КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/1066/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/21256/15-ц

12 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Олійника В.І.

- Желепи О.В.

при секретарі - Осінчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 02 січня 2019 року, постановлену під головуванням судді Колдіної О.О., у цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання,-

в с т а н о в и в:

26 листопада 2018 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

На обґрунтування заяви заявник зазначав, що 22 січня 2016 року Голосіївським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у справі № 752/21256/15-ц, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «Хрещатик», стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 39 922,00 грн. та судовий збір у сумі 1 218 грн. Станом на день звернення із даною заявою до суду у стягувача відсутні оригінали виконавчих документів. Вказував, що втрата виконавчого листа відбулася з незалежних від дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку обставин, а отже наявні підстави для поновлення строку пред`явлення та видачі дублікату.

Посилаючись на наведене, заявник просив видати дублікат виконавчого листа у справі № 752/21256/15-ц від 22.01.2016 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 39 922,00 грн. та судовий збір у сумі 1 218 грн.; у виконавчому листі зазначити фактичну адресу проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 січня 2019 року заяву представника позивача про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 02.01.2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити та видати дублікат виконавчого листа у справі № 752/21256/15-ц.

Апеляційну скаргу заявник обгрунтовував тим, що ухвала суду постановлена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що відмовляючи у видачі дублікату виконавчого листа судом не враховано, що у ПАТ «КБ «Хрещатик» відсутнє будь-яке підтвердження отримання від Голосіївського районного суду м. Києва виконавчого листа, виданого 21.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, тоді як 19.02.2016 року до суду представником позивача було подано відповідну заяву про отримання цих виконавчих листів. При цьому, відповідно до даних автоматичної системи виконавчих проваджень інформація про відкриття виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 відсутня. Крім того, стверджував, що станом на 01.03.2019 року погашення кредитних коштів за умовами кредитного договору у період 2016, 2017, 2018 років не здійснювалось.

Вказував на те, що заявник був позбавлений можливості подати в судовому засіданні в суді першої інстанції належні докази на підтвердження факту втрати виконавчого листа, оскільки на той час були відсутні для цього відповідні процесуальні повноваження, оскільки 28.12.2018 року за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду, визнано протиправним та скасовано рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик»; визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.06.2016 № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку; визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.01.2018 № 71; скасовано реєстраційну дію державного реєстратора Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про внесення запису від 22.01.2018 № 6000175 у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах - зміна складу підписантів ПАТ «КБ «Хрещатик». Водночас, Постановою Верховного суду від 16.05.2019 року рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2017 року, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року, Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2017 року скасовано, передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції на новий розгляд.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні представник заявника ПАТ «КБ «Хрещатик» адвокат Петришина А.М. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, тому колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 лютого 2016 року, на підставі заочного рішення Голосіївського районного суду м Києва від 22 січня 2016 року, було видано виконавчий лист про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Хрещатик» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 39 922,00 грн. та судового збору в розмірі 1 218 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано суду будь-яких доказів, що оригінал виконавчого листа про стягнення боргу з ОСОБА_1 було дійсно втрачено, а також доказів поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, ПАТ «КБ «Хрещатик» вказувало, на те, що виконавчі листи у стягувача відсутні, до примусового виконання вони пред`явлені не були, рішення суду не виконане.

Разом з тим, у відповідності до вищезазначених норм ЦПК України, заявником не було надано як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа.

Положеннями частини п`ятої статті 12 ЦПК України на суд також покладені певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема: керує ходом судового процесу, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, представник заявника не пояснила суду, за яких обставин оригінал виконавчого листа слід вважати втраченим (його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання), а лише вказала, що він відсутній в ПАТ «КБ «Хрещатик», а також відсутні відомості щодо його отримання представником стягувача.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для видачі дублікату виконавчого листа, оскільки заявником не було надано доказів на підтвердження втрати виконавчого листа про стягнення боргу з ОСОБА_1 , що унеможливлює встановлення судом обставин за яких виконавчий документ був втрачений та оцінку доказів на підтвердження таких обставин.

Доводи апеляційної скарги про те, що відмовляючи у видачі дублікату виконавчого листа судом не враховано, що у ПАТ «КБ «Хрещатик» відсутнє будь-яке підтвердження отримання від Голосіївського районного суду м. Києва виконавчого листа, виданого 21.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, тоді як 19.02.2016 року до суду представником позивача було подано відповідну заяву про отримання цих виконавчих листів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 лютого 2016 року представник ПАТ «КБ «Хрещатик» за довіреністю Орендівський В.І. подав до Голосіївського районного суду м. Києва заяву, в якій просив видати представнику ПАТ «КБ «Хрещатик» копію рішення по справі та виконавчі листи (а.с. 63).

Згідно довідкового листа до справи, 21 лютого 2016 року ОСОБА_2 отримав два виконавчих листи.

Таким чином, посилання заявника на те, що у відсутнє будь-яке підтвердження отримання від Голосіївського районного суду м. Києва виконавчого листа, виданого 21.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором є безпідставним.

Твердження в апеляційної скарзі про те, що станом на 01.03.2019 року погашення кредитних коштів за умовами кредитного договору у період 2016, 2017, 2018 років не здійснювалось, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не спростовують висновків суду щодо ненадання заявником жодних доказів на підтвердження втрати оригіналів виконавчих листів, що позбавляє суд можливості установити дійсні обставини справи, що мають значення для вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що заявник був позбавлений можливості подати до суду першої інстанції належні докази на підтвердження факту втрати виконавчого листа, оскільки на той час були відсутні для цього відповідні процесуальні повноваження, не знайшли свого підтвердження, оскільки заявник не був позбавлений процесуальної можливості як до заяви про видачу дублікату виконавчого листа, так і до апеляційної скарги надати докази на підтвердження втрати оригіналів виконавчих листів.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 02 січня 2019 року постановлена з дотримання норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 02 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 лютого 2020 року.

Головуючий: Судді: