Провадження 2/127/2578/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2020 року
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Максимчука Я.В.
розглянувши в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання таким, що втратив право користування житлом, -
ОСОБА_1 мотивувала позов тим, що на підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 11.09.2003 року та договору дарування від 01.12.2006 року вона є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1
Відповідач ОСОБА_2 - колишній чоловік позивача, зареєстрований в належній їй квартирі, однак, з 22.10.2012 року в квартирі не проживає, добровільно знятись з реєстрації за цією адресою не бажає, що створює позивачу перешкоди в користуванні, розпорядженні та володінні належним їй нерухомим майном.
Позивач просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Люлик Р.І. позов підтримав, просив вимоги позивача задоволити. Суду пояснив, що на підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 11.09.2003 року та договору дарування від 01.12.2006 року позивач є одноосібною власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У шлюбі з ОСОБА_2 . ОСОБА_1 знаходилась з 21.08.2007 року. Рішенням суду від 21.12.2011 року їх шлюб був розірваний. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в належній ОСОБА_1 квартирі, однак не є членом її сім`ї, з 22.10.2012 року у квартирі не проживає, речей його у квартирі немає, комунальні послуги не оплачує, витрат по утриманню житла не несе. Добровільно знятись з реєстрації відповідач також не бажає. Вона ніколи не чинила відповідачу перешкод в користуванні житлом. Де він проживає, чим займається - не знає. Договір щодо права користування житлом між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладався.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений за адресою реєстрації проживання, відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.
Суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Свідок ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , суду пояснила, що позивач - її племінниця і сусідка. ОСОБА_2 - колишній чоловік ОСОБА_1 . В період шлюбу позивач зареєструвала відповідача в належній їй квартирі, однак шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу відповідач залишив житло, забрав свої речі. З 2012 року в квартирі не з`являється і витрат на утримання житла не несе.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що з ОСОБА_1 вони перебувають у фактичних шлюбних стосунках. З весни 2012 року він проживає у належній позивачу квартирі АДРЕСА_1 . Із ОСОБА_2 він не знайомий. Речей відповідача у квартирі немає, він ніколи не приходив, претензій щодо житла не пред`являв. Житлово-комунальні послуги оплачують вони з позивачем. Договір щодо права користування житлом між власником житла - позивачем та відповідачем не укладався.
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 11.09.2003 року (а.с. 17) та договору дарування від 01.12.2006 року (а.с. 13-16) ОСОБА_1 є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 21.08.2007 року, після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінене на « ОСОБА_1 » (а.с. 18).
З повідомлення Департаменту адміністративних послуг від 07.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 28).
Рішенням суду від 21.12.2011 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний (а.с. 19).

З акту, складеного сусідами позивача ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 (а.с. 20) та засвідченого головою квартального комітету «Центральний» Гиренко Е.П. 23.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.10.2012 року за адресою реєстрації не проживає.

Відповідач є бувшим членом сім`ї власника квартири - ОСОБА_1 , речей його в квартирі немає, витрат по утриманню житла він не несе, договір щодо права користування житлом між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладався.

Дані обставини також підтвердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідач є бувшим членом сім`ї позивача, без поважних причин більше року не проживає в квартирі, витрат по утриманню квартири не несе, договір щодо права користування житлом не укладався, суд вважає необхідним на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житлом за місцем реєстрації.

Згідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого згідно квитанції від 30.07.2020 року судового збору в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача (а.с. 7).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні житлом шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН невідомий.

Повне судове рішення складене 09 листопада 2020 року.

Суддя: