РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року

м. Рівне

Справа № 570/2648/19

Провадження № 22-ц/4815/1191/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Гордійчук С. О., Боймиструка С. В.,

секретар судового засідання Тхоревський С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю "Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн"

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн" на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 1 вересня 2020 року у складі судді Гнатущенко Ю. В., ухвалене в м. Рівне о 9 годині 32 хвилин, повний текст складений 07.09.2020, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн" про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в Рівненський районний суд до Товариства з обмеженою відповідальністю «Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн" (далі ТОВ «ФМСД») з позовною вимогою визнати незаконним і скасувати наказ першого заступника генерального директора ТОВ «Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн» Кладченка А.Ю. №30 П від 01.03.2019 р., відповідно до якого він притягнутий до дисциплінарної відповідальності і на нього, як фахівця з забезпечення збуту Хмельницької філії ТОВ «Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн», накладне дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Просив стягнути 8000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 1 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю та стягнуто з ТОВ «Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн» на користь ОСОБА_1 1536, 80 грн. судового збору за вимогу про відшкодування моральної шкоди та на користь держави стягнуто 768,40 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням, ТОВ «Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн» подало апеляційну скаргу, обґрунтовуючи її доводи тим, що позивач, працюючи на посаді фахівця з забезпечення збуту Хмельницької філії ТОВ «Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн», був ознайомлений з Правилами внутрішнього трудового розпорядку та Посадовою інструкцією фахівця з забезпечення збуту Хмельницької філії ТОВ «Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн». При перевірці роботи позивача його безпосереднім керівником встановлено порушення розділу 3 «Впровадження активностей» Посадової інструкції. Позивачем вносилась недостовірна інформація в систему іSMS відносно наявності асортименту товару в точках їх роздрібного продажу, вносились недостовірні дані щодо відвідування ним точок роздрібного продажу. За результатами перевірки складено Форму аудиту, а керівником групи було направлено службову записку за результатами перевірки на ім`я менеджера. В подальшому було створено дисциплінарну комісію, результати засідання якої оформлено протоколом від 28.02.2019 року. Комісією встановлено порушення ОСОБА_1 п.3(б) Правил внутрішнього трудового розпорядку та рекомендовано застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Судом при ухваленні рішення порушено процесуальні та матеріальні норми закону. Судове рішення не містить мотивів відхилення доказів, якими обґрунтовувалось законність звільнення. У рішенні суд не дав оцінки діям позивача, що становили дисциплінарний проступок, безпідставно відмовлено у призначенні судово-технічної експертизи. Висновки суду не відповідають обставинам справи. Суд у своєму рішенні вказав, що роботодавець при притягнення до відповідальності має навести конкретні факти невиконання трудових обов`язків. Цей висновок суперечить ст. 149 КЗпП України і чинне трудове законодавство не містить таких вимог. В оспорюваному наказі є посилання на документи, що були підставою для притягнення до відповідальності. Судом першої інстанції невірно застосовані статті 21, 139, 142, 147 КЗпП України і це привело до ухвалення незаконного рішення. Відповідно до п.3б Правил внутрішнього трудового розпорядку працівники зобов`язані належно виконувати трудові обов`язки, а відповідно до розділу 3 «Впровадження активностей» Посадової інструкції ОСОБА_1 зобов`язаний був відвідувати торгові точки роздрібної торгівлі, забезпечувати збір актуальної інформації, проводити регулярні перевірки і т.д. Саме порушення цих зобов`язань допустив ОСОБА_1 і це було доведено у суді. Порушення трудової дисципліни зафіксовані у службовій записці та висновках дисциплінарної комісії. Також було встановлено, що відповідно до системи контролю над переміщенням автомобіля ОСОБА_1 не відвідував торгові точки, допустив самовільне, не погоджене з товариством, відлучення від роботи. Надавав недостовірну інформацію про наявність товарів у продажі, тоді коли такого товару не було в наявності. Порядок застосування дисциплінарного стягнення будо повністю дотримано. Фахівцями з інформаційної безпеки було виявлено, що на територіях роботи ОСОБА_1 у продавців торгівельних точок відбувались зміни мобільних номерів учасників програми на які пізніше здійснювались операції з поповненням коштів на такі номери. Загальний розмір шкоди, завданої таким несанкціонованим втручанням за даними фахівців ТОВ «ФМСД» склав 118003 грн. Позивачем було визано факт вчинення несанкціонованого втручання в роботу інформаційної системи ТОВ «ФМСД» та протиправного використання даної системи для поповнення номерів мобільних телефонів невідомих осіб. Ухвалюючи рішення в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 237-1 КЗпП України, не врахував роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995року. Із зазначених підстав просить скасувати рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 1 вересня 2020 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга безпідставна, тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судом встановлено: ОСОБА_1 працював у відділі продажу ТОВ «ФМСД» на посаді фахівця із забезпечення збуту з 01.07.2015 р. відповідно до наказу ТОВ «ФМСД» №244 від 30.06.2015 р.

