Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2020 Справа №607/4593/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретарів судового засідання: Грабської Ю.І., Зубко О.Я. Нюні Н.А., Крупи О.А., представника позивача приватного малого підприємства «ПЕСА» - адвоката Притули О.Б., представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Старости М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом приватного малого підприємства «ПЕСА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору №12 від 27.04.2016 року укладеного між приватним малим підприємством «ПЕСА» в особі директора ОСОБА_2. та фізичною особою ОСОБА_1 на виготовлення, доставку та монтаж вікон в частині отримання ОСОБА_2 від імені приватного малого підприємства «ПЕСА» завдатку в сумі 3500 євро, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПМП «ПЕСА» звернулось в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору №12 від 27.04.2016 року укладеного між приватним малим підприємством «ПЕСА» в особі директора ОСОБА_2. та фізичною особою ОСОБА_1 на виготовлення, доставку та монтаж вікон в частині отримання ОСОБА_2 від імені приватного малого підприємства «ПЕСА» завдатку в сумі 3500 євро.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що у квітні 2016 р. між ПМП «ПЕСА» в особі директора ОСОБА_2. (як Виконавцем) та фізичною особою ОСОБА_1 (як Замовником) була досягнута домовленість про укладення договору на виготовлення, доставку та монтаж вікон, який мав відбутись у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Було обговорено істотні умови договору, в тому числі про внесення завдатку.

На підставі вказаних домовленостей ПМП «ПЕСА» в особі директора ОСОБА_2 . Підготувало та надало ОСОБА_1 два примірники договору № 12 від 27.04.2016 р. між ПМП «ПЕСА» в особі директора ОСОБА_2 (як Виконавцем) та фізичною особою ОСОБА_1 (як Замовником) на виготовлення, доставку та монтаж вікон, у якому в тому числі вказано про виплату завдатку в сумі 3500 євро.

Разом із тим, ОСОБА_1 не повернув ПМП «ПЕСА» підписаного ним примірнику договору та не оплатив завдатку, передбаченого п. 4.1. Договору.

Відтак, ПМП «ПЕСА» не мало підстав для виконання даного договору.

Позивач вказав, що відповідач не оплативши жодних сум на користь ПМП «ПЕСА», написав заяву до Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС про те, що він начебто оплатив ПМП «ПЕСА» кошти в сумі 3500 євро без видачі йому прибуткового касового ордеру, в підтвердження чого надав податковому органу договір від 27.04.2016 р. між ПМП «ПЕСА» в особі директора ОСОБА_2 (як Виконавцем) та фізичною особою ОСОБА_1 (як Замовником) на виготовлення, доставку та монтаж вікон, у якому в тому числі вказано про начебто отримання ПМП «ПЕСА» завдатку в сумі 3500 євро.

На цій підставі податковий орган здійснив перевірку та виніс податкове повідомлення- рішення про нарахування штрафних санкцій, яке ПМП «ПЕСА» оскаржило до суду.

Даним, вказав позивач, порушено його права, а відтак вважає вказаний договір від 27.04.2016 р. між ПМП «ПЕСА» в особі директора ОСОБА_2 (як Виконавцем) та фізичною особою ОСОБА_1 (як Замовником) на виготовлення, доставку та монтаж вікон, у якому в тому числі вказано про начебто отримання ОСОБА_2 від імені ПМП «ПЕСА» завдатку в сумі 3500 євро. недійсним, виходячи з наступного.

У наданому відповідачем договорі начебто посадовою особою ПМП «ПЕСА» зроблена відмітка про отримання 27.04.2016 р. вказаних коштів та нечебто проставлено її підпис, засвідчений печаткою.

Однак, жодного підпису ні директор ОСОБА_2 , ні інші посадові особи чи уповноважені особи ПМП «ПЕСА» у тексті договору не вчиняли. Даний підпис, якщо він і міститься у договорі, наданому ОСОБА_1 - є підробленим.

Так, у відповідності до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Так, згідно із ч. 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Оскільки даний договір містить елементи договору про надання послуг та завдатку, відтак у відповідних частинах застосовуються положення Цивільного кодексу України, що регулюють вказані правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 578 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Відповідно до ст. 640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Отже, для чинності даної умови щодо отримання завдатку (договору про отримання завдатку) потрібна відповідь про прийняття пропозиції та фактична передача коштів, якої в договорі не відображено, а відтак не відбулось.

Так, відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв`язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним.

Таким чином, оскільки жодного підпису у вищевказаному Договорі ні директор, ні інші посадові особи чи уповноважені особи ПМП «ПЕСА» у тексті договору щодо отримання завдатку не вчиняли, отже даний підпис, якщо він і міститься в оригіналі договору, наданому ОСОБА_1 , то він є підробленим. Відтак, договір стосовно умов завдатку, що не відповідає волі одного учасника є у вказаній частині недійсним.

Із вказаних підстав позивач просить визнання недійсним договір №12 від 27.04.2016 року укладеного між приватним малим підприємством «ПЕСА» в особі директора ОСОБА_2. та фізичною особою ОСОБА_1 на виготовлення, доставку та монтаж вікон в частині отримання ОСОБА_2 від імені приватного малого підприємства «ПЕСА» завдатку в сумі 3500 євро.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Притула О.Б. позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Староста М.І. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог вказавши на те, що спірний договір підписано ОСОБА_2., в той час як зворотного позивачем не доведено.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась з невідомих на те суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 27.04.2016 року між ПМП «ПЕСА» в особі директора ОСОБА_2. (як Виконавцем) та фізичною особою ОСОБА_1 (як Замовником) була досягнута домовленість про укладення договору №12 на виготовлення, доставку та монтаж вікон, який мав відбутись у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Було обговорено істотні умови договору, в тому числі про внесення завдатку.

У пункті 4.1 вказаного Договору передбачено, що замовником виплачено завдатку в еквіваленті 3500 євро. У вказаному пункті рукописним текстом вказано, що 27.04.2016 року отримано 3500 із проставленням підпису та відтиску печатки ПМП «ПЕСА».

За результатами проведеної комісійної судово-почеркознавчої експертизи (висновок експертизи від 02.01.2020 року №20956/20957/19-32/34391/19-32) експерти дійшли наступних висновків.

Підпис від імені ОСОБА_2 , що розміщений на відтиску печатки в графі «Виплачено завдатку в еквіваленті 3500 Євро» на другому аркуші договору на виготовлення, доставку та монтаж вікон № 12 від 27.04.2016 року, укладеного між ПМП «ПЕСА» в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів.

Рукописний запис «27.04.2016 отримала 3500» в графі «Виплачено завдатку в еквіваленті 3500 (Три тисячі п`ятсот) евро» на другому аркуші договору на виготовлення, доставку та монтаж вікон № 12 від 27.04.2016 укладеного між ПМП «ПЕСА» в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , виконаний ОСОБА_2 .

Рукописний запис «27.04.2016 отримала 3500» в графі «Виплачено завдатку в еквіваленті 3500 (Три тисячі п`ятсот) евро» на другому аркуші договору на виготовлення, доставку та монтаж вікон № 12 від 27.04.2016, укладеного між ПМП «ПЕСА» в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , виконаний ОСОБА_2 без навмисної зміни ознак власного почерку.

Підпис від імені ОСОБА_2 , що розміщений на відтиску печатки в графі «Виплачено завдатку в еквіваленті 3500 (Три тисячі п`ятсот) евро» на другому аркуші договору на виготовлення, доставку та монтаж вікон № 12 від 27.04.2016, укладеного між ПМП «ПЕСА» в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , виконаний ОСОБА_2 .

Підпис від імені ОСОБА_2 , що розміщений на відтиску печатки в графі «Виплачено завдатку в еквіваленті 3500 (Три тисячі п`ятсот) евро» на другому аркуші договору на виготовлення, доставку та монтаж вікон № 12 від 27.04.2016, укладеного між ПМП «ПЕСА» в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , виконаний ОСОБА_2 без навмисної зміни.

В судовому засіданні експерти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виконаний ними експертний висновок підтримали, вказали, що наданий ними висновок є обґрунтований, повний та категоричний.

Експерт ОСОБА_4 пояснила, що у висновку експертизи вона підписала усі аркуші, за включенням аркуша експертизи № 14 де містяться висновки експертів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 викладені у пунктах 2, 3. Вказаний аркуш вона не підписувала, оскільки на ньому викладені експертні висновки викладені у пунктах 2, 3 які не відносяться до її компетенції. Висновок який відноситься до її компетенції викладений у пункті 1 заключної частини експертного висновку, який міститься на 13 аркуші та який нею підписаний.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 показав, що був присутнім 27.04.2016 року під час укладення договору між приватним малим підприємством «ПЕСА» в особі директора ОСОБА_2 та фізичною особою ОСОБА_1 на виготовлення, доставку та монтаж вікон. Договір був укладений у його присутності. Кошти в сумі 3500 євро також передавались у його присутності, які отримала ОСОБА_2 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 показав, що після встановлення вікон проводив ремонтні роботи у квартирі ОСОБА_1 . Встановлював підвіконники, робив відкоси, завершував оздоблювальні роботи, оскільки роботи по встановленню вікон не були повністю виконані.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він зустрічав машину із м. Тернополя на якій привозили вікна та показував куди потрібно було їх занести, зокрема квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, за встановлених судом обставин справи суд вважає, що у задоволенні позовних вимог приватного малого підприємства «ПЕСА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору №12 від 27.04.2016 року укладеного між приватним малим підприємством «ПЕСА» в особі директора ОСОБА_2. та фізичною особою ОСОБА_1 на виготовлення, доставку та монтаж вікон в частині отримання ОСОБА_2 від імені приватного малого підприємства «ПЕСА» завдатку в сумі 3500 євро з тих підстав, що вказаний договір в оспорюваній частині не підписувала ОСОБА_2 слід відмовити за їх недоведеністю, оскільки за результатами розгляду судової справи встановлено, що спірний договір в частині отримання ОСОБА_2 від імені приватного малого підприємства «ПЕСА» завдатку в сумі 3500 євро підписано ОСОБА_2 , що доводиться висновком проведеної у справі комісійної судово-почеркознавчої експертизи від 02.01.2020 року №20956/20957/19-32/34391/19-32, який суд вважає повним, обґрунтованим та таким, що відповідає іншим матеріалам справи та показам свідків, які допитані в ході розгляду даної цивільної справи, а тому відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог ПМП «ПЕСА».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 215, 626, 638, 639 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог приватного малого підприємства «ПЕСА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору №12 від 27.04.2016 року укладеного між приватним малим підприємством «ПЕСА» в особі директора ОСОБА_2. та фізичною особою ОСОБА_1 на виготовлення, доставку та монтаж вікон в частині отримання ОСОБА_2 від імені приватного малого підприємства «ПЕСА» завдатку в сумі 3500 євро - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич