вважає їх незаконними з огляду на наступне.

Вказує, що у рамках примусового виконання рішення суду, ТзОВ «Домобудівник» не має перераховувати на рахунки ДВС додатково суми для виплат, а також перераховувати (сплачувати) податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, єдиний соціальний внесок окремо на рахунки суб`єкта адміністрування таких платежів, оскільки такі суми включені в кошти, визначені судом.

Поряд з тим, державним виконавцем стягнуто на користь ОСОБА_1 усі суми, без віднімання обов`язкових платежів, внаслідок чого ОСОБА_1 отримала додаткове благо.

Самостійно виконати дане рішення суду ТзОВ «Домобудівник» не мало можливості, оскільки було накладено арешт на рахунки, а ОСОБА_1 не зверталась до товариства з виконавчим листом. Відтак, ТОВ «Домобудівник» будучи податковим агентом щодо нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб і військового збору з доходу у вигляді середньої заробітної плати не приймав участі у таких виплатах та фізично не мав змоги виконати відповідні обов`язки, встановлені Кодексом для платників податків.

Тому вважає, що головний державний виконавець Тернопільського міського відділу ДВС ГУ юстиції у Тернопільській області безпідставно стягнув з ТзОВ «Домобудівник» на користь ОСОБА_1 суму податків і зборів, які мали утримуватись позивачем із коштів, визначених судом, а саме: податок на доходи фізичних осіб на користь ОСОБА_1 у розмірі 10 961, 16 грн. та суми військового збору 913,43 грн. Крім цього, враховуючи, що сума коштів, яка підлягала стягненню менша від фактично перерахованої, відтак виконавчий збір у сумі 6089,54 грн. стягнутий також незаконно і підлягає перерахунку та поверненню товариству.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити скаргу.

Крім того, представник товариства зазначив, що дізналось товариство про порушення свої прав 12 серпня 2019 року отримавши лист-відповідь з ДВС щодо розміру стягнутих сум та у десятиденний строк з дня отримання відповіді 23 серпня 2019 року звернулось до суду із скаргою. Відтак, вважає, що ними не пропущено строк подання скарги.

Ухвалою суду від 24 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи.

У судове засідання представники ТзОВ "Домобудівник", ДВС Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ, ОСОБА_1 та її представник не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи.

Представник ТзОВ "Домобудівник" та адвокат Островська О.Н. попередньо подали заяви про розгляд скарги за їх відсутності.

Представник ТзОВ "Домобудівник" був присутній у попередніх судових засіданнях, скаргу підтримав з підстав викладених у ній.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Островська О.Н. були присутні у попередніх судових засіданнях Зазначили, що головний державний виконавець Тернопільського міського відділу ДВС Головного управління юстиції у Тернопільській області Польний Б.М. при примусовому виконанні рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19.07.2018 року у справі №607/1427/17 діяв в строки та в межах повноважень, визначених Законом України "Про виконавче провадження".

ТзОВ "Домобудівник" не оскаржувало постанову про закінчення виконавчого провадження і вказана постанова не скасована.

Щодо оподаткування доходів фізичних осіб можна зазначити наступне, що податковий кодекс України не встановлює обов`язку державного виконавця стягувати чи відраховувати податки і збори із суми стягнення, зазначеної у виконавчому листі. Натомість, справляння і сплата прибуткового податку з працівників є обов`язком роботодавця.

ТзОВ "Домобудівник" не довів факту недобросовісного набуття позивачем грошових коштів, які були виплатою при виконанні рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області і наявності рахункової помилки. Посилаючись на наведене, просили відмовити у скарзі.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2018 року, задоволено позов ОСОБА_1 та визнано незаконним, скасувано наказ голови комісії з припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» №16/05/16-7 від 16 травня 2016 року «Про звільнення за прогул без поважних причин ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді інженера-економіста по ціноутворенню Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» з 16 травня 2016 року.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» в користь ОСОБА_1 30340 середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу із врахуванням установлених законодавством України податків, зборів та обов`язкових платежів.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 01.10.2015 року по 16.05.2016 року у розмірі 14372 грн. 20 коп., з урахуванням установлених законодавством України податків, зборів та обов`язкових платежів.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» провести індексацію зазначеної суми невиплаченої заробітної плати, а також компенсацію втрати частини її доходів у зв`язку із порушенням строку їх виплати.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник в користь ОСОБА_1 1254 (одну тисячу двісті п`ятдесят чотири) грн. 60 коп. компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за період роботи з 28.02.2015 року по 16.05.2016 року.

04 липня 2018 року Апеляційним судом Тернопільської області у справі № 607/3624/17 постановлено нове рішення, яким рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2018 року в частині зобов`язання ТОВ «Домобудівник» провести індексацію невиплаченої за період з 01.10.2015 року до 16.05.2016 року заробітної плати, а також компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати скасовано.

Рішення суду в частині стягнення з ТОВ Домобудівник в користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу заробітної плати за період з 01.10.2015 року до 16.05.2016 року та судових витрат змінено.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з Товариства обмеженою відповідальністю «Домобудівник» в користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату з врахуванням індексації за період з 01.10.2015 року до 16.05.2016 року в розмірі 15492 грн. 89 коп.; стягнуто з Товариства обмеженою відповідальністю «Домобудівник» в користь ОСОБА_1 47748 грн. 96 коп середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» в користь держави 1747 грн. 36 коп. судового збору.

Додатковою постановою від 19 липня 2018 року вирішено зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за період з 01.11.2015 року до 16.05.2016 року, виходячи з визначених апеляційним судом до стягнення в користь позивача сум.»

Постановою апеляційного суду Тернопільської області від 26 липня 2018 року у справі № 607/3624/17 виправлено арифметичні помилки, допущені в мотивувальній і резолютивній частинах постанови апеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2018 року, зокрема:

«-у рядку 39 на стор. 16 постанови загальний розмір заробітної плати позивача без відрахувань обов`язкових платежів за період з 01.11.2015 року до 16.05.2016 року замість помилково зазначеної суми 11989,47 грн., вказати 11589,47 грн.;

-у рядку п на стор. 18 та рядку 19 на стор.23 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у період з 17.05.2016 року до 05.02.2018 року замість помилково зазначеної суми 47798,96 грн., вказати 44547,84 грн., а у рядку 19 на стор.23 також вірно зазначити вказану прописом суму сорок чотири тисячі п`ятсот сорок сім грн. вісімдесят чотири коп. замість сорок сім тисяч сімсот дев`яносто вісім грн. дев`яносто шість коп.;

-у рядку 13 на стор.20 та у рядку 16 на стор.23 загальний розмір невиплаченої заробітної плати з врахуванням індексації, що підлягає стягненню з відповідача в користь позивача замість помилково зазначеної суми 15492,89 грн. вказати 15092,89 грн., та у рядках 16-17 на стор. 23 також вірно зазначити вказану прописом суму у гривнях п`ятнадцять тисяч дев`яносто дві замість п`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто дві грн.»

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2019 року у справі №607/3624/17 рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2018 року в частині, яка не скасована та не змінена судом апеляційної інстанції, постанову апеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2018 року та додаткову постанову апеляційного суду Тернопільської області від 19 липня 2018 року залишено без змін.

17 серпня 2018 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Польним Б.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57030941 на підставі виконавчого листа № 607/3624/17 від 13.08.2018 року.

Згідно платіжного доручення за №4486 від 28 вересня 2018 року, Тернопільський міський ВДВС ГТУЮ перерахувало на рахунок ОСОБА_1 кошти у розмірі 60 895,33грн. згідно виконавчого листа №607/3624/17 від 13.08.2018 року.

08 жовтня 2018 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем Польним Б.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яка товариством не оскаржувалась.

17 липня 2019 року ТзОВ «Домобудівник» звернулося до Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області з інформаційним запитом за вих. № 17/07/19, в якому просило надати інформацію про кошти, які стягувались в користь ОСОБА_1 по справі № 607/3624/17 з ТзОВ «Домобудівник».

Як вбачається з відповіді Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби: на підставі виконавчого листа № 607/3624/17 від 13.08.2018 року, державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП 57030941. Згідно платіжного доручення № 4486 від 28.09.2018 року заборгованість у сумі 60 895,33 грн. перераховано на користь ОСОБА_1 . Згідно платіжного доручення № 4488 від 28.09.2018 року заборгованість у сумі 6089.53 виконавчого збору перераховано на корить держави. 08 жовтня 2018 року головним державним виконавцем Польним Б.М. винесено постанову про закриття виконавчого провадження ВП №57030941.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень п. 9 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість виконання судових рішень.

Положеннями ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість, яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

В порядку розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», ст. 447 ЦПК України, передбачено право сторін виконавчого провадження звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень- сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться у межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог п. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з вимогами ч. 1статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями ч.3 статті 451 ЦПК України зазначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В силу вимог ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Встановлено, що скаржник дізнався про порушення своїх прав 12 серпня 2019 року та у встановлений законом десятиденний строк, а саме 23 серпня 2019 року звернувся до суду із скаргою. Судом не встановлено інших обставин справи.

Відтак, суд вважає, що заявником не пропущено строк звернення до суду із скаргою.

Також судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що головний державний виконавець ГУЮ в Тернопільській області Польовий Б.М., виконуючи рішення Тернопільського міськрайонного та апеляційного суду Тернопільської області, діяв в межах своїх повноважень та у строки, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Суд не приймає до уваги твердження товариства про неправильне перерахування ОСОБА_1 коштів в сумі 60 895.,33 грн, з яких: ПДФ- 10961,16 грн, військовий збір- 913,43грн. грн, оскільки Податковий кодекс України - пункт 14 статті 14 та пункт 164.2 статті 164 - не встановлює обов`язку державного виконавця стягувати чи відраховувати податки чи збори із суми стягнення, зазначеної у виконавчому листі, так як це обов`язок роботодавця, тобто товариства, що підтверджується листом від 12.10.2018 року за № 12/10/18/2.

Крім того, державний виконавець позбавлений можливості змінювати вказані у рішенні суду суми, що підлягають стягненню, так як діяльність виконавця врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" та останній не є податковим агентом (стаття 168 ПК України).

Не заслуговують на увагу посилання боржника на незаконність стягнення державним виконавцем виконавчого збору виходячи із суми боргу 60 895,33грн., оскільки він діяв в межах ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що дії державного виконавця стосовно виконання судового рішення в межах суми зазначеної у виконавчому документі є правильним, оскільки надмірна сплата коштів боржником сталася не з вини державного виконавця, відтак підстав для задоволення скарги суд не вбачає.

Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі наведеного, керуючись ст. 260, 261, 352-354, 450-452 Цивільного процесуального кодексу України,суд,

П О С Т А Н О В И В

Відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про визнання дій головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації за невикористану відпустку.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 06 лютого 2020 року.

Головуючий І.М. Черніцька