Суддя Клименко А. М.
Справа № 644/4932/20
Провадження № 2/644/1654/20
28.12.2020
Справа № 644/4932/20
Рішення

Іменем України

28 грудня 2020 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Клименка А.М.,

за участі секретаря судових засідань Білієнко Г.Г.,

розглянувши в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 480397 грн. 69 коп. посилаючись на те, що 24 березня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії № 840/4-27/16/1/8-015, відповідно до якого відповідач отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти в розмірі 239000 грн., і зобов`язався їх повернути.

Своїх зобов`язань за договором відповідач не виконує, в зв`язку з чим станом 04 червня 2020 року за ним виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 480397 грн. 69 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 238884 грн. 80 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 179686 грн. 24 коп., інфляційних витрат за кредитом в розмірі 7260 грн. 99 коп., інфляційних витрат за відсотками в розмірі 6366 грн. 22 коп.

Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 7205 грн. 97 коп.

Ухвалою суду від 29 липня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача подав суду відзив на позов, в якому позовні вимоги АТ «Альфа Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 480397 грн. не визнав та просив застосувати до вимог позивача позовну давність з наступних підстав…

Відповідно до п. 1.1 Договору відновлювальної кредитної лінії № 840/4-27/16/1/8-015 надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами траншами … в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом, в сумі 239000 грн. з наступним графіком зниження максимального ліміту заборгованості…

Підпунктами 1.1.1.1 1.1.1.14 Кредитного договору передбачений графік зниження максимального ліміту заборгованості, який щорічно зменшується з 223066 грн. 67 коп. з 05 березня 2009 року до 15933 грн. 38 коп. з 05 березня 2022 року.

Згідно з підпунктом 3.3.6.1 Кредитного договору позичальник зобов`язаний не пізніше останнього робочого дня строку дії відповідного максимального ліміту заборгованості, встановленого на поточний період згідно з графіком зниження максимального ліміту заборгованості, зазначеним в п. 1.1.1 Договору погашати Кредитору частину заборгованості за Кредитом, на яку поточна заборгованість за Кредитом може перевищувати максимальний ліміт заборгованості, встановлений на наступний період згідно з графіком, визначеним в п. 1.1.1 цього Договору.

Отже, порушенням позичальником своїх зобов`язань щодо своєчасного погашення кредиту є будь яке перевищення суми заборгованості над максимальним лімітом заборгованості, встановленим на певний проміжок часу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки.

Частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

17 червня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, відсотків, інфляційних витрат за кредитом, інфляційних витрат за відсотками та судових витрат.

Отже, на день подання позову строк позовної давності не сплинув лише щодо заборгованості, яка мала та має бути погашеною відповідачем після 17 червня 2017 року.

Згідно з графіком зниження максимального ліміту заборгованості з 05 березня 2017 року по 04 березня 2018 року максимальний ліміт заборгованості становив 95600 грн. 03 коп.

Виходячи з наведеного позивачем не пропущений строк позовної давності лише в частині перевищення суми заборгованості над максимальним лімітом заборгованості, починаючи з 17 червня 2020 року.

Передбачених ст. 263, ст. 264 ЦК України підстав для зупинення чи переривання перебігу позовної давності позивачем не наведено.

Відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленого до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова № 2029/2-125/11 від 01 червня 2011 року задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 840/4-27/16/1/8-015 від 24 березня 2008 року в розмірі 335938 грн. 20 коп. за іпотечним договором № 840/5-27/16/10/8-118 від 24 березня 2008 року.

Станом на день ухвалення зазначеного рішення Орджонікідзевським районним судом м. Харкова залишок заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем по кредиту становив 191200 грн. 01 коп.

В той же час, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснено у зв`язку із заборгованістю в розмірі 335938 грн. 20 коп.

Тобто, позивачем у 2011 році достроково, до закінчення терміну кредитування, а саме до 05 березня 2023 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки в розмірі всієї заборгованості по кредиту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року дійшла висновку про те, що після закінчення строку кредитування або після направлення вимоги про дострокове повернення кредиту кредитор втрачає право на нарахування процентів та неустойки за кредитним договором. У такому випадку права кредитора захищаються статтею 625 ЦК України.

За таких обставин, представник відповідача вважав, що після набрання чинності рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 червня 2011 року банк втратив право стягувати з відповідача проценти, штрафи та пеню, крім передбачених ст. 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних витрат.

