КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 755/21681/15-ц

провадження № 22-ц/824/12305/2020

05 листопада 2020року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Макаренко О. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини - 16/2», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання загальних звітних зборів та рішення загальних звітних зборів недійсними, визнання дій з використання

коштів неправомірними, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2020 року в складі судді Арапіної Н. Є.,

встановив:

02.12.2015 ОСОБА_1 , як власник нежилого приміщення №1 - магазину для торгівлі непродовольчими товарами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та член Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини - 16/2» (далі - ОСББ «Тичини - 16/2») , звернувся до ОСББ "Тичини - 16/2" з вказаним позовом, в якому просив визнати недійсними загальні звітні збори ОСББ «Тичини - 16/2» від 14.04.2013.

Також просив визнати недійсними рішення, викладені в протоколі №17 від 14.04.2013 загальних звітних зборів співвласників ОСББ «Тичини - 16/2», а саме затвердження:

1. Звіту правління ОСББ "Тичини - 16/2" за 2012 в повному об`ємі. Визнання роботи правління ефективною;

2. Штатного розкладу на виконання робіт для обслуговування будинку і прибудинкової території на 2013 р.;

3. Кошторису по обслуговуванню будинку та прибудинкової території на 2013 р. з наступними тарифами - обслуговування для житлового фонду - 2,90 грн /кв.м.(2,72 грн /кв.м. у разі відсутності заборгованості на 01 число місяця); обслуговування для нежилих приміщень 5,75 грн/кв.м. (5,40 грн /кв.м. у разі відсутності заборгованості на 01 число місяця); оплати консьєржної служби 1,26 грн/ кв.м. (1,18 грн у разі відсутності заборгованості на 01 число місяця);

4. Віднесення економії коштів по обслуговуванню на фонд РІО;

5.Початку в 2013 році проведення капітальних ремонтних робіт прибудинкового парапету і конструкцій фундаменту у зв`язку з їх аварійним станом;

6. Відновлення нарахування до фонду РІО в разі відсутності заборгованості на 01 число місяця;

7. Введення нарахування в фонд РІО з паркінгу (для проведення капітальних ремонтних робіт прибудинкового парапету і конструкцій фундаменту у зв`язку з їх аварійним станом): внесок у разі відсутності 1,06 грн /кв.м. заборгованості на 01 число місяця);

8. Не надання згоди від імені ОСББ "Тичини - 16/2" на проведення будівництва другого поверху над нежитловим приміщенням №8;

9. Запропонувати власнику нежитлового приміщення №8 і власнику магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " організувати режим роботи магазину до 22.00 год.".

Посилався на ті підстави, що на загальних звітних зборах співвласників ОСББ «Тичини - 16/2» 14.04.2013 були присутні менше половини членів об`єднання. Крім цього, у запрошенні для участі в зазначених зборах був зовсім інший порядок денний, ніж той, який з`явився в протоколі від 14.04.2013 р. Рішення про введення додаткових платежів для початку проведення капітальних ремонтних робіт прибудинкового парапету і конструкцій фундаменту не ґрунтувалися на жодних економічних висновках та експертизах щодо технічного стану прибудинкового парапету і конструкцій фундаменту. Станом на 14.04.2013 був відсутній кошторис проведення зазначених ремонтних робіт.

З огляду на те, що рішення загальних зборів ОСББ "Тичини - 16/2" від 14.04.2013 за №17 не відповідають вимогам Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та Статуту об`єднання, просив позов задовольнити.

19.05.2016 позивач доповнив позовні вимоги та просив суд визнати дії ОСББ "Тичини - 16/2" щодо використання

коштів співвласників ОСББ «Тичини - 16/2», внесених співвласниками цього об`єднання протягом травня-грудня 2013 року до Фонду ремонту і обслуговування відповідно до рішень загальних зборів від 14.04.2013 для проведення капітального ремонту конструкцій фундаменту будинку та прибудинкового парапету в будинку АДРЕСА_1 неправомірними, у зв`язку з непроведенням зазначених капітальних ремонтних робіт та розтратою вказаних коштів.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2020 року у задоволенні вказаного позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Посилається на ті підстави, що прийняття загальними зборами рішень за відсутності кворуму є безумовною підставою для визнання недійсними таких рішень, про що викладено в постановах Верховного Суду від 19.02.2018 у справі №755/3964/16-ц, від 21.03.2018 у справі №927/524/17, від 18.04.2018 у справі №917/1375/16, від 02.05.2018 у справі №918/373/17, від 21.08.2018 у справі №635/10848/14-ц.

