Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

№ 610/1514/20

№ 2/610/577/2020

24.12.2020 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: Стригуненко В.М.

за участі

секретаря: Паточки А.М.,

розглянувши в місті Балаклія Харківської області у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Балаклійська державна нотаріальна контора Харківської області, Донецька селищна рада Балаклійського району Харківської області, про тлумачення заповіту та визнання права на спадщину за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач просить:

1)тлумачити зміст заповіту, складеного ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та посвідченого секретарем виконавчого комітету Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області Сафоновою В.В. за реєстраційним № 87 від 24 жовтня 2017 року, а саме встановити загальне для усіх сторін значення слів і понять, що дійсна воля заповідача полягала в наданні розпорядження стосовно усього майна, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і всього, що буде належати на день смерті та матиме за законом ОСОБА_4 , заповідане доньці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

2)визнати за нею право на спадщину за заповітом, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина складається з права отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , яке належало померлій ОСОБА_4 на підставі договору про надання в безтермінове користування земельної ділянки, завіреного в Балаклійській державній нотаріальній конторі Харківської області від 24 березня 1958 року за реєстраційним номером 789 виданого на ім`я ОСОБА_5 ;

Обґрунтовуючи позов зазначила, що підставою для звернення до суду став спір щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті її матері ОСОБА_4 , яке складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Спадкодавець, яка за життя тяжко хворіла на онкологічне захворювання, залишила заповіт від 24.10.2017р., згідно якого спадкоємцем всього майна, де б і з чого воно не складалось, є ОСОБА_1 . Такий заповіт залишила, оскільки лише позивач піклувалася про неї, а відповідачі жодної допомоги матері не надавали. Позивач у визначений законом строк звернулась до Балаклійської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого була відкрита спадкова справа. На її заяву від 27.05.2020р. державний нотаріус Носова М.В. надала роз`яснення, з яких вбачається, що нотаріус не хоче видавати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом та пропонує видати таке свідоцтво за законом, як дочці померлої. Однак, окрім ОСОБА_1 до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась ще й сестра ОСОБА_2 та брат ОСОБА_3 , як спадкоємці за законом. Тому вважає, що на даний час існує спір щодо спадкового майна у зв'язку з порушенням її права на спадкування за заповітом (т. 1 а.с. 4-11).

10.08.2020р. відповідачем ОСОБА_2 подано відзив, у якому просила відмовити у задоволені позову та вказала, що спору з приводу спадкового майна не існує, позивачем не надано суду правовстановлюючих документів на таке майно ні на ім'я спадкодавця ОСОБА_4 , ні на ОСОБА_5 . Позивачем не надано до суду підтверджуючих документів щодо встановленого кола спадкоємців після вказаних померлих. Зміст позовної заяви є необґрунтований, не відповідає дійсності, не підтверджений належними та допустимими доказами. Зазначила, що вказаний заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а тому є недійсним. Посвідчення заповіту особою, яка не мала на це правових підстав не відповідає вимогам чинного законодавства. Вважає, що за станом здоров'я ОСОБА_4 можливо не могла усвідомлювати свої дії в момент складання заповіту, можливо вона перебувала під чиїмось впливом. Позивач в своїй позовній заяві не вказала в чому саме полягає спір між спадкоємцями та в якій частині заповіт слід тлумачити, в якій частині не можливо його виконати (т. 1 а.с. 157-162).

Представник позивача просив справу розглянути за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (т. 2 а.с. 109).

Представник відповідача ОСОБА_2 просила справу розглянути за її та відповідача відсутності. Надала письмові пояснення, в яких проти задоволення позову заперечувала та вказала, що позивач не виконав жодних дій для досудового врегулювання спору, в тому числі не здійснено необхідне звернення до нотаріуса для оформлення спадщини у порядку встановленому законом. Відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій з оформлення спадщини за померлою немає, тобто позивач не зверталась до нотаріуса для оформлення спадщини, а одразу звернулась до суду. Вважає, що в даній ситуації позивач обрала невірний спосіб захисту її нібито порушеного права. Зазначила, що відповідач ОСОБА_2 не оспорює право позивача на оформлення нею спадщини і не вчинила жодних дій, які б про це свідчили, сам заповіт не оспорює. Навпаки з тексту позовної заяви вбачається наявність спору між позивачем та нотаріусом, який відмовляється видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Просячи тлумачити заповіт, позивач не зазначає, що саме і кому не зрозуміло з його тексту (т. 2 а.с. 103-105).

Відповідач ОСОБА_3 про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (т. 1 а.с. 119, 120), однак на пошту за отриманням судової повістки і в судове засідання не з`явився (т. 2 а.с. 101, 102), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається.

Балаклійська державна нотаріальна контора Харківської областінадала заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, не заперечували проти задоволення позовних вимог (т. 1 а.с. 257).

Донецька селищна рада Балаклійського району Харківської області надала заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, не заперечували проти задоволення позовних вимог (т. 2 а.с. 1).

Суд зазначає, що Андріївська селищна рада Балаклійського району Харківської області було помилково зазначена, як третя особа, в ухвалі про відкриття провадження у справі, оскільки вже на той час такого органу не існувало, її правонаступником є Донецька селищна рада Балаклійського району Харківської області, як правильно зазначив позивач у своїй позовній заяві.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 20, 21).

Як зазначає позивач, після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно, яке складається з права отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 , яке належало їй на підставі Договору про надання в безтермінове користування земельної ділянки, завіреного у Балаклійській державній нотаріальній конторі Харківської області від 24.03.1958р. на ім`я ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 22, 23).

Згідно копії довідки Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області від 17.01.2020р., на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_1 (донька), ОСОБА_7 (онука), ОСОБА_8 (онука), ОСОБА_3 (син) та ОСОБА_9 (син) (т. 1 а.с. 25).

В 2014р. ОСОБА_4 перебувала в терапевтичному відділення з діагнозом атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2 ст., 11.05.2018р. проходила обстеження в м. Харків (кабінет УЗД «Діагност»), 18.05.2018р. направлялась на стаціонарне лікування (т. 1 а.с. 27-29).

Після смерті ОСОБА_4 14.08.2019р. заведено спадкову справу № 423/2019 (т. 1 а.с. 26).

24.10.2017р. ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений в приміщенні Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області секретарем виконавчого комітету Андріївської селищної ради Сафоновою В.В., яким на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і, взагалі те, що буде їй належати на день смерті, та на що вона за законом матиме право, доньці ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 а.с. 30).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 14.08.2019р. зазначений заповіт є чинним (т. 1 а.с. 31).

З протоколу І сесії VII скликання Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області від 06.11.2015р. вбачається, що на порядку денному було питання про покладення відповідальності за ведення нотаріальних дій (т. 1 а.с. 32-36).

Рішенням І сесії VII скликання Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області № 10- VII від 06.11.2015р., відповідальність за ведення нотаріальних дій покладено на секретаря виконкому ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 37, т. 2 а.с. 27).

Позивачем до Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області було подано заяву від 27.05.2020р., в якій просила надати роз`яснення щодо переоформлення спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 38-40).

Із відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори від 28.05.2020р. вбачається, що згідно п. 3 ст. 1247 ЦК України заповіт повинен бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами зазначеними в ст. 1251 ЦК України. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про нотаріат» до нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування, у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи вчиняють нотаріальні дії, зокрема: посвідчують заповіти (крім секретних). У період до 17 вересня 2015 року вищевказані нотаріальні дії вчинювались посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, керуючись «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України», що був зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 26.10.1994 року за № 256/466 та втратив чинність у зв`язку із затвердженням «Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування» із змінами від 17.09.2015р. № 1784/5, від 25.10.2016р. № 3058/5 та від 27.08.2018р. № 2786/5, яким вчинення деяких видів нотаріальних дій посадовими особами Виконавчих комітетів селищних рад не передбачається. Рекомендували отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно ст. 1261 ЦК України (т. 1 а.с. 41, 42).

10.08.2020р. на запит суду Балаклійською державною нотаріальною конторою Харківської області було надано інформаційні довідки зі Спадкового реєстру від 04.08.2020р., з яких вбачається, що заповіт ОСОБА_4 від 24.10.2017р. є чинним, заведено спадкову справу, однак не вбачається про видачу на підставі нього свідоцтва про право на спадщину (т. 1 а.с. 171, 172), а також надано копію спадкової справи № 423/2019 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1 а.с. 173-248), яка містить, зокрема, такі документи:

- заяву позивача про прийняття спадщини від 20.07.2019р., на яку вона має право згідно заповіту від 24.10.2017р. (т. 1 а.с. 174);

- заяву відповідача ОСОБА_2 про прийняття спадщини від 13.11.2019р. (т. 1 а.с. 175);

- довідку Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області від 09.08.2019р. про те, що на момент своєї смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 , разом з сином ОСОБА_3 , донькою ОСОБА_1 , онукою ОСОБА_7 та онукою ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 181);

- свідоцтво про смерть ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 (т. 1 а.с. 186);

- довідку Балаклійського БТІ від 21.01.2020р., з якої вбачається, що станом на 31.12.2012р. власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_5 на підставі Договору про надання в безтермінове користування земельної ділянки, посвідчений Балаклійською державною нотаріальною конторою 24.03.1958р., акт про завершення будівництва, зареєстровано в Балаклійському БТІ 13.02.1964р. (т. 1 а.с. 204);

- заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 24.06.2020р., ОСОБА_2 від 07.07.2020р., 14.07.2020р. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 205, 206, 224, 229);

- постанову державного нотаріуса Балаклійської державної нотаріальної контори Голуб В.М. від 16.07.2020р. про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_4 , оскільки відсутні документи, передбачені чинним законодавством України для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно (т. 1 а.с. 236).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулися позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , які разом з ОСОБА_3 , проживаючого разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину. Було заведено спадкову справу.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1298 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Як вбачається з Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом від 22.02.2012р. № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту, перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє в його прийомі (п.п. 4.9, 4.10, 4.12 п. 4, п.п. 5.1 п. 5 глави 10 розділу II).

Разом з тим, в матеріалах справи та наданій суду копії спадкової справи відсутня заява позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину, в тому числі за заповітом. Наявні лише такі заяви інших спадкоємців, одній з яких ОСОБА_2 за постановою нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Статтею 49 ЗУ «Про нотаріат» передбачені підстави для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду (ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про нотаріат»).

Позивач посилається на те, що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, натомість погоджується видати свідоцтво про право на спадщину за законом, тому вбачається спір щодо спадкового майна.

Однак, в матеріалах справи наявна лише заява позивача до нотаріуса про надання роз'яснення щодо переоформлення спадщини, на яку нотаріус надав відповідне роз'яснення, яке суд не може розцінювати, як відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки з відповідною заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом у встановленому законом порядку позивач до нотаріуса не зверталась.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного, невизнаного чи оспорюваного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Цивільним процесуальним засобом, яким забезпечується реалізація права на звернення до суду, є позов, тобто матеріально-правова вимога до суду заінтересованої особи (позивача) про здійснення правосуддя в цивільній справі на захист прав, свобод чи інтересів, порушених чи оспорюваних іншою особою (відповідачем).

Таким чином, в предмет судового захисту входять саме порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси.

Посилаючись на порушення її законних прав на спадкування за заповітом внаслідок не видання нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач не надала відповідної постанови нотаріуса про відмову у вчиненні вказаної нотаріальної дії, що могло б бути наслідком подання нею відповідної заяви, якої позивачем вочевидь подано не було.

Таким чином, судовим розглядом не встановлено порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи законних інтересів позивача, за правових підстав та обґрунтування даного позову.

Суд вважає, що позивач обрала неналежний спосіб захисту свого права. Позивач має право захистити свої законні інтереси шляхом подання заяви нотаріусу про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а вже в разі належно оформленої відмови нотаріуса у видачі такого свідоцтва, звернутись до суду за вирішенням спору, який виник. Без цього поданий позов є передчасним.

Згідно з положеннями статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до статті 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями.

У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Однак, з позовної заяви та наявних в матеріалах справи документів не вбачається, кому саме не зрозумілий зміст заповіту, що саме в його змісті є незрозумілим, суперечливим, відсутня відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій в зв`язку з цим.

Тому не доведено наявність підстав для тлумачення змісту заповіту.

Представник відповідача, крім іншого, посилалась на наявність спору лише між позивачем та нотаріусом, та відсутності спору між позивачем та відповідачами.

З цього приводу суд зазначає, що у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Оскільки після смерті ОСОБА_4 спадщину, окрім позивача ОСОБА_1 , прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , позов у цій справі стосується безпосередньо їх прав та обов'язків, тому вони повинні бути відповідачами у даній справі.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасників нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Суд також зазначає, що за ухвалами Балаклійського районного суду Харківської області від 21.07.2020р. та 29.07.2020р. заяву про забезпечення позову задоволено, заборонено державному нотаріусу Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області Голуб Вікторії Миколаївні: видавати будь-кому свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 79, 91, 92, 105, 107, 108).

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Тому заходи забезпечення позову необхідно скасувати.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору не підлягають розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в:

1.Повністю відмовити в задоволенні позову.

2.Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалами Балаклійського районного суду Харківської області від 21.07.2020р. та 29.07.2020р. у вигляді заборонити державному нотаріусу Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області Голуб Вікторії Миколаївні:

oвидавати будь-кому свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

oвчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дата складання повного судового рішення 31 грудня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , рнокпп НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Балаклійська державна нотаріальна контора Харківської області, місцезнаходження: 64207, Харківська область, м. Балаклія, вул. Соборна, б. 92.

Третя особа: Донецька селищна рада Балаклійського району Харківської області, місцезнаходження: 64250, Харківська область, Балаклійський район, смт. Донець, вул. Центральна, б. 40, .

Головуючий В.М. Стригуненко