Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 6/711/283/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Кондрацької Н.М.

при секретарі - Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в :

Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степановича звернувся в Придніпровський районний суд м. Черкаси з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 . Подання мотивує тим, що постановами приватного виконавця Плесюка О.С. від 26.12.2019 відкрито виконавчі провадження: № 60940515 з примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Черкаси від 20.12.2019 у справі № 760/29066/18 щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) за договором від 24.07.2018 грошові кошти в розмірі 29000 грн., 3% річних в розмірі 287,83 грн., пеню в розмірі 29000 грн.; № 60940072 з примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Черкаси від 20.12.2019 у справі № 760/29066/18 щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) за договором від 22.08.2018 грошові кошти в розмірі 10000 грн., 3% річних в розмірі 68,12 грн., пеню в розмірі 10000 грн.; № 60939848 з примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Черкаси від 20.12.2019 у справі № 760/29066/18 щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) за договором від 08.08.2018 грошові кошти в розмірі 32000 грн., 3% річних в розмірі 288,78 грн., пеню в розмірі 32000 грн. Постановою приватного виконавця Плесюка О.С. від 26.12.2019 вказані виконавчі провадження об`єднано у зведене виконавче провадження № 60940604. Загальна сума до стягнення - 142644,73 грн. Вказує, що в ході вчинення виконавчих дій встановлено, що у боржника відсутні будь-які доходи та будь-яке інше майно, окрім нерухомого майна - 1/3 частка квартири АДРЕСА_3 , що підтверджує свідоцтвом про право на спадщину за законом, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 21.07.2020 приватний виконавець здійснив виїзд за адресою АДРЕСА_4 , однак двері квартири ніхто не відчинив, про що приватним виконавцем складено відповідний акт. Про дату, час та мету такого виїзду приватний виконавець заздалегідь повідомляв боржника письмово. 01.10.2020 приватний виконавець здійснив виїзд за адресою АДРЕСА_4 , однак двері квартири ніхто не відчинив, про що приватним виконавцем складено відповідний акт. Про дату, час та мету такого виїзду приватний виконавець заздалегідь повідомляв боржника письмово. Проникнення до житла необхідне для проведення опису та арешту майна, проведення експертної оцінки, що в умовах відсутності дозволу боржника можливе тільки на підставі рішення суду. А тому приватний виконавець просить суд задовольнити подання про примусове проникнення до житла адресою: АДРЕСА_4 .

В судове засідання сторони не викликалися відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання до задоволення не підлягає з таких підстав.

Частина 1 ст. 439 ЦПК України передбачає, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення в житло або інше володіння особи, проведення в них огляду не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

В судовому засіданні встановлено, що постановами приватного виконавця Плесюка О.С. від 26.12.2019 відкрито виконавчі провадження: № 60940515 з примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Черкаси від 20.12.2019 у справі № 760/29066/18 щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) за договором від 24.07.2018 грошові кошти в розмірі 29000 грн., 3% річних в розмірі 287,83 грн., пеню в розмірі 29000 грн.; № 60940072 з примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Черкаси від 20.12.2019 у справі № 760/29066/18 щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) за договором від 22.08.2018 грошові кошти в розмірі 10000 грн., 3% річних в розмірі 68,12 грн., пеню в розмірі 10000 грн.; № 60939848 з примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Черкаси від 20.12.2019 у справі № 760/29066/18 щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) за договором від 08.08.2018 грошові кошти в розмірі 32000 грн., 3% річних в розмірі 288,78 грн., пеню в розмірі 32000 грн.

Постановою приватного виконавця Плесюка О.С. від 26.12.2019 вказані виконавчі провадження об`єднано у зведене виконавче провадження № 60940604, загальна сума до стягнення - 142644,73 грн.

Приватним виконавцем в ході вчинення виконавчих дій встановлено, що у боржника відсутні будь-які доходи та будь-яке інше майно, окрім нерухомого майна - 1/3 частка квартири АДРЕСА_3 .

З матеріалів доданих до подання, зокрема, акту приватного виконавця від 21.07.2020 вбачається, що 21.07.2020 приватним виконавцем здійснено виїзд за адресою АДРЕСА_4 , однак двері квартири ніхто не відчинив. Про дату, час та мету такого виїзду приватний виконавець заздалегідь повідомляв боржника письмово, що підтверджується повідомленням від 14.07.2020.

Відповідно до акту приватного виконавця від 01.10.2020 приватним виконавцем Плесюком О.С. здійснено повторно виїзд за вказаною вище адресою, однак двері квартири ніхто не відчинив.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, у частині першій статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обов`язок виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічним за змістом є і п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Крім того, п. 12 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання, а відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому, необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України визначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу виконавця до цього житла чи іншого володіння.

На час розгляду подання про примусове проникнення до житла боржника приватним виконавцем до суду не надано актуальних відомостей щодо права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_3 , у яку має намір проникнути виконавець з метою опису та арешту майна боржника.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 195164504 вбачається, що станом на 27.12.2019 ОСОБА_1 належала на праві приватної власності 1/3 частина квартири за вказаною вище адресою, тобто надана інформація отримана майже рік тому і на сьогодні є застарілою.

Крім того, до подання додано копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17265274 від 02.01.2008, в якому зазначено що боржнику на підставі свідоцтва про право на спадщину належить 1/3 частини цієї квартири, який суд не може взяти до уваги через втрату актуальності даної інформації на час розгляду подання про проникнення до житла.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

При цьому, слід зазначити, що при наявності інших чи нових обставин, державний виконавець не позбавлений права звертатися до суду із відповідним поданням.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 439 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні подання подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 10.11.2020.

Суддя: Н. М. Кондрацька