№ 336/4200/19
провадження № 2/336/316/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2020 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

01.07.2019 р. ОСОБА_1 звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 09.08.2009 р. вона та відповідач уклали шлюб. В період шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . З часом особисті стосунки між нею та відповідачем погіршилися, і з березня 2019 р. подружжя мешкає окремо. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини позивач несе самостійно. Угоди про добровільну сплачу аліментів між сторонами не досягнуто.

За позовом ОСОБА_1 , посилаючись на ст.ст.79, 150, 180-184 СК України, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою від 10.07.2019 р. відкрито провадження та призначено судове засідання на 05.09.2019 р.

05.09.2019 р. розгляд справи відкладено на 25.10.2019 р. у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні.

25.10.2019 р. розгляд справи відкладено на 04.12.2019 р. на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України за клопотанням представника відповідача.

04.12.2019 р. розгляд справи відкладено на 16.01.2020 р. за клопотанням представника відповідача на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України.

16.01.2020 р. розгляд справи відкладено на 07.02.2020 р. за клопотанням позивача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив (а.с.39-40).

Представник відповідача не заперечував проти часткового задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.29-30) та запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України).

Враховуючи наведені вище положення норм діючого законодавства у сукупності з наданими сторонами доказами, враховуючи, що відповідач працевлаштований, суд дійшов висновку, що стягненню на користь позивача підлягають аліменти у розмірі ј частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 .

Визначаючи розмір аліментів в частці від заробітку (доходу) відповідача, суд також врахував суму заробітку ОСОБА_2 , положення ст.7 ЗУ «Про державний бюджет на 2020 рік» в частині розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність батьків щодо виконання обов`язку утримувати неповнолітню дитину.

Посилання відповідача на необхідність стягнення аліментів у більшому розмірі через захворювання дитини, суд вважає безпідставними, оскільки стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, урегульовано ст.185 СК України.

Враховуючи те, що відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач при подачі до суду позову була звільнена від сплати судового збору, він в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 141, 274, 279, 258, 264-265, 268, 353, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.07.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 12 лютого 2020 року.

Суддя О.В.Дмитрюк