Справа № 507/1518/19
Провадження № 2/507/92/2020
Номер рядка звіту 81
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" лютого 2020 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Дармакуки Т.П.,
при секретарі судового засідання Копищик М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И В :
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
У зв`язку із неналежним виконанням умов договору щодо повернення коштів, рішенням Любашівського районного суду від 8 серпня 2016 року із неї на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 24 квітня 2013 року в сумі 28 163 грн. 75 коп.
Вказане рішення було виконано державним виконавцем в повному обсязі.
Проте, банк починаючи із 02 березня 2017 року самостійно списав кошти із зарплатних рахунків позивачки в загальному розмірі 6809 грн. 38 коп, при цьому списані кошти направлялися на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором.
Вказуючи, що після постановлення рішення банк не вправі нараховувати відсотки та рішення Любашівського районного суду виконано в примусовому порядку, позивач просила стягнути із відповідача 6809 грн. 38 коп.
Крім того, вказуючи на те, що кошти з її рахунку списувались неправомірно, чим її завдано моральну шкоду, яку вона оцінила в розмірі 10 000 грн, позивач просила стягнути з відповідача на її користь 10 000 грн.
Позивач в судове засідання не з`явилася , надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позов просила задовольнити.
Представник позивача адвокат Зятьковський Т.В. надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов просив задовольнити.
Представник відповідача на повторний виклик в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток, заяви про розгляд справи без участі представника банку в суд не надіслав. Разом із тим, від представника банку надійшло пояснення , в якому посилаючись на правомірність списання коштів, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» діяв відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, згідно норм чинного законодавства України та у рамках договірних відносин , а тому представник просив в задоволенні позову просив відмовити.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 30 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду , відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою від 22 листопада 2019 року за клопотанням представника позивача у АТ КБ «Приватбанк» витребувано докази.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Рішенням Любашівського районного суду від 08 серпня 2016 року ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 24.04.2013 року в сумі 28163 грн. 75 коп., який складається із наступного: заборгованість за кредитом 25618,06 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 728,37 грн., штраф /фіксована частина/ 500 грн., штраф (процентна складова) 1317,32 грн.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Любашівського РВ ДВС від 22 серпня 2018 року звернуто стягнення на доходи боржника та як вбачається із зазначеної постанови державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_2 отримує доходи в Головному управлінні Держгеокадастру в Одеській області та ОУ ПФУ (а.с.14).

Як вбачається із довідки 05 серпня 2019 року, ОСОБА_1 працює у Головному управлінні Держгеокадастру в Одеській області на посаді головного спеціаліста відділу у Любашівському районі та згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22 серпня 2018 року, в період роботи із вересня 2018 по липень 2019 року із ОСОБА_1 утримано боргу 21 727 грн. 73 коп. (а.с.15).

Разом із тим, із листа Любашівського РВ ДВС від 31 січня 2020 року вбачається, що в ході примусового виконання, рішення суду повністю виконане, в тому числі стягнено витрати виконавчого провадження: із заробітної плати, яку ОСОБА_1 отримувала у ГУ Держгеокадастрі в Одеській області стягнено 21 727 грн. 73 коп., із пенсії - 3 958 грн. 64 коп., 5 387 грн. 64 коп. сплачено самостійно боржником на депозитний рахунок відділу (а.с.

Як вбачається із довідок АТ КБ «Приватбанку», ОСОБА_1 отримувала заробітну плату на картку для виплат у відділенні АТ КБ «Приватбанк».

Згідно наданого позивачем розрахунку, із її картки проводилося автоматичне списання грошових коштів, починаючи із 02 березня 2017 року по 05 серпня 2019 року в сумі 6809 грн.38 коп., а саме:

02.03.2017 р.- 715,66 грн.,

15.03.2017 р.- 785 грн.,

21.10.2017 р.- 726 грн.,

03.02.2019р. - 1803,50 грн.

04.02.2019 р. - 901,75 грн.,

14.02.2019 р. - 825 грн.

