Провадження № 2-о/712/9/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

14 лютого 2020 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді Романенко В.А.

присяжних Тимарського О.С., Рєзнікова С.О.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про визнання фізичної особи недієздатної, встановлення над нею опіки і призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатної, встановлення над нею опіки і призначення опікуна, посилаючись на те, що ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 , доводиться йому сестрою. З 01 березня 2018 року є інвалідом ІІ групи в зв`язку з психічним захворюванням. Через хворобу вона не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки, тобто сама не в змозі доглядати за собою, обмежена здатність до самообслуговування, до спілкування з оточуючими, до контролю за поведінкою, а також не має здібностей до трудової діяльності.

Внаслідок психічного розладу його сестра не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і у зв`язку з цим може бути визнана недієздатною.

Просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки м. Черкаси недієздатною, встановити над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначити його її опікуном.

Заявник в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та цивільного процесуального законодавства.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З 01 березня 2018 року ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи в зв`язку з психічним захворюванням. Через хворобу вона не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки, тобто сама не в змозі доглядати за собою, обмежена здатність до самообслуговування, до спілкування з оточуючими, до контролю за поведінкою, а також не має здібностей до трудової діяльності.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 440 від 13.12.2019 року КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради», відділення СПЕК у ОСОБА_2 виявляються прояви хронічного стійкого психічного розладу у зв`язку з наслідками органічного ураження головного мозку (патологія раннього періоду розвитку), з вираженими змінами психіки, проявами інтелектуальної недостатності, емоційно-вольовими і психоорганічним розладами (F-07.0 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) через що на теперішній час вона нездатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Частиною 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Згідно ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Виходячи зі змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в ЦК України.

Згідно ст. 39 ч. 1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ст. 40 ч. 1 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Згідно подання Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради за № 10798-2 від 22.10.2019 року опікунська рада при виконавчому комітеті Черкаської міської ради не заперечує щодо призначення ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі визнання останньої недієздатною за рішенням суду.

За змістом статті 55 ЦК України опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над особами, визнаними недієздатними.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає їй опікуна за поданням органу опіки та піклування.

За змістом частин 2, 3, 4 статті 63 Цивільного кодексу України, опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою.

Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна.

В силу ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Керуючись ст.ст. 293-300 ЦПК України, ст. 30, 39, 60, 61, 63, 64 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про визнання фізичної особи недієздатної, встановлення над нею опіки і призначення опікуназадоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Черкаси, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатною з дня набрання законної сили рішення суду по справі.

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити її опікуном брата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначити у два роки з наступного дня після дня набрання рішенням суду законної сили.

Роз`яснити заявникам положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якого, скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

У разі неподання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після спливу 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий:

Присяжні: Тимарський О.С.

Рєзніков С.О.