Рішення загальних зборів ОСББ «Тичини - 16/2» від 14.04.2013 не було належним чином оформлено, на що звернув увагу Дніпровський районний суд м. Києва в ухвалі від 18 квітня 2017 року (справа № 755/15281/16-к) про надання тимчасового доступу до речей і документів слідчим Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві в кримінальному провадженні №0012632, досудове розслідування в якому здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч.1 ст. 366 та ч.1 ст.191 КК України за фактом привласнення коштів співвласників та підроблення в 2013 - 2014 роках протоколів загальних зборів ОСББ «Тичини - 16/2».

В порушення п. 7.1.10., п. 9.8. і п.9.15.3. Статуту ОСББ «Тичини - 16/2», п.4 ч.8 та п.3 ч.14 ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 03.11.2005 №3053-ІV та від 23.09.2010 № 2555-VІ, яка діяла до 01.07.2015), та п.4 ч. 9 ст. 10 цього Закону ( в редакції від 14.05.2015, чинній з 01.07.2015) відповідачем протягом 2013-2016 років незаконно здійснювалися розтрати та привласнення коштів співвласників, на підтвердження чого суду були надані відповідні докази.

На даний час посадові особи ОСББ "Тичини - 16/2" неспроможні пояснити, яким чином та на які цілі були використані кошти співвласників в сумі 371 016 грн 74 коп., зібрані ними в 2013 році згідно рішення загальних зборів від 14.04.2013 для проведення капітального ремонту конструкцій фундаменту будинку АДРЕСА_1 та прибудинкового парапету; на якому банківському рахунку зберігалися вказані кошти.

Позивачем тричі заявлялись клопотання про призначення в даній справі судової будівельно-технічної та судової економічної експертиз на підтвердження обставин розтрати вказаних коштів ОСББ "Тичини - 16/2", внесених протягом травня-грудня 2013 року до Фонду ремонту і обслуговування відповідно до рішення загальних зборів від 14.04.2013, у задоволенні яких було відмовлено, чим порушено принцип змагальності сторін, що може свідчити про упередженість та необ`єктивність судді Арапіної Н. Є.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСББ "Тичини - 16/2" - адвокат Писаренко О. О. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Тичини - 16/2" на розподіл судових витрат в апеляційній інстанції 15 000 грн гонорару, сплаченого адвокату Писаренку О.О., за складання відзиву на апеляційну скаргу, а також 68 грн витрат на поштові послуги.

Вважає, що оскаржуване рішення зборів ОСББ "Тичини - 16/2" і використання правлінням коштів є правомірними, що підтверджується доказами у справі.

Доводи апеляційної скарги позивача є переважно суб`єктивним тлумаченням його власних припущень. Частина доводів апеляційної скарги стосується позовних вимог про неправомірність використання відповідачем коштів у 2015-2016 роках, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Зазначив, що вимоги про недійсність оскаржуваних зборів вже були предметом розгляду в суді першої інстанції ( справа №755/21679/15-ц) за позовом ОСОБА_2 , в задоволенні якого рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2020 року було відмовлено.

Інші учасники справи своїм правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.01.2001 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано ОСББ "Тичини -16/2", місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, проспект Тичини, будинок 16/2, голова правління ОСОБА_5 , вид діяльності - комплексне обслуговування об`єктів (основне), управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту. Члени об`єднання в кількості 274 квартири.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нежиле приміщення, видане на підставі наказу "Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна" від 23 жовтня 2001 №714-В, ОСОБА_1 на праві власності належить нежиле приміщення №1 - магазин для торгівлі непродовольчими товарами, який розташований в АДРЕСА_1 (а.с.29 т.1).

