Номер провадження 2/243/177/2020
Номер справи 243/9942/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 06 » лютого 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Гончарової А.О.,

за участю: секретаря судового засідання Олійник А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 13 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Слов`янської міської ради, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання права власності на частку земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Слов`янської міської ради про визнання права власності на частку земельної ділянки, яка мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після смерті спадкодавця залишилось рухоме та нерухоме майно у тому числі 1/20 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд під номером АДРЕСА_1 та частка приватизованої земельної ділянки розташована у АДРЕСА_1 , розміром 0,0911 га, кадастровий номер :01:006:1322, належна спадкодавцю на підставі Державного акту від 12.06.2001 року серія ІV-ДН №037864. ОСОБА_3 склала заповіт зареєстрований в спадковому реєстрі від 08.10.1991 року зареєстрований за № 2-3751, посвідчений державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Соловар В.І. Свідоцтво про право на спадщину за цим заповітом 13.06.2019 року, приватним нотаріусом Словміськнотокругу Соловар В.І., видане спадкоємцеві ОСОБА_1 Спадщина складається з 1/20 частки житлового будинку, 7/160 часток від якої з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд під номером АДРЕСА_1 - успадкована ОСОБА_1 . На 1/8 обов`язкову частку від 1/20 житлового будинку отримав свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_1 , та його померлій матері ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належала земельна ділянка, розташована у АДРЕСА_1 , на підставі Державного акту від 12.06.2001 року серія ІV-ДН №037864. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до нотаріуса для отримання свідоцтв про право на спадщину на 1/20 частку житлового будинку та на частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 13.06.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, за заповітом на земельну ділянку, оскільки у наданих спадкоємцями документах не вказана частка земельної ділянки, що належить спадкодавцеві.

Просять суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 19/20 часток земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , як таке, що набуте під час приватизації та на 7/160 часток вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_3 та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/160 частку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_3 .

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та їхній представник, ОСОБА_4 , не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви, відповідно до яких просили розглянути справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягали.

Відповідач, Слов`янська міська рада, відповідно до наданої заяви просила розглянути справу без участі свого представника, рішення ухвалити відповідно до діючого законодавства, заперечень щодо позову не надала.

Третя особа, Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, в судове засідання не з`явилась, суду надано письмові пояснення на позов, в яких зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 , ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 02.03.1953 року, ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 .

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.04.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі Державного акту від 12.06.2001 року ІV-ДН №037864 належить право власності на земельну ділянку площею 0.0911 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведена приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Соловар В.І., що підтверджується листом приватного нотаріуса від 08.11.2019 року. Спадкоємцем за заповітом після ОСОБА_3 є її син ОСОБА_1 , який спадщину прийняв шляхом постійного проживання зі спадкодавцем. Спадкоємцем, який має право на обов`язкову частку у спадщині, є її син ОСОБА_2 , який спадщину прийняв шляхом постійного проживання зі спадкодавцем. Донька померлої, ОСОБА_5 , спадщину не прийняла. Інших спадкоємців за законом немає.

13.06.2019 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Соловар В.І. було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 7/160 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд під АДРЕСА_1 .

13.06.2019 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Соловар В.І. було видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/20 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд під АДРЕСА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.06.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , оскільки у наданих спадкоємцями документах не вказана частка земельної ділянки, що належить спадкодавцеві.

Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на дану земельну ділянку за позивачами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні.

Згідно ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Із роз`яснень, викладених у п. 21 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за №7 від 16 квітня 2004 року, вбачається, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування`від 24.06.1983 року № 4 з наступними змінами й доповненнями якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розв`язує питання про визнання права на спадкоємне майно.

Таким чином, на час приватизації земельної ділянки спадкодавцеві залежала 1/20 частка житлового будинку, яка була успадкована позивачами: за ОСОБА_1 - 7/160 ід.частки; за ОСОБА_2 - 1/160 ід.частки, тому і відповідна частка земельної ділянки повинна бути визначена згідно часток визначених у свідоцтві про право на спадщину за заповітом та за законом відповідно за ОСОБА_1 - 7/160 ід.частки; та за ОСОБА_2 1/160 ід.частки.

Крім того, оскільки внесення до Державного акту змін, заміна Державного акту не передбачено діючим законодавством, враховуючі, що частки в Державному акті не визначені та визначити їх вже неможливо, з метою недопущення порушення прав співвласника вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_1 , належить визнати за ним право власності на частку земельної ділянки набуту ним під час приватизації зазначеної земельної ділянки у розмірі 19/20 часток.

Іншого шляху, ніж визнання права власності на вказану земельну ділянку в судовому порядку, у позивачів немає.

Оскільки на теперішній час відповідно до ст. 25 ЦК цивільна правоздатність ОСОБА_3 припинилась у зв`язку з їх смертю, тому позивачі у справі не можуть в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ними права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину.

Виходячи з вищенаведеного, з огляду на перелічені обставини справи закон прямо не забороняє суду ухвалити рішення щодо визнання за позивачами права власності на земельну ділянку, що створене на законних підставах, оскільки зробити це у якийсь інший спосіб є неможливим, тому права позивачів є порушеними і підлягають захисту.

Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1218, 1220, 1258, 1259, 1268 ЦК України, п. 3.14 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Слов`янської міської ради, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання права власності на частку земельної ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право спільної часткової власності на 19/20 часток земельної ділянки загальною площею 0,0911 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , як таке, що набуте ним під час приватизації на підставі Державного акту ІV-ДН №037864, виданого 12.06.2001 року виконкомом Слов`янської міської ради.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право спільної часткової власності на 7/160 часток земельної ділянки загальною площею 0,0911 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , як таке, що набуте ним в порядку спадкування після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , право спільної часткової власності на 1/160 частку земельної ділянки загальною площею 0,0911 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , як таке, що набуте ним в порядку спадкування після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 13 лютого 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області А.О. Гончарова