Справа №635/8787/20
Провадження по справі №2/635/3662/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючої судді Березовської І.В.,

секретар судового засідання Калягіна М.П.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Карелова К.Ю. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвинової Наталії Михайлівни, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

в с т а н о в и в:

Кузнєцов А.В., в інтересах якого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги діє представник адвокат Карелов К.Ю., звернулась до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвинової Наталії Михайлівни, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», яким просить визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвинової Наталії Михайлівни від 04 серпня 2020 року, індексний номер 53454884 про державну реєстрацію обтяження іпотеки за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» () на житловий будинок з надвірнимим будівлями та земельної ділянки 0,1 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно з пред`явленням позовної заяви до суду представник позивача ОСОБА_1 адвокат Карелов К.Ю. звернувся до суду із заявою, в якій просив забезпечити позов шляхом заборони ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» вчиняти певні дії, а саме: відчужувати будь-яким чином на користь третіх осіб житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювати реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку та звертатися до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису стосовно житлового будинку та земельної ділянки.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову представник позивача зазначив, що 27 березня 2007 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «НАДРА» було укладено кредитний договір №6/4/31/2007/840-К/13, згідно із умовами якого банк надав позичальнику 138600,00 доларів США з процентною ставкою 12,49% річних строком до 26 березня 2027 року. Того ж дня, 27 березня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «НАДРА» було укладено договір іпотеки №6/4/31/2007/980-1/3, за умовами якого з метою забезпечення виконання зобов`язання, що витікає з кредитного договору ОСОБА_2 передає в іпотеку предмет іпотеки: житловий будинок загальною площею 164, 50 кв.м. з надвірними будівлями та земельну ділянку прощею 0,1 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . 31 жовтня 2020 року позивачу засобами поштового зв`язку надійшла вимога/іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості вих. №В180 від 13 жовтня 2020 року, в якій вказується, що відповідно до договору №GL48N718070_I_5 про відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», ПАТ «КБ «НАДРА» відступив на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» право первісного Іпотекодержателя за договором іпотеки №6/4/31/2007/980-1/3 від 27 березня 2007 року, за яким позивач ОСОБА_1 передав в іпотеку ПАТ «КБ «НАДРА» нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку 0,1 га кадастровий номер :00:02:0004, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвинова Н.М. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 53454884 від 04.08.2020, відповідно до якого Іпотекодержателем за іпотекою, предметом якої є житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , є ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», , іпотекодавець - ОСОБА_1 .

Представник позивача зазначає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що рішення про державну реєстрацію іпотеки за Іпотекодержателем ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки було прийнято із порушенням встановленої законом процедури. Як вбачається із тексту договору іпотеки №6/4/31/2007/980-1/3 від 27 березня 2007 року, предметом якого є його житловий будинок з надвірними будівлями та земельної ділянки 0,1 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , іпотекодавцем є ОСОБА_2 . Натомість, приватним нотаріусом Литвиновою Н.М. при державній реєстрації обтяження - іпотеки за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» іпотекодавецем зазначений позивач ОСОБА_1 .

Внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про ОСОБА_1 як іпотекодавця за іпотекою, предметом якої є житловий будинок з надвірними будівлями та земельної ділянки 0,1 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , суперечить фактичним обставинам справи та свідчить про те, що приватним нотаріусом належним чином не було перевірено суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами та обтяженнями.

Представник позивача зазначив, що приватним нотаріусом Литвиновою Н.М. було порушено вимоги п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: здійснено реєстраційну дію та прийнято рішення про державну реєстрацію речових прав (іпотеки за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») за наявності підстав для відмови у її проведенні, а тому існують достатні підстави вважати, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» стало Іпотекодержателем нерухомого майна на підставі незаконного рішення приватного нотаріуса Литвинової Н.М., для скасування якого існують підстави. За вказаних обставин, позивач та його представник вважають, що наразі існує реальна необхідність вжиття заходу забезпечення позову у даній справі шляхом накладенням заборони вчиняти дії щодо нерухомого майна, адже невжиття таких заходів може зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Оскільки викладені в заяві обставини та надані заявником докази є достатніми для розгляду заяви про забезпечення позову, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву про вжиття заходів забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема заборона вчиняти певні дії.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та наявна реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати зміст позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Безпідставне застосування заходів забезпечення позову може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Слід зазначити, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.

Відповідний вид забезпечення позову повинен стосуватися предмета спору.

Як вже зазначалось, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 звертається до суду з позовом, яким просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - іпотеки за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» () на житловий будинок з надвірнимим будівлями та земельної ділянки 0,1 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Власником житлового будинку з надвірнимим будівлями та земельної ділянки площею 0,1 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 27 березня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Цидибрагою С.О. за реєстровим №1390, Витягом з Державного реєстру правочинів та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №512876.

Отже, судом встановлено, що на момент подачі заяви про забезпечення позову, власником вказаного майна є ОСОБА_2 , який взагалі не є учасником даного судового процесу, а отже застосування будь-яких заходів забезпечення позову щодо належного йому майна суперечить вимогам чинного законодавства.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У разі вчинення будь-яких дій ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» щодо нерухомого майна як іпотекодержателем (зокрема, відчуження), задоволення позову не призведе до фактичного відновлення прав та інтересів позивача, з метою захисту яких він звернувся до суду.

Разом з тим, заявником у заяві про забезпечення позову не зазначено, яким чином вжиття заходів забезпечення позову може запобігти порушенню прав та законних інтересів позивача або їх відновленню.

Отже, суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши відповідні норми процесуального права і врахувавши зміст позовних вимог, проходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову у визначений заявником спосіб.

Керуючись ст.ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Карелова К.Ю. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвинової Наталії Михайлівни, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали складено 31 грудня 2020 року.

Суддя І.В. Березовська