Справа № 509/4734/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Дорошко А.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року позивачі звернулися до Овідіопольського районного суду Одеської області із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони разом із відповідачами є співвласниками у розмірі ј кожного трьох кімнатної квартири АДРЕСА_1 , на підставі розпорядження Органу приватизації за №1530 від 10.02.2005 року.

Позивачами вказано що вони користуються окремо частиною квартирою, зробили окремий вихід, також і відповідачі користуються окремим виходом. Позивачі бажають поділити в натурі квартиру, але відповідачі відмовляються. Та відповідно до висновку експерта ТОВ «БУДЕКСПЕРТ-Т» є технічна можливість поділу майна в натурі.

Позивачі посилаються на те, що фактично поділили та користуються частиною майна, але за комунальні послуги, якими користуються також і відповідачі оплачують тільки позивачі, оскільки лічильники знаходяться у частині квартири якою користується позивачі, а тому, на підставі статей 364 та 367 Цивільного кодексу України, вони просять суд, поділити квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до висновку експертного будівельно-технічної дослідження №861/2018 від 17.08.2018року, визнати правовласності ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , Паспорт серія НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 у АДРЕСА_3 приміщень: 5- житлова кімната, площею 18,3 кв.м., 6-передпокій, площею 13,7 кв.м., 7-ванна, площею 3,7 кв.м., 8-вбиральна,площею 1,7 кв.м., 9-кухня, площею 17,4 кв.м., 10-житлова кімната, площею14,5 кв.м., тераса, площею2,4кв.м., загальною площею 71,7 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м.;виділити в натурі, в рівних частках, у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 складу об`єкта нерухомого майна, а саме частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 у АДРЕСА_3 приміщень: 5- житлова кімната, площею 18,3 кв.м., 6-передпокій, площею 13,7 кв.м., 7-ванна, площею 3,7 кв.м., 8-вбиральна,площею 1,7 кв.м., 9-кухня, площею 17,4 кв.м., 10-житлова кімната, площею14,5 кв.м., тераса, площею2,4кв.м., загальною площею 71,7 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м. як окрему одиницю; у зв`язку із виділом в натурі в рівних частках, у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зі складу частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 у АДРЕСА_3 приміщень: 5- житлова кімната, площею 18,3 кв.м., 6-передпокій, площею 13,7 кв.м., 7-ванна, площею 3,7 кв.м., 8-вбиральна,площею 1,7 кв.м., 9-кухня, площею 17,4 кв.м., 10-житлова кімната, площею14,5 кв.м., тераса, площею2,4кв.м., загальною площею 71,7 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м. припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , паспорт серія НОМЕР_4 .

У судове засідання позивачі, та представник позивачів ОСОБА_5 не з`явились, але надала до суду клопотання про проведення засідання суду без присутності представника та позивачів на підставі доказів які є в матеріалах справи. Не заперечувала проти розгліду справи по суті.

Відповідач ОСОБА_3 подав 30.01.2020 року, через канцелярію суду клопотання про проведення судового засідання без його присутності. Позовні вимоги визнає та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 надіслав до суду клопотання, де зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на просить задовольнити позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - на підставі розпорядження Органу приватизації за №1530 від 10.02.2005 року стали приватними сумісними співвласниками у розмірі ј кожного трьох кімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Зазначена квартира на підставі технічного паспорту від 15.06.2018 року виготовлений ТОВ «БУБЕКСПЕРТ-Т» є трьох кімнатною квартирою, загальною площею 123,8 кв.м. житловою площею 42,8 кв.м. складається з двох окремих квартир та в цілому у складі квартири: : 5- житлова кімната, площею 18,3 кв.м., 6-передпокій, площею 13,7 кв.м., 7-ванна, площею 3,7 кв.м., 8-вбиральна,площею 1,7 кв.м., 9-кухня, площею 17,4 кв.м., 10-житлова кімната, площею14,5 кв.м., тераса, площею 2,4 кв.м., загальною площею 71,7кв.м., житловою площею 32,8 кв.м. та квартири: 1 комора, площею 4,8 кв.м., 1-коридор, площею 4,7 кв.м., 2 кухня, площею 16,0 кв.м., 3- житлова кімната, площею 10,0 кв.м., 4 коридор, площню 7,6 кв.м., 11-коридор, площею 3,9кв.м., 12-вбиральня, площею 1,3 кв.м., 13- ванна, площею 3,2 кв.м., тераса, площею 0,6 кв.м., загальною площею 52,1кв.м., житловою площею 10,0 кв.м