Наказом ТОВ «ФМСД» №16П від 30.06.2015 р. введено в дію Посадову інструкцію Фахівця із забезпечення збуту, в якій обумовлено трудові обов`язки для працівника.

Відповідно до наказу ТОВ «ФМСД» від 01.03.2019 р. № 30П «Про застосування дисциплінарного стягнення» фахівцю з забезпечення збуту Хмельницької філії ТОВ «ФМСД» ОСОБА_1 оголошено догану.

07.03.2019 р. складено Акт про те, що ОСОБА_1 ознайолмлений з наказом №30П від 01.03.2019 р. "Про застосування дисциплінарного стягнення", однак від підпису наказу відмовився. Акт про відмову підписаний менеджером Хмельницької філії ТОВ "ФМСД", в присутності керівника групи із забезпечення збуту ТОВ "ФМСД", фахівця з регіонального розвитку продукції зі зниженим ризиком ТОВ "ФМСД" .

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 свої вимоги про незаконність наказу №30П від 01.03.2019 р. обґрунтував тим, що жодних порушень трудової дисципліни не допускав і дисциплінарних проступків не вчиняв. Він надавав пояснення менеджеру Хмельницької філії ТОВ "ФМСД" щодо подій 15.02.2019 р. і зазначив, що перебував на маршруті та відвідав 5 торгових точок, коректно відмітив асортимент сигарет. Щодо фактів про розбіжності товарів, пояснити не зміг, так як не пам`ятає через великий потік інформації.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині незаконності оспорюваного наказу, суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що роботодавець при накладенні дисциплінарного стягнення повинен навести конкретні факти допущених працівником порушень трудових обов`язків та зазначити, коли саме вони мали місце. Наказ від 01.03.2019 р. №30П не містить коли та якими саме конкретними діями позивач допустив порушення трудової дисципліни, у чому проявилось ці порушення та не зазначено в чому саме полягає невиконання позивачем своїх обов`язків.

В цій частині висновок суду першої інстанції є законним, ґрунтується на нормах трудового законодавства і апеляційний суд з таким висновком погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Згідно зі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

В тексті наказу від 01.03.2019 р. №30 П зазначено підстави накладення дисциплінарного стягнення: у зв`язку з допущенням фахівцем з забезпечення збуту Хмельницької філії ТОВ «ФМСД» ОСОБА_1 порушення ст.139 КЗпП, зобов`язань, передбачених п.3 (б) (в частині обов`язків працівника) Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «ФМСД», відповідних положень посадових та робочих інструкцій та відповідно до рекомендацій дисциплінарної комісії (протокол засідання дисциплінарної комісії від 28.02.2019 р.).

Оскаржуваний наказ не містить визначення, який саме дисциплінарний проступок вчинив позивач, відповідач обмежився лише посиланням на загальні положення Правил внутрішнього трудового розпорядку та відповідних положень посадових та робочих інструкцій.

Відповідно до п.3 (б) Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «ФМСД» працівники зобов`язані дотримуватись положень Колективного договору, Правил і інших внутрішніх документів роботодавця.

Заперечуючи проти позовних вимог, та, обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач зазначив, що відповідно до розділу 3 «Впровадження активностей» Посадової інструкції Фахівця із забезпечення збуту на позивача було покладено, серед іншого, трудові обов`язки коректно і своєчасно вносити необхідну інформацію щодо наявності марок ФМІ, запасів, відповідності торгових точок умовам торгових програм, як стратегічних, так і тактичних до іSMS. За положеннями розділу 4 «Управління послугами третьої сторони» Посадової Інструкції ОСОБА_1 зобов`язано встановлювати цілі Виконавцю з метою забезпечення високоякісних комерційних програм, навчати Виконавця ефективному виконанню договірних зобов`язань стосовно мерчандайзингу продукції Компаній, навчати персонал мереж роздрібної торгівлі для забезпечення високої якості комунікаційних контактів зі споживачем, проводити аудити виконання Виконавцем своїх зобов`язань на території для контролю виконання цілей на території, консультувати персонал служби доставки прямих клієнтів щодо торгових марок Компанії, роздрібної торгівлі, руху споживачів. Відповідно до Розділу 5 «Бізнес-партнерство» Посадової Інструкції на позивача в частині роботи з «зовнішніми клієнтами» покладено обов`язки встановлювати та підтримувати позитивні і продуктивні ділові стосунки з керівництвом та персоналом торгових партнерів та Ключових клієнтів на Території для забезпечення високої якості обслуговування та подальшого створення іміджу ФМУ як найбільш надійного ділового партнера, організовувати і постійно поліпшувати ефективне співробітництво з усіма агентами виконавця, що задіяні у підтримці комерційної діяльності в зоні відповідальності. Факти порушення трудових обов`язків ОСОБА_1 встановлені дисциплінарною комісією на засіданні 28.02.2019 р. Рішення оформлене Протоколом, що був підставою для накладення стягнення.