14.14.2013 відбулися загальні звітні збори членів ОСББ "Тичини-16/2", на яких за участю 103 осіб було прийнято рішення :

1. Затвердити звіту правління за 2012 в повному обсязі. Визнання роботи правління ефективною;

2. Затвердити штатний розклад на виконання робіт по обслуговуванню будинку та прибудинкової території на 2013 р.;

3. Затвердити кошторис витрат на обслуговування будинку та прибудинкової території на 2013 р. з наступними тарифами: а) обслуговування для житлового фонду - 2,90 грн /кв.м; 2,72 грн /кв.м. ( при відсутності заборгованості на 01 число місяця); обслуговування для нежилих приміщень - 5,75 грн/кв.м.; 5,40 грн /кв.м. (при відсутності заборгованості на 01 число місяця); оплати консьєржної служби 1,26 грн/ кв.м. (1,18 грн ( при відсутності заборгованості на 01 число місяця);

4. Віднести економію коштів по обслуговуванню на ФРіО;

5. Розпочати в 2013 році проведення капітального ремонту прибудинкового парапету та конструкцій фундаменту у зв`язку з їх аварійним станом;

6. Відновити нарахування до ФРіО ( для проведення капітального ремонту прибудинкового парапету та конструкцій фундаменту) : внесок для жилого фонду - 1,06 грн /кв.м (при відсутності заборгованості на 01 число місяця; внесок для нежилих приміщень - 2,12 грн /кв.м, 2,00 грн /кв.м ( при відсутності заборгованості на 01 число місяця;

7. Ввести нарахування в ФРіО у паркінгу (для проведення капітального ремонту прибудинкового парапету і конструкцій фундаменту у зв`язку з їх аварійним станом): внесок - 1,06 грн /кв.м.; 1,00 грн/кв.м. (при відсутності заборгованості на 01 число місяця);

8. Не надавати згоди від імені ОСББ "Тичини - 16/2" на проведення будівництва другого поверху над нежилим приміщенням №8;

9. Запропонувати власнику нежитлового приміщення №8 та власнику магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " організувати режим роботи магазину до 22.00 год.

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання вказаних загальних звітних зборів та прийнятих на них рішень недійсними, а дій з використання

коштів на проведення капітального ремонту конструкцій фундаменту будинку та прибудинкового парапету в будинку АДРЕСА_1 неправомірними, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції, чинній на час звернення з позовом до суду, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Зазначені приписи кореспондуються з положеннями пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України у чинній редакції.

Так, пунктом 3 частини 1 статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно з ч. 1 ст. 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (ч. 1 ст. 98, ч. 1 ст. 99 ЦК України).

Отже, Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №462/2646/17 (провадження № 11-1272апп18) зазначено, що правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створене у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 ГПК України).

Аналогічна позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 (провадження № 14-576апп18), від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження № 12-1272апп18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16-ц (провадження № 14-472цс19).

З огляду на тре, що ОСОБА_1 є власником нежилого приміщення №1 - магазину для торгівлі непродовольчими товарами, який розташований в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а спір стосується діяльності юридичної особи - ОСББ "Тичини -16/2", тому останній має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 712/2641/18.

За правилами ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 263, 264 ЦПК України на вказані вище обставини справи та правові висновки Верховного Суду уваги не звернув, внаслідок чого помилково розглянув даний позов в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (ч.2 ст.377 ЦПК України).

У частині 1 статті 256 ЦПК України зазначено, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Частиною 4 статті 377 ЦПК України передбачено, що у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

З огляду на те, що рішення по суті спору не ухвалено, правові підстави для розподілу судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 377, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2020 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини 16/2», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання загальних звітних зборів та рішення загальних звітних зборів недійсними, визнання дій з використання

коштів неправомірними закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому він має право звернутися до Київського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, а саме до Господарського суду міста Києва, протягом десяти днів з дня отримання копії даної постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 листопада 2020 року.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк