ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/1284/19 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020 смт Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Квітки О.О.,

при секретарі - Поповій В.М.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Золочів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кардаш Яна Олександрівна, ОСОБА_3 , про визнання договору дарування земельної ділянки недійсним,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2 ) і просив визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, розташованої за адресою: Харківська область, Золочівський район, Довжинська сільська рада, кадастровий номер :01:014:0015, площею 0,12 га, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кардаш Я.О. 21 березня 2017 року.

Свої вимоги обґрунтував тим, що на підставі виконавчого листа № 1/307/2008 Комінтернівським ВДВС Харківського МУЮ 13 квітня 2009 року було відкрито виконавче провадження. 21.04.2009 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошено заборону на його відчуження. Також на майно ОСОБА_2 було накладено арешт в рамках кримінального провадження постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 13.09.2006. 21.03.2017 під час дії ухвали про арешт майна відповідач ОСОБА_2 здійснив відчуження шляхом дарування земельної ділянки. Внаслідок укладення зазначеного правочину істотно порушені його права, оскільки він позбавлений можливості отримати відшкодування на свою користь матеріальної шкоди за вироком суду. Зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України (далі - ЦК), іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину на момент його вчинення цих вимог є підставою для визнання недійсності відповідного правочину. Вважає, що зазначений договір порушує його права, оскільки унеможливлює виконання судового рішення, його укладено з метою уникнути цивільно-правової відповідальності, цей договір порушує публічний порядок. У зв`язку із цим, він звернувся до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Пояснив, що ОСОБА_2 знав про заборону відчуження майна, проте подарував земельну ділянку ОСОБА_3 .. Своїми діями фактично перешкоджає виконанню рішенню суду.

Відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову, пояснив, що ухвали про накладення арешту на його майно в межах розгляду цивільного позову у кримінальній справі судом не виносилася. На момент нотаріального оформлення дарчої на земельну ділянку йому не було відомо ані про постанову про накладення арешту від 21.04.2009, винесену державним виконавцем Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ Верещагіною Є.А., ані про постанову слідчого СУ ГУ МВС України в Харківській області від 13.09.2006. Не відповідають фактичним обставинам доводи позивача про те, що він особисто знайомився з матеріалами виконавчого провадження, а тому знав про існування постанови про накладення арешту від 21.04.2009. На момент розпорядження своїм майном він не був обізнаний про його арешт. Вважає, що постанова про накладення арешту від 21.04.2009 винесена державним виконавцем Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ Верещагіною Є.А. винесена не щодо нього, оскільки там зазначено прізвище « ОСОБА_3 ». Вважає цю угоду законною та правомірною, оскільки на момент її укладення земельна ділянка, яку він подарував ОСОБА_3 , не перебувала під арештом, що підтверджується вищевикладеним та даними державного реєстру про заборону відчуження, який перевірявся приватним нотаріусом, що посвідчував дарчу, а тому земельна ділянка не мала правового режиму в цивільному обороті (а.с. 68-70).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися і подала до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що на момент оформлення дарчої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кардаш Я.О. перевірявся факт державної реєстрації заборони на відчуження земельної ділянки. Тому відповідач мав законні підстави для вільного розпорядження своїм нерухомим майном. Якщо судом будуть задоволені вимоги позивача і дарча буде визнана недійсною, це призведе до позбавлення її права власності на земельну ділянку, а відповідно до порушення ст. 330 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК майно н може бути витребуване у нього. Вона є добросовісним набувачем, оскільки не знала і не могла знати, що набуває безвідплатно майно у особи, яка на думку позивача не має права його відчужувати та відповідно до ст. 388 ЦК України відсутні підстави для витребування у мене майна. Крім того, просить прийняти до уваги, що відповідно до ст.. 388 ЦК України витребувати у неї земельну ділянку може лише власник, яким не є позивач.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Яна Олександрівна в судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву, в якій зазначила, що у зв`язку із завантаженістю не має можливості з`явитися в судове засідання, Надсилає належним чином завірену копію договору дарування земельної ділянки, посвідченого нею 21.03.2017 за р. № 275, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для приєднання до матеріалів справи (а.с. 24, 73).

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою від 13.04.2009 було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 1 - 307/2008, виданого 16.02.2009 Харківським районним судом Харківської області про стягнення із засудженого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 100 000 грн. Боржник - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Красиве Первомайський район Харківська область, адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 9-10).

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 21.04.2009 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_5 , в межах суми боргу. Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_5 (а.с. 12). 22.04.2009 державним виконавцем Комінтернівського відділу ДВС Харківського МУЮ було складено заяви про реєстрацію обтяжень об`єктів нерухомого та рухомого майна (а.с. 112, 116).

21.03.2017 ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 земельну ділянку, яка розташована: Харківська область, Золочівський район, Довжицька сільська рада, площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:014:0015 (а.с. 25-26).

Вказана земельна ділянка була куплена ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_6 (а.с. 27-32), її вартість складає 11749 грн (а.с. 33-37).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області 03.04.2017 задоволено подання старшого державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ у Харківській області про видачу дублікату виконавчого листа по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_5 задоволено. Видано дублікат виконавчого листа № 1-307/08 за вироком щодо ОСОБА_5 в частині стягнення із останнього на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у сумі 100000 грн (а.с. 124-126).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05.04.2017 виправлено допущену описку прізвища ОСОБА_2 в ухвалі від 03.04.2017 (а.с. 127).

Згідно із постановою державного виконавця від 15.02.2017 із доходу ОСОБА_2 проводиться утримання, що належить до виплати боржнику в розмірі 50 % до погашення заборгованості в сумі 110 109,90 грн (а.с. 128).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.03.2017 власником земельної ділянки із кадастровим номером :01:014:0015, площею 0,12 га, є ОСОБА_3 (а.с. 40).

Як вбачається із копії скарги ОСОБА_2 від 20.03.2017, останній просив визнати неправомірною та скасувати постанову начальника Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області Пересічанської О.М. від 31.01.2017; визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області Прищенка В.В. від 31.01.2017 про відновлення виконавчого провадження та постанову старшого державного виконавця від 15.02.2017 для проведення відрахування із заробітної плати, пенсійного забезпечення (доходів) боржника (а.с. 106-108). При цьому ОСОБА_2 клопотав про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження 10.03.2017 (а.с. 109-110).

Постановою від 31.01.2017 відновлено виконавче провадження ВП № 12327291 про стягнення із засудженого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 100000 грн (а.с. 122).

03.04.2017 ухвалою Харківського районного суду Харківської області видано Комінтернівському відділу ДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області дублікат виконавчого листа № 1-307/08 відповідно до вироку Харківського районного суду Харківської області від 18 грудня 2008 року в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 100 000 грн (а.с. 124-126).

З відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що на підставі постанови про арешт майна боржника накладено арешт на все майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Зареєстровано 22.04.2009 (а.с. 129).

11.04.2017 видано дублікат виконавчого листа від 18.12.2008, згідно із яким із ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 100 000 грн (а.с. 134).

Згідно із ч. 2 ст. 55 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакція станом на 31.03.2009, яка діяла на момент накладення арешту на майно боржника) державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

В ч. 6 ст. 55 цього ж Закону зазначено, що арешт застосовується: 1) для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; 2) для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; 3) при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В ч. 1 ст. 203 ЦК зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Виходячи із зазначених норм, можна дійти до висновку, що арешт накладається на майно боржника, яке було у власності останнього на момент здійснення цієї дії виконавця, а не автоматично на все майно, яке в майбутньому може набути боржник. Спірна земельна ділянка була набута ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки 28.10.2016 (а.с. 27). 31.01.2017 було відновлене виконавче провадження, проте виконавцем не було здійснено дій, спрямованих на встановлення майна боржника, накладення на нього арешту та внесення ОСОБА_2 до Єдиного реєстру боржників. Як вбачається із витягів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 50-51), спірна земельна ділянка не перебувала під забороною відчуження на момент укладення договору дарування. Тому на момент укладання договору дарування не було законних підстав у нотаріуса для відмови у вчиненні реєстраційних дій.

Позивач на підтвердження своєї позиції також наводить доводи щодо поінформованості відповідача про заборону відчуження його майна. Проте, якщо відповідачу і була відома така заборона, то стосувалася вона майна, яке було у нього на момент накладення арешту, тобто до 21 квітня 2009 року, а не набуте в 2016 році майно.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем не залучено до справи як відповідача власника спірної земельної ділянки - ОСОБА_3 , хоча у випадку задоволення позову були б порушені саме її права власності.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-5, 7, 10, 12-13, 77-81, 95, 141, 235, 258, 259, 263- 265, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кардаш Яна Олександрівна, ОСОБА_3 , про визнання договору дарування земельної ділянки недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Золочівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.02.2020.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_4 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя О. О.Квітка