Судом встановлено що сторони по справі фактично користуються окремими квартирами, яка має одну юридичну адресу, та між позивачами та відповідачами не має порозуміння що до розподілення комунальних витрат, та особистого розпорядження своєю часткою майна.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб

Згідно ст. 364 ЦК Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно зі ст. 367 ЦКмайно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідні роз`яснення щодо порядку проведення поділу містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7. Зокрема, в п. 7 цієї постанови зауважено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Поділ майна, що є в спільній частковій власності, з урахуванням положення, встановленого ч. 2 ст. 372 ЦК щодо рівності часток кожного із співвласників у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

При розгляді таких справ необхідно також враховувати і спеціальні норми, що містяться у законодавстві.

Згідно ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо, таке припинення не завдає істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2009 р. № 1104 була скасована необхідність отримання дозволів на перепланування та переобладнання житлових будинків і гуртожитків.

Так даною Постановою затверджено перелік будівельних робіт, на виконання яких не вимагається дозвіл зокрема на:

перепланування квартир у багатоквартирних житлових будинках та кімнат у гуртожитках, а також об`єктів громадського призначення із збереженням несучої конструкції, без перевищення допустимих навантажень на перекриття, стіни та фундаменти за умови дотримання існуючих архітектурно-планувальних вимог, державних будівельних норм, місцевих правил забудов ;

відновлення або посилення чи поліпшення окремих конструкцій будівель та споруд, зокрема таких, що перебувають в аварійному стані, без зміни їх функціонального призначення і архітектурного вигляду;

установлення приладів для ведення відокремленого обліку енергоносіїв, гарячої і холодної води;

улаштування чи закриття дверних або віконних прорізів;

збільшення житлової чи допоміжної площі шляхом демонтажу перегородок, комор, печей, камінів, грубок, вітрин, засклення балконів і лоджій.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207 перепланування до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Переобладнання улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Для таких видів робіт як (перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків, улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів) в силу вимог ст. 100, 152 ЖК Української РСР та постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2009 р. № 1104 дозвіл не вимагається.

Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572 власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право зокрема на: переобладнання і перепланування житлових приміщень відповідно до статей 100 і 152 Житлового кодексу Української РСР.

Постановою Кабінету Міністрів від 28.12.2016 №1024, було внесені зміни до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків. Зокрема, постановою передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування свого помешкання на підставі стст.100 і 152 Житлового кодексу УРСР.

Відповідно до згаданих статей виконання наймачем та власниками робіт з переобладнання та перепланування житлового будинку, житлового приміщення та житлового приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що надають право на їх проведення. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потрібне.

Відповідно до чч.1, 2 ст.376 ЦКжитловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Позивачі не будували на земельній ділянки, будівництво відбулось на вже збудованої та введеної в експлуатацію прибудови першого поверху.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 2ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Щодо розподілу вищезазначеної квартири, відповідно до експертного будівельно-технічного дослідження №861/2018 від 17.08.2018року, зазначені відповіді:

Об`єкт нерухомого майна реконструйована квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Загальною площею 123,6 кв.м. житловою прощею 42,6 кв.м., відповідає наступним вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, що пред`являється до квартир (житлових будинків).

Відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, при наявному окремому виходу, існує технічна можливість виділити в натурі частину об`єкту нерухомого майна - частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 у складі приміщень: : 5- житлова кімната, площею 18,3 кв.м., 6-передпокій, площею 13,7 кв.м., 7-ванна, площею 3,7 кв.м., 8-вбиральна,площею 1,7 кв.м., 9-кухня, площею 17,4 кв.м., 10-житлова кімната, площею14,5 кв.м., тераса, площею 2,4 кв.м., загальною площею 71,7кв.м., житловою площею 32,8 кв.м.з відступом від вимог п.2.24, 2.27 ДБН В.22 15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» та врахуванням п.3.12 «Методичних рекомендації щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном» (умови для розподілу будинків старої забудови).

Відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, при наявному окремому виходу, існує технічна можливість виділити в натурі частину об`єкта нерухомості майна - частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 у АДРЕСА_3 приміщень: 1 комора, площею 4,8 кв.м., 1-коридор, площею 4,7 кв.м., 2 кухня, площею 16,0 кв.м., 3- житлова кімната, площею 10,0 кв.м., 4 коридор, площню 7,6 кв.м., 11-коридор, площею 3,9кв.м., 12-вбиральня, площею 1,3 кв.м., 13- ванна, площею 3,2 кв.м., тераса, площею 0,6 кв.м., загальною площею 52,1кв.м., житловою площею 10,0 кв.м. відступом від вимог п.2.24, 2.27 ДБН В.22 15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» та врахуванням п.3.12 «Методичних рекомендації щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном» (умови для розподілу будинків старої забудови).

Відтак згідно експертному висновку № 861/2018 від 17.08.2018р., та прибудова відповідає будівельним нормам, та є наступна технічна можливість виділу частки позивачів в натурі з квартири АДРЕСА_1 .

Позивачі добудовали на прибудови першого поверху 6-передпокій, площею 13,7 кв.м., 7-ванна, площею 3,7 кв.м., 8-вбиральна,площею 1,7 кв.м., 9-кухня, площею 17,4 кв.м., щоб відокремитись від відповідачів.

Судом встановлено, що позивачі та відповідачі фактично вже розділили та вже користуються окремими по факту квартирами та позивачі свідомо відступають від рівних частин, залишає собі меншу частину майна, а саме у складі приміщень: 5- житлова кімната, площею 18,3 кв.м., 6-передпокій, площею 13,7 кв.м., 7-ванна, площею 3,7 кв.м., 8-вбиральна,площею 1,7 кв.м., 9-кухня, площею 17,4 кв.м., 10-житлова кімната, площею14,5 кв.м., тераса, площею2,4кв.м., загальною площею 71,7кв.м., житловою площею 32,8 кв.м.

Відповідачі до суду заперечень стосовно розподілу не надавали, та письмово погодились з позовною заявою .

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Виходячи з того, що при запропонованому варіанті поділу вищезазначеної квартири відповідно до експертного висновку № 861/2018 від 17.08.2018р. у відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,у власності залишаться: частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 у АДРЕСА_3 приміщень: 1 комора, площею 4,8 кв.м., 1-коридор, площею 4,7 кв.м., 2 кухня, площею 16,0 кв.м., 3- житлова кімната, площею 10,0 кв.м., 4 коридор, площню 7,6 кв.м., 11-коридор, площею 3,9кв.м., 12-вбиральня, площею 1,3 кв.м., 13- ванна, площею 3,2 кв.м., тераса, площею 0,6 кв.м., загальною площею 52,1кв.м., житловою площею 10,0 кв.м. то право власності в цій частині мана припиняться у позивачів з моменту набрання чинності рішення суду.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 137, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.16, 358, 364 ЦК України

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати право власності ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , Паспорт серія НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_6 ) на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 у АДРЕСА_3 приміщень: 5- житлова кімната, площею 18,3 кв.м., 6-передпокій, площею 13,7 кв.м., 7-ванна, площею 3,7 кв.м., 8-вбиральна,площею 1,7 кв.м., 9-кухня, площею 17,4 кв.м., 10-житлова кімната, площею14,5 кв.м., тераса, площею2,4кв.м., загальною площею 71,7 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м.

Виділити в натурі, в рівних частках, у власність ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , Паспорт серія НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_6 ) зі складу об`єкта нерухомого майна, а саме частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 у АДРЕСА_3 приміщень: 5- житлова кімната, площею 18,3 кв.м., 6-передпокій, площею 13,7 кв.м., 7-ванна, площею 3,7 кв.м., 8-вбиральна,площею 1,7 кв.м., 9-кухня, площею 17,4 кв.м., 10-житлова кімната, площею14,5 кв.м., тераса, площею 2,4кв.м., загальною площею 71,7 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м. як окрему одиницю.

У зв`язку із виділом в натурі в рівних частках, у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зі складу частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 у АДРЕСА_3 приміщень: 5- житлова кімната, площею 18,3 кв.м., 6-передпокій, площею 13,7 кв.м., 7-ванна, площею 3,7 кв.м., 8-вбиральна,площею 1,7 кв.м., 9-кухня, площею 17,4 кв.м., 10-житлова кімната, площею14,5 кв.м., тераса, площею2,4кв.м., загальною площею 71,7 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м. припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , Паспорт серія НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 , паспорт серія НОМЕР_7 , ОСОБА_4 , паспорт серія НОМЕР_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 30.01.2020 року.

Суддя А.І.Бочаров.