Справа № 161/79/18 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В.
Провадження № 22-ц/802/1005/20 Категорія: 84 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Осіпука В. В.,

секретар судового засідання Галицька І. П.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 07.07.2020 звернувся в суд з заявою про поворот виконання постанови Волинського апеляційного суду від 27.05.2019, скасованої постановою Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 161/79/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Одночасно з даною заявою подав заяву про забезпечення позов. Заяву обгрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.12.2018 в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовлено. Постановою Волинського апеляційного суду від 27.05.2019 рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.12.2018 в даній справі скасовано, стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 компенсацію частки грошових коштів, розміщених на рахунках АТ КБ «Приватбанк» в розмірі 22500 доларів США. Постанову Волинського апеляційного суду від 27.05.2019 скасовано постановою Верховного Суду від 25.03.2020, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.12.2018 залишено без змін. Ѕ частки належної йому квартири за адресою: АДРЕСА_1 незаконно перебуває у власності ОСОБА_1 . Підставою забезпечення позову є обгрунтоване припущення заявника, що існує реальна загроза невиконання повороту постанови Волинського апеляційного суду від 27.05.2019 або ускладнити його виконання, оскільки ОСОБА_1 намагається відчужити спірну квартиру третім особам. Просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 87,7 кв. м, житловою площею 50,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2020 року накладено арешт на квартиру загальною площею 87,7 кв. м, житловою площею 50,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу. Вказує, що постановою Волинського апеляційного суду від 27.05.2019 у справі № 161/1943/19 було постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 22500 дол. США і саме це рішення виконувалось у виконавчому провадженні № 59417068. Згідно постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про опис та арешт майна, а також постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 в сумі 22500 дол. США їй було передано майно ОСОБА_2 - Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 вартістю 399 140 грн. Тобто рішення суду в частині стягнення 22500 дол. США було виконане в частині стягнення 399 140 грн. Суд оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову та спроможність арешту квартири забезпечити вимоги ОСОБА_2 , не врахував, що ОСОБА_2 звернувся з заявою про поворот виконання рішення суду про стягнення з нього грошових коштів, та обставина, що рішення в частині стягнення 399 140 грн було виконано шляхом передачі стягувачу нереалізованого з торгів майна боржника не змінює самого рішення про стягнення коштів. Відповідно до приписів ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. ОСОБА_2 не подавав позову, а звернувся з заявою про поворот виконання рішення суду. Накладення арешту на всю квартиру не є співмірним з заявленими вимогами. Зробивши висновок про існування загрози невиконання чи утруднення виконання повороту постанови апеляційного суду від 27.05.2019, суд не навів доказів на підставі яких він дійшов до такого висновку. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви.

Відзив на апеляційну скаргу в даній справі не подавався.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши позивача, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову).

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.12.2018 в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовлено. Постановою Волинського апеляційного суду від 27.05.2019 рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.12.2018 в даній справі скасовано, стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 компенсацію частки грошових коштів, розміщених на рахунках АТ КБ «Приватбанк» в розмірі 22500 доларів США. Постанову Волинського апеляційного суду від 27.05.2019 скасовано постановою Верховного Суду від 25.03.2020, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.12.2018 залишено без змін.

З метою примусового виконання постанови Волинського апеляційного суду від 27.05.2019 приватним виконавцем було арештовано та передано на реалізацію Ѕ частину квартири, загальною площею 87,7 кв. м, житловою площею 50,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі ч. 9 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» ОСОБА_1 передано у власність Ѕ частки квартири що належить боржнику ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу в розмірі 399 140 грн.

Рішенням приватного нотаріуса Курти Н. В. від 21.11.2019 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на Ѕ частки квартири.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення заяви.

У поданій заяві про забезпечення позову вказано вид забезпечення, зазначено усю необхідну інформацію про предмет забезпечення. Заява містить достатньо обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 444 ЦПК України при вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Отже, при вирішенні питання про поворот виконання рішення допускається вжиття заходів забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Правовий зміст такого заходу забезпечення, як «арешт майна», який встановлений цивільно-процесуальним законом, зводиться лише до обмеження прав власника щодо розпорядження цим майном до вирішення спору по суті і не обмежують його права щодо володіння та користування цим майном. Застосовані судом заходи забезпечення мають тимчасовий характер і діють до вирішення справи по суті.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання судового рішення стягувачу була передана спірна частини квартири, а не грошові кошти, та зареєстровано право власності на квартиру за стягувачем. Тому суд правильно наклав арешт на всю квартиру, а не на грошові кошти.

На час розгляду справи апеляційним судом ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 вересня 2020 року заяву ОСОБА_2 про поворот виконання рішення (постанови) Волинського апеляційного суду від 27.05.2019 в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено. Скасовано рішення приватного нотаріуса Курти Н. В. від 21.11.2019 про державну реєстрацію права власності на 1/2 частки квартири, загальною площею 87,7 кв. м, житловою площею 50,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (індексний номер 49795955). Скасовано запис приватного нотаріуса Курти Н. В. від 21.11.2019 про державну реєстрацію права власності на Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (номер запису 34255712). Постановою Волинського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 вересня 2020 року залишено без змін.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також про невідповідність ухвали фактичним обставинам справи.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2020 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді