БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/5814/19
провадження № 2/361/706/20
РІШЕННЯ

(Заочне)

Іменем України

13 лютого 2020 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді:Петришин Н.М.,
за участю секретаря: Плиси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі, окрім позивача, зареєстрований ОСОБА_3 . На початку вересня 2011 року позивач надала згоду на реєстрацію відповідача як наймача квартири строком на чотири місяці. Зі сплином чотирьох місяців відповідач забрав свої речі та виїхав з квартири, однак з місця свого реєстрації не знявся. Протягом п`яти років позивач намагалася встановити фактичне місце проживання відповідача для вирішення питання про зняття останнього з реєстраційного обліку. Однак, позивачу не вдалося відшукати відповідача. Реєстрація відповідача у будинку позивача є протиправною та такою, що чинить останній перешкоду у вільному користуванні та розпорядженні свої майном.

За таких обставин, позивач звертається із даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 23).

У судовому засіданні 09 грудня 2019 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про що внесена відповідна ухвала до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 13 лютого 2020 року представник ОСОБА_4 заявив клопотання про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_7 . Таке клопотання судом задоволено, про що внесена відповідна ухвала до протоколу судового засідання. Також, у клопотанні ОСОБА_4 повідомив, що раніше заявлений свідок ОСОБА_6 померла, а свідок ОСОБА_5 за станом здоров`я не може прибути у судове засідання. На повторному виклику свідка ОСОБА_5 у судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не наполягав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 позовну заяву підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями ст. 280 ЦПК України.

Обставини справи, що встановлені судом.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування від 17 червня 2002 року, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Репою С.В. (а.с. 6).

У вищевказаній квартирі зареєстровані: з 27.08.2002 року ОСОБА_1 - власник квартири, та з 07.09.2011 року ОСОБА_3 - наймач, про що свідчить копія довідки № 1203, видана 23 липня 2019 року виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області (а.с. 5).

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області від 23.08.2019 р. та довідки Калитянської селищної ради Броварського району Київської області від 27 серпня 2019 року ОСОБА_3 з 07.09.2011 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 19-21).

До матеріалів справи додано акти обстеження квартири, які складені власником квартири ОСОБА_1 та двома сусідами ОСОБА_6 , ОСОБА_5 04 серпня 2018 року, 01 вересня 2018 року, 06 жовтня 2018 року, 03 листопада 2018 року, 01 грудня 2018 року, 05 січня 2019 року, 02 лютого 2019 року, 02 березня 2019 року, 04 квітня 2019 року, 04 травня 2019 року, 01 червня 2019 року, 06 липня 2019 року, 03 серпня 2019 року, 01 вересня 2019 року, 05 жовтня 2019 року. Зі змісту вказаних актів вбачається, що на момент обстеження квартири АДРЕСА_1 , в ній проживала лише ОСОБА_1 у квартирі не проживає, одяг та будь-які речі останнього у квартирі відсутні.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що є колегою позивача, також вони товаришують сім`ями. Свідок кожен день буває у квартирі позивача, оскільки заходить до останньої та забирає її на роботу. Однак, у квартирі жодного разу не бачила відповідача. Свідку відомо, що у квартирі зареєстрований наймач ОСОБА_3 , однак жодного разу його у квартирі ОСОБА_1 свідок не бачила.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 16 ЦК України передбачено кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із положеннями ст.ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Із матеріалів справи встановлено, що квартира знаходиться у власності позивача, відповідач права власності на квартиру чи її частку не має, не є родичем позивача, у будинку був зареєстрований з 07.09.2011 року як таким, що винаймає у позивача квартиру, однак вже на протязі дев`яти років у квартирі не проживає, не користується нею як своїм житлом, у квартирі відсутні його речі, не несе витрат на утримання квартири та не сплачує за комунальні послуги.

З огляду на викладені обставини, та враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також те, що відповідач без поважних причин відсутній за місцем своєї реєстрації, а факт реєстрації перешкоджає позивачу вільно користуватися, володіти та розпоряджатися її майном, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання відповідача таким, що втратив право користування даною квартирою.

На підставі викладеного, та керуючись Конституцією України, ст.ст. 16, 321, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 141, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Н.М. Петришин