З позовної заяви вбачається, що станом на 04 червня 2020 року загальна заборгованість відповідача становить 480397 грн. 69 коп., з яких 238884 грн. 80 коп. заборгованість за кредитом, 179686 грн. 24 коп. заборгованість за відсотками, 7260 грн. 99 коп. інфляційні втрати, 6366 грн. 22 коп. інфляційні втрати за відсотками.

Додані до позову документи не дають змоги розрахувати суму відсотків, на нарахування яких позивач втратив право згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, суму інфляційних втрат, тому відповідач позбавлений можливості надати обґрунтований розрахунок вимог банку, які могли б бути визнані з урахуванням строків позовної давності та зазначеного рішення Верховного Суду.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

24 березня 2008 року сторони уклали Договір відновлювальної кредитної лінії № 840/4-27/16/1/8-015, згідно з п. 1.1 якого позивач зобов`язався надавати відповідачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Відповідно до п. 1.1.1 Договору відновлювальної кредитної лінії № 840/4-27/16/1/8-015 надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами траншами … в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом, в сумі 239000 грн. з наступним графіком зниження максимального ліміту заборгованості…

Підпунктами 1.1.1.1 1.1.1.14 Кредитного договору передбачений графік зниження максимального ліміту заборгованості, який щорічно зменшується з 223066 грн. 67 коп. з 05 березня 2009 року до 15933 грн. 38 коп. з 05 березня 2022 року.

Згідно з підпунктом 3.3.6.1 Кредитного договору позичальник зобов`язаний не пізніше останнього робочого дня строку дії відповідного максимального ліміту заборгованості, встановленого на поточний період згідно з графіком зниження максимального ліміту заборгованості, зазначеним в п. 1.1.1 Договору погашати Кредитору частину заборгованості за Кредитом, на яку поточна заборгованість за Кредитом може перевищувати максимальний ліміт заборгованості, встановлений на наступний період згідно з графіком, визначеним в п. 1.1.1 цього Договору.

Отже, порушенням позичальником своїх зобов`язань щодо своєчасного погашення кредиту є будь яке перевищення суми заборгованості над максимальним лімітом заборгованості, встановленим на певний проміжок часу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки.

Частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

07 липня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, відсотків, інфляційних витрат за кредитом, інфляційних витрат за відсотками та судових витрат.

Отже, на день подання позову строк позовної давності не сплинув лише щодо заборгованості, яка мала та має бути погашеною відповідачем після 07 липня 2017 року.

Згідно з графіком зниження максимального ліміту заборгованості з 05 березня 2017 року по 04 березня 2018 року максимальний ліміт заборгованості становив 95600 грн. 03 коп.

Виходячи з наведеного позивачем не пропущений строк позовної давності лише в частині перевищення суми заборгованості над максимальним лімітом заборгованості, починаючи з 07 липня 2020 року. В іншій частині вимог позивачем був пропущений строк позовної давності.

Передбачених ст. 263, ст. 264 ЦК України підстав для зупинення чи переривання перебігу позовної давності позивачем не наведено.

Відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленого до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова № 2029/2-125/11 від 01 червня 2011 року задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 840/4-27/16/1/8-015 від 24 березня 2008 року в розмірі 335938 грн. 20 коп. за іпотечним договором № 840/5-27/16/10/8-118 від 24 березня 2008 року.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснено у зв`язку із заборгованістю в розмірі 335938 грн. 20 коп.

Тобто, позивачем у 2011 році достроково, до закінчення терміну кредитування, а саме до 05 березня 2023 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки в розмірі всієї заборгованості по кредиту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року дійшла висновку про те, що після закінчення строку кредитування або після направлення вимоги про дострокове повернення кредиту кредитор втрачає право на нарахування процентів та неустойки за кредитним договором. У такому випадку права кредитора захищаються статтею 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Після набрання чинності рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 червня 2011 року банк втратив право стягувати з відповідача проценти, штрафи та пеню, крім передбачених ст. 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних витрат, вимоги щодо стягнення яких позивачем заявлені не були.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою позивачу у задоволенні позову судові витрати слід покласти на позивача.

Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 257, 261, 263, 264, 267, 625 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (, м. Київ, вул. В. Васильківська, буд. 100) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через районний суд.

Суддя: