Справа № 624/725/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12.02.2020 року смт Сахновщина Харківська область
Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Зимовського О.С.,
при секретарі - Ковбаса С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина Харківської області цивільну справу за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
21.11.2019 року до Сахновщинського районного суду Харківської області згідно розпорядження в.о. голови Кегичівського районного суду Харківської області від 27.08.2019 року, у відповідності до п.2 ч.1, ч.4 ст.31 ЦПК України, надійшла позовна заява ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 в якій просить звернути стягнення на предмет іпотеки а саме жилий будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві власності відповідачу в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Державний ощадний банк Україна» в особі філії - Харківське обласне управління AT „Ощадбанк" за Кредитним договором №457 від 29.05.2008 року, станом на 21 листопада 2018 року у розмірі 41 739 грн. 56 коп.
В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 29.05.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Харківське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» і ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір № 5, посвідчений приватним нотаріусом Кегичівського районного нотаріального округу Удовиченко С.О. за №1440. Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: жилий будинок АДРЕСА_1 .
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в клопотанні додатному до позовної заяви просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 12.02.2020 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду даної справи.
Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 29.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії-Харківське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» і ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір № 5, посвідчений приватним нотаріусом Кегичівського районного нотаріального округу Удовиченко С.О. за №1440. Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: жилий будинок АДРЕСА_1 .
Відповідно до положень кредитного договору позичальник ОСОБА_1 зобов`язалася здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредит у встановлений кредитним договором строк.
Тому позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки а саме жилий будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві власності відповідачу в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Державний ощадний банк Україна» в особі філії - Харківське обласне управління AT „Ощадбанк" за Кредитним договором № 457 від 29.05.2008року, станом на 21 листопада 2018 року у розмірі 41 739 (сорок тисяч сімсот чотири гривні) 56 коп.
Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно ст.ст. 525, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Виконання зобов`язань у встановлений строк - це один з елементів належного виконання зобов`язань.
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.
Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Разом з тим, в частині позовних вимогах щодо встановлення вищого пріоритету позивача, як іпотекодержателя предмету іпотеки, суд відмовляє з наступних підстав.
Пріоритетність вимог, забезпечених іпотекою, перед вимогами інших кредиторів, прямо встановлено вказаними вище положеннями законодавства України, в зв`язку з чим відсутні підстави ухвалювати судове рішення з приводу вказаних обставин.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Таким чином, обов`язковою умовою вжиття судом відповідних способів захисту, є доведення позивачем факту порушення, невизнання або оспорювання його прав, свобод чи інтересів.
Позивачем будь-яких доказів порушення, невизнання або оспорювання його прав, свобод чи інтересів у вказаній частині позову, суду не надано.
Таким чином, пріоритет повинен бути зазначений щодо вимог інших кредиторів, тобто відмінних від позивача. Між тим, у суду відсутні дані щодо наявності інших кредиторів.
Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення позову в частині вимог про встановлення вищого пріоритету вимог позивача.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Неустойка за своєю правовою природою володіє акцесорним характером, яка, будучи цивільно-правовою санкцією, у всіх випадках є елементом самого забезпеченого зобов`язання.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, у банка відсутні правові підстави нараховувати проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку після закінчення строку його дії, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
З указаного вбачається, що, пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитом, шляхом подання відповідного позову до позичальника, банк змінив строк виконання основного зобов`язання, та з цього часу втратив право нараховувати проценти за користування кредитом та штрафні санкції, передбачені договором.
Таким чином, суд вважає, що загальна сума стягнення кредитної заборгованості, станом на 21 листопада 2018 року становить 40 704 грн. 66 коп.
Крім того, згідно платіжного доручення, яке міститься в матеріалах справи, позивачем при пред`явленні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому, з відповідача у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 1250 грн. 38 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 89, 206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» - задовольнити частково.
Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки - шляхом продажу предмету іпотеки в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
В інший частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Сахновщинським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення буде виготовлено до 17 лютого 2020 року.
Суддя:
Копія вірнра. Суддя: