Провадження № 2/369/4894/20
РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2020 року м.Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Усатова Д.Д.,

за участю секретаря судового засідання Житар А.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 06 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції між нею та відповідачем було укладено шлюб.

Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що між нею та відповідачем ОСОБА_2 склалися неприязні відносини, сторони фактично втратили почуття поваги та любові один до одного, проживають один від одного окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. На час подання позову шлюб сторін носить формальний характер.

ОСОБА_1 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, діти мешкають з нею та перебувають на повному її утриманні.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що у проваджені Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа №369/9551/20 за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

28 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом (Справа №369/12112/18) про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 та на утримання ОСОБА_1 до досягнення сином трирічного віку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 народила доньку ОСОБА_4 , у зв`язку з чим перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 не надає жодних коштів на утримання спільних дітей, а саме: на придбаня одягу, продуктів харчування, засобів гігієни, медикаментів тощо. Інтересами сім`ї не цікавитьсся.

З цих підстав позивач ОСОБА_1 просила суд стягнути аліменти з ОСОБА_2 , на утримання доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подачі заяви і до досягнення дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 аліментів на її утримання, у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) Відповідача ОСОБА_2 щомісяця до досягнення дочкою ОСОБА_4 , трирічного віку. Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської облсті від 09.10.2020 року відкрито провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про слухання справи у її відсутності у якій позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву в якій зазначив, що просить слухати справу за його відсутності. Позов визнає та проти задоволення позову не заперечує.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 06 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції між сторонами було укладено шлюб.

Від шлюбу сторони мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Між позивачем і відповідачем склалися неприязні відносини, сторони фактично втратили почуття поваги та любові один до одного, проживають один від одного окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. На час подання позову шлюб сторін носить формальний характер.

ОСОБА_1 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, діти мешкають з нею та перебувають на повному її утриманні.

У проваджені Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа №369/9551/20 за її позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

28 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом (Справа №369/12112/18) про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 та на утримання ОСОБА_1 до досягнення сином трирічного віку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 народила доньку ОСОБА_4 , у зв`язку з чим перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

ОСОБА_2 не надає жодних коштів на утримання спільних дітей, а саме: на придбаня одягу, продуктів харчування, засобів гігієни, медикаментів тощо. Інтересами сім`ї не цікавитьсся. Діти повністю знаходяться на утриманні Позивача.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У відповідності до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до статей 51 Конституції України, ст.150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не працює у зв`язку з тим, що перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин 2-4 статті 84 цього кодексу.

Відповідно до змісту ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, судом встановлено, що позивач має право на утримання від відповідача до досягнення їхньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку.

Відповідно до змісту ч. 6 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

По змісту ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов ОСОБА_1 пред`явлено 07 жовтня 2020 року, відтак аліменти суд присуджує саме з цього дня.

Як встановлено судом, відповідач працює, проте матеріальної допомоги на утримання сім`ї не надає.

Позивач займається доглядом двох малолітніх дітей і позбавлена можливості належним чином матеріально утримувати себе та спільних з відповідачем дітей, а розмір соціальних виплат не достатній для прожиття її з дітьми.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд прийшов до переконання, що, оскільки відповідач сім`ю не забезпечує, позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває у важкому матеріальному становищі, має на утриманні двох малолітніх дітей, а тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та стягнення з ОСОБА_2 кошти на утримання дружини ОСОБА_1 , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дочкою ОСОБА_4 трирічного віку..

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити .

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 840, 80 гривень в дохід держави.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 141, 180, 182, 183, 185, 191 СК України, та, керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на уримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі ј з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дочкою, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, починаючи з 07 жовтня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.Д. Усатов