Провадження № 2-з/522/103/20
Справа № 522/1744/20
УХВАЛА

13 лютого 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси 07.02.2020 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», за участі третьої особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

10.02.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 2890 від 24 грудня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення офісу № 4, загальною площею 115,8 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 , в рахунок задоволення вимог Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та зупинення реалізації арештованого майна, а саме, нежитлового приміщення офісу № 4, загальною площею 115,8 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 , виконання якого здійснюється приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М., виконавче провадження № 61056780.

Заява мотивована тим, що у зв`язку з фактичним пред`явленням до виконання спірного виконавчого напису нотаріуса та відкриття виконавчого провадження, вчинення дій приватним виконавцем для примусового виконання напису нотаріус (арешт нерухомого майна), існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам позивача, що полягають в можливому відчуженні третім особам майна, на яке запропоновано звернути стягнення за оскаржуваним виконавчим написом, оскільки в разі не зупинення стягнення за виконавчим написом, у порядку, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження», приватний виконавець вимушений даний виконавчий напис виконувати та реалізовувати майно, на яке запропоновано звернути стягнення.

Заява отримана суддею 11.02.2020 року.

Суддя, дослідивши заяву про забезпечення позову, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктам 6 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

До заяви додано роздруківку за результатами пошуку виконавчих проваджень з якої вбачається, що приватним виконавцем Притуляк В.М. 23.01.2020 року відкрито виконавче провадження № 61056780, боржником за яким є ОСОБА_1 , а стягувачем АТ «Альфа-Банк».

Також, до заяви додано копію постанови про опис та арешт майна боржника від 31.01.2020 року АСВП №61056780, яка складена приватним виконавцем Притуляком В.М. при примусовому виконанні виконавчого напису № 2890, виданого приватним нотаріусом КМНО Михайленко С.А. 24.12.2019 року.

Однак, доказів того, що приватним виконавцем вже проводиться примусова реалізація майна заявника, суду не надано, а, отже, відсутнє належне обґрунтування ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, такий вид забезпечення позову, як зупиненням продажу (реалізації) арештованого майна, можливе лише, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (п.5 ч.1 ст. 150 ЦПК України), чого не має в даному випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи, що заявником не доведено ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд приходить до висновку про відмову у забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 353, 354, п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.Я.Бондар

13.02.2020