Справа № 462/3928/19 Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б.
Провадження № 22-ц/811/1000/20 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
УХВАЛА

09 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючоїсудді - Копняк С.М.

суддів- Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні Львівського апеляційного суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Копняк С.М. від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 лютого 2020 року, ухвалене головуючим суддею Постигач О.Б., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Мішакова С.Ф. про визнання недійсним договору дарування, -

в с т а н о в и л а:

В провадженні Львівського апеляційного суду перебуває цивільна справа № 462/3928/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 лютого 2020 року.

22 жовтня 2020 року від позивача ОСОБА_1 поступила заява про відвід судді Копняк С.М. від розгляду даної справи.

Відвід мотивований тим, що за ініціативою суду апеляційної інстанції, а саме за ухвалою Львівського апеляційного суду від 24 березня 2020 року, якою справу повернуто до Залізничного районного суду м. Львова для виправлення описки в частині застосування судом першої інстанції норм ЦПК України, судом першої інстанції фактично змінено своє рішення, що суперечить вимогам процесуального закону.

При ухваленні оскаржуваного рішення у вступній та резолютивній частині суд І-ої інстанції керувався виключно статтями 259, 268 ЦПК України та не застосував норм матеріального права, а у повній частині свого рішення суд І-ої інстанції зазначив, що керувався ст.ст. 4, 10, 12-23, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. 15-16, 202-203, 233, 626-627, 638, 717, 719 ЦК України. Виправлення описки стосувалось норм процесуального права і не стосувалось норм матеріального права. За таких умов вважає, що суд апеляційної інстанції повинен розглядати апеляційну скаргу, виходячи з того рішення суду І-ої інстанції, яке фактично викладено в тексті.

Враховуючи те, що ухвала Львівського апеляційного суду в складі судді Копняк С.М. від 24 березня 2020 року оскарженню не підлягає, але такі процесуальні рішення викликали у заявника глибокий сумнів в неупередженості судді Копняк С.М. з огляду на положення п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, просить заяву про відвід задовольнити.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

За таких обставин розгляд заяви здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю доповідача та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що сумніви у неупередженості судді Копняк С.М. у заявника виникли у зв`язку із тим, що суддя вирішила про повернення цивільної справи для внесення виправлень в судове рішення в частині застосування судом першої інстанції норм процесуального права у зв`язку із невідповідністю текстів вступної та резолютивної частин рішення та повного тексту судового рішення.

Зазначені обставини не можуть бути визнані підставами для відводу судді Копняк С.М. виходячи з наступного.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінальног ообвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (і) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Feyv. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettsteinv. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianouv. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullarv. theUnitedKingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (DeCubberv. Belgium), SeriesA, № 86).

Як роз`яснено у п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008р. №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при вирішенні питання про повернення до суду першої інстанції справи, яка надійшла разом з апеляційною скаргою, для усунення недоліків у її оформленні апеляційні суди повинні враховувати, що перелік недоліків у оформленні справи, як про підставу для повернення справи до суду першої інстанції з метою їх усунення, не є вичерпним.

За змістом ст. 260 ЦПК України ухвала суду, що викладається окремим документом, складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин із зазначенням висновків суду.

Як вбачається із матеріалів справи 14 лютого 2020 року Залізничним районним судом м.Львова ухвалено рішення. Зміст резолютивної частини повного тексту рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 лютого 2020 року в частині застосованих судом норм ЦПК України відрізняється від норм, застосованих судом в тексті вступної та резолютивної частин рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 лютого 2020 року.

Зазначене унеможливлює перевіркузаконності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для відводу, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, та об`єктивних даних, які свідчили б про наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Копняк С.М. не вбачається.

Частиною другою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, у зв`язку з необґрунтованістю заяви про відвід судді Копняк С.М., її слід передати для автоматизованого розподілу з метою визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, для її вирішення.

Враховуючивикладене, керуючись ст. ст. 33, 36, 40 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Визнати необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід судді Копняк С.М. від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Мішакова С.Ф. про визнання недійсним договору дарування.

Вирішення питання про відвід судді Копняк С.М. від розгляду справи, передати на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, призначення якого провести в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 09 листопада 2020 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.