17.03.2019 р. - 32,62 грн.,

14.06.2019 р. - 990 грн.,

04.08.2019 р.- 29,85 грн. при цьому списані кошти направлялися на погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 24.04.2013 року. Правильність наданого позивачем розрахунку підтверджується довідками та виписками по рахункам АТ КБ «Приватбанк» та не спростована відповідачем в установленому законом порядку.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач заперечує право банку примусово списувати заборгованість з її карткового рахунку, який було відкрито для отримання заробітної плати.

Щодо списання з картки грошових коштів, АТ КБ "ПриватБанк" вважає, що він діяв правомірно на підставі п.1.1.3.1.5 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною договору про відкриття карткового рахунку укладеного між позивачем та відповідачем.

Оцінка та висновки суду.

Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно списаних сум коштів, судом враховується наступне.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він обирає або на яку він вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Статтею 26 Закону України "Про оплату праці", визначено, що утримання із заробітної плати можуть провадитися тільки у випадках, передбачених законодавством.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Крім того, частиною першою статті 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка.

Відповідно до положень частини третьої статті 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Частиною 1 статті 1067 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах , погоджених сторонами.

Статтею 1071 ЦК України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Крім того, відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначає,що платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб. Умови договору на договірне списання повинні передбачати обсяг інформації, достатній для належного виконання такого списання банком, що обслуговує платника

(обставини, за яких банк має здійснити (здійснювати) договірне списання; найменування отримувача та банку отримувача; реквізити рахунка, з якого має здійснюватися договірне списання; реквізити договору між платником та отримувачем (за наявності договору), що передбачає право отримувача на договірне списання; перелік документів, що мають бути представлені отримувачем в обслуговуючий платника банк (якщо платник та отримувач домовились про надання цих документів до банку платника) тощо). Договірне списання здійснюється за платіжною вимогою отримувача або за меморіальним ордером, оформленим банком.

Згідно із п.6.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні, затвердженої постановою Національного банку України № 22 від 21.01.2004 року, якщо кредитором за договором є банк , що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію ,яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника. Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника , оформляє меморіальний ордер, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначає номер, дату договору , яким передбачено можливість застосування договірного списання.

Матеріали справи не містять доказів про те, що між сторонами такий договір укладався договір.

Як стверджує позивач вона не надавала банку розпорядження на списання грошових коштів з її карткового рахунку , на який зараховувалася її заробітна плата та матеріалами справи встановлено, що рішення Любашівського районного суду про стягнення заборгованості за кредитним договором виконано повністю в примусовому порядку.

Крім того, пояснення відповідача про те, що Банк діяв правомірно на підставі п.1.1.3.1.5 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною договору про відкриття карткового рахунку укладеного між позивачем та відповідачем, суд не приймає до уваги , оскільки доказів підписання ОСОБА_1 вказаних Умов і правил надання банківських послуг, відповідач не надав, а крім того заборгованість по кредиту стягнена в примусовому порядку.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи з доказів, наданих сторонами, суд приходить до висновку, що відповідач всупереч вимогам закону проводив самостійне автоматичне списання грошових коштів із заробітної плати позивача, в розмірі 6809,38 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує положення ст. 11 ЦК України, відповідно до якої підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

З обставин справи вбачається, що спір між сторонами виник із договірних зобов`язань. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди в договірних правовідносинах може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також, якщо умови про відшкодування прописані в укладеному договорі.

Таких обставин позивач в позовній заяві не навів, та матеріали долучені до позовної заяви таких обставин не містять, тому підстав для покладення на відповідача

обов`язку з відшкодування моральної шкоди позивачу не має, в зв`язку з чим у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. слід відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами

У відповідності дост.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Позивач в позові просила стягнути судові витрати на правову допомогу, які згідно попереднього розрахунку скаладають 7000 грн., проте, позивач не надала докази, що нею дійсно понесені такі витрати, а тому підстав для їх стягнення немає

Керуючись ст.ст. 258 ,259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути із акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 6809 грн. 38 коп., в іншій частині позову щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. та судових витрат відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" в дохід держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 18 лютого 2020 року.

Суддя: Т.П. Дармакука