Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2020 Справа №607/3110/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Романів В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулося в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 6 736, 56 гривень.

В обґрунтування позову позивач вказує, що у зв`язку із уточненням середньої заробітної плати по народному господарству за серпень-вересень 2017 року та при масовому перерахунку індексації заробітку з 01 березня 2019 року проіндексовано основний розмір пенсії (3824,55 х 1,17 = 4474,72), проте індексації підлягав середньомісячний заробіток 3764,40 х 1,17 = 4404,35. Відтак, утворилась переплата за період з 21.09.2017р.-30.11.2019 р. в сумі 6 736, 56 грн. Вважають, що у даному випадку є рахункова помилка з боку позивача внаслідок помилки програмного забезпечення. Зазначив, що вказані грошові кошти є безпідставно набутими та підлягають поверненню відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала суду відзив на позовну заяву, згідно якого вони позовних вимог не визнають, проти задоволення позову заперечують. Зазначає, що позивач безпідставно посилається на норми законодавства, що здійснює правове регулювання випадків надміру виплачених сум пенсій внаслідок зловживань з боку пенсіонера. Так, позивач у позовній заяві посилається на ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкові державне пенсійне страхування», де зазначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Проте, позивач у позовній заяві не вказав, які саме дії ОСОБА_1 , як одержувача пенсії є зловживаннями, що призвели до виплати їй пенсії надміру. Не долучено до позовної заяви доказів того, що відповідач вчинила будь-які зловживання зі свого боку або подала позивачеві недостовірні дані під час нарахування та виплати пенсії. Вважають, що програмну помилку при нарахуванні пенсії не можна вважати рахунковою, що підтверджено правовою позицією висловлену Верховним Судом у своїй постанові від 05 лютого 2018 р. у цивільній справі №556/1231/17 (провадження №61-1763 св 17). Помилку, яку допустив позивач, не можна відносити до рахункової помилки (тобто пов`язаної із арифметичними обчисленнями та підрахунками), оскільки вона (помилка) має програмний характер і допущена під час масового автоматичного перерахунку пенсій. Допущення помилок при формуванні даних масового перерахунку не можна вважати рахунковою помилкою, тим більше, що помилка при нарахуванні пенсії була неодноразовою та повторювалася на протязі декількох років (з 21.09.2017 р.-30.11.2019 р.). Переплата по пенсії в сумі 6 736,56 грн. виникла саме через програмну помилку Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та не може розцінюватись як рахункова помилка. Позивачем не доведено наявність рахункової помилки, яка допущена працівниками Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та наявність зловживання з боку відповідача або її недобросовісності.

Представник Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, подавши клопотання відповідно до якого просить справу розглядати у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат Яремко О.М. в судове засідання не з`явилися. Від представника відповідача в суд надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги не визнають, проти задоволення позову заперечують із мотивів, викладених у відзиві.

Суд розглянувши матеріали справи встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком.

Відповідно до розпорядження заступника начальника управління-начальника відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №14 управління застосування пенсійного законодавства Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, яка, розглянувши пенсійну справу, особовий рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_1 , яка одержує пенсію за віком в розмірі 4 194,63 грн. на місяць, встановлено, що сума переплати отримуваної нею пенсії склала 6 414,88 грн. Згідно з довідкою відділу з призначення, перерахунку та виплати пенсій зазначеного Управління, утворилася за період з 21.09.2017 р. по 30.11.2019 р.

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, внаслідок рахункової помилки з боку об`єднаного управління, у відповідача за період з 21.09.2017 р. по 30.11.2019 р. утворилась переплата пенсії в сумі 6 736,56 грн. у зв`язку із уточненням середньої заробітної плати по народному господарству за серпень-вересень 2017 року при перерахунку індексації заробітку з 01 березня 2019 року. Відтак було проіндексовано основний розмір пенсії (3824,55 х 1,17 = 4474,72), проте індексації підлягав середньомісячний заробіток 3764,40 х 1,17 = 4404,35.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності зазначених обставин.

Такий правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковими для судів.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_1 вчинила неправомірні дії або подала недостовірні дані щодо стажу роботи під час проведення перерахунку пенсії за вказаний період.

Щодо тверджень представника позивача про наявність рахункової помилки з його боку, суд виходить з наступного.

Пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії».

За таких обставин, враховуючи те, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_1 отриманих коштів у розмірі 6 736,56 гривень, які є пенсійною виплатою, призначеною їй позивачем, а тому, відповідно до статті 1215 ЦК України, зазначена сума поверненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна, відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо Апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан