Справа № 462/2757/18
УХВАЛА

14 лютого 2020 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області, Відділ у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про виключення з актового запису відомостей про батьківство,

встановив:

ОСОБА_1 13.02.2020 року звернувся до суду із клопотанням про забезпечення позову, в якому просить забезпечити позов шляхом заборони державним виконавцям Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчиняти будь - які дії в рамках виконавчого провадження №52922206 від 21.11.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-772/07 від 04.05.2011 року, виданого Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа № 462/2757/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення з актового запису відомостей про батьківство. В ході розгляду даної справи, для встановлення чи спростування наявності кровного споріднення між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 26.02.2019 року у справі було призначено та проведено судово - генотипоскопічну експертизу. Відповідно до висновку експерта №10/227 від 26.04.2019 р. - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 не може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічною матір`ю якої є ОСОБА_2 . Разом із тим у Шевченківському відділі Державної виконавчої служби м. Львова Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції відкрито та по цей час перебуває на виконанні виконавче провадження №52922206 від 21.11.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-772/07 від 04.05.2011 року, виданого Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 . 01.09.2018 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області - Качмар Ю.Ю. в рамках виконання вказаного виконавчого провадження було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Такі дії державного виконавця порушують права ОСОБА_1 , а також унеможливлюють забезпечення ним належного догляду, утримання та лікування своєї дитини ОСОБА_4 , який є інвалідом та спостерігається у КЗ Львівському обласному дитячому психоневрологічному диспансері від 2013 року. В зв`язку із наявним захворюванням ОСОБА_4 потребує постійного медичного догляду та належного лікування, що в свою чергу тягне за собою необхідність щоденного здійснення його транспортування автомобілем у медичні та спеціалізовані реабілітаційні установи з метою проходження лікування та оздоровчих процедур. Зазначає, що невжиття передбачених заходів забезпечення позову може суттєво ускладнити виконання такого рішення, а також унеможливити поновлення порушених прав ОСОБА_1 , оскільки стягнуті, а також ті, які в майбутньому можуть бути стягнуті з ОСОБА_1 грошові кошти в якості оплати аліментів в межах вказаного виконавчого провадження у випадку ухвалення рішення на користь позивача підлягатимуть поверненню, як безпідставно стягнені. Окрім цього, невжиття заходів забезпечення позову може призвести та мати наслідком притягнення ОСОБА_1 до кримінальної чи адміністративної відповідальності, повторне винесення постанови про обмеження користування транспортними засобами, що також унеможливить поновлення порушених прав у випадку задоволення пред`явленого ним позову.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту клопотання про забезпечення позову вбачається, що позивачем фактично оспорюються дії та рішення державних виконавців в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-772/07 від 04.05.2011 року, виданого Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 .

У зв`язку із цим, суд звертає увагу, що відповідно до ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Враховуючи наведене, суд дійшов переконання, що викладені у клопотанні про забезпечення позову доводи та обставини не стосуються предмету позову в межах цивільної справи про оспорення батьківства, такі не є взаємопов`язаними, а тому клопотання про забезпечення позову шляхом заборони державним виконавцям Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчиняти будь - які дії в рамках виконавчого провадження №52922206 від 21.11.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-772/07 від 04.05.2011 року, виданого Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 . не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149,153 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

відмовити ОСОБА_1 узадоволенні клопотання про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, або у порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя /підпис/ Постигач О.Б.

З оригіналом згідно

Суддя Постигач О.Б.