Вказані аргументи не спростовують законних висновків суду першої інстанції. Як видно з Протоколу засідання дисциплінарної комісії від 28.02.2019 р. його текст містить тільки інформацію про службові записки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , текст Аудиту території фахівця з забезпечення збуту Хмельницької філії ТОВ «Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн» Фінчука В. В. та рекомендації притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Тому, відсутні підстави вважати, що дисциплінарною комісією, рішення якої було підставою для видачі оспорюваного наказу, встановлені конкретні факти невиконання або неналежного виконання ОСОБА_1 покладених на нього трудових обов`язків. Також оспорюваний наказ не містить інформації дати вчинення дисциплінарного проступку, якими саме конкретними діями позивач допустив порушення трудової дисципліни та в чому ці порушення проявилось, які допущені порушення трудових обов`язків.

Щодо доводів апеляційної скарги про визнання позивачем факту вчинення несанкціонованого втручання в роботу інформаційної системи ТОВ «ФМСД» та протиправного використання даної системи для поповнення номерів мобільних телефонів невідомих осіб, то такі доводи також не спростовують законність рішення, оскільки вказані дії не були підставою для дисциплінарного стягнення і не були предметом розгляду дисциплінарної комісії.

При притягненні працівника до дисциплінарної відповідальності, роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного невиконання або неналежного виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, роз`яснити ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяну ним шкоду, врахувати обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника, навести конкретні факти допущеного працівником невиконання обов`язків та зазначити, коли саме вони мали місце.

Верховний Суд у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 664/2820/15-ц (провадження № 61-19602св18) вказав, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Оскільки, наказ №30П від 01.03.2019 р. "Про застосування дисциплінарного стягнення" не містить конкретних фактів невиконання трудових обов`язків ОСОБА_1 , не зазначено, коли саме вони мали місце такі факти, суд першої інстанції вірно вказав, що такий наказ є незаконним і підлягає скасуванню.

Ухвалюючи рішення про стягнення моральної шкоди в розмірі 8000 гривень, суд першої інстанції такі висновки обґрунтував тим, що діями відповідача порушені нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізації своїх здібностей та професійних навиків, безпідставного приниження його честі, гідності, ділової репутації, порушені стосунків з оточуючими людьми, оскільки його вважають правопорушником.

Суд апеляційної інстанції з висновком суду щодо доведеності вимог про завдання позивачу моральної шкоди погодитись не може виходячи із слідуючого.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

За змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Сам факт накладення дисциплінарного стягнення не є безумовною підставою для стягнення моральної шкоди.

Згідно п. 3,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано доказів на спричинення моральних страждань та що вони викликані саме неправомірними діями відповідача. Судом не встановлено, як саме факт застосування догани призвів до моральних страждань. Не наведено, які саме втрачені нормальні життєві зв`язки і яких саме додаткових зусиль необхідно було позивачу для організації свого життя у зв`язку із видачею наказу про застосування дисциплінарного стягнення. Не доведено факту зміни режиму його роботи, або сімейних стосунків.

З огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено факту завдання йому моральної шкоди, а захист його порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, визнанням незаконним та скасування оспорюваного наказу.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, скасувати рішення в частині стягнення моральної шкоди та відмовити у задоволенні цих вимог.

За ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн" задовольнити частково.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 1 вересня 2020 року в частині відшкодування моральної шкоди та в частині стягнення з ТОВ «Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн» на користь ОСОБА_1 1536(одної тисячі п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору за вимогу про відшкодування моральної шкоди скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн" про відшкодування моральної шкоди відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 5 листопада 2020 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Гордійчук С. О.,