22.10.2020 Єдиний унікальний номер 205/3629/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Скрипник К.О.,

за участю секретаря судового засідання Водоп`янової А.О.

учасники справи: представник позивача Міняєв А.О., представник відповідача Балаян А.Г., відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Публічного товариства товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа Друга Дніпровська державна нотаріальна контора про стягнення заборгованості за кредитним договором зі спадкоємців в межах вартості успадкованого майна,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому згідно уточнень зазначив, що 29.04.2008 року з ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого банк надав останньому кредит в розмірі 29 700, 00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 28.04.2027 року. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань за вказаним кредитним договором з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були укладені договори поруки. Крім того, кредитний договір було забезпечено іпотекою нерухомого майна, а саме, квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2012 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором в розмірі 28 663,96 доларів США, що еквівалентно 228 865,28 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Так, 03.09.2015 року кредитор дізнався про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 18.09.2015 року кредитором було надіслано на адресу відповідачів претензії щодо виконання обов`язків встановлених ст. 1282 ЦК України в частині погашення заборгованості, однак відповіді не надходило. Крім того, відповідні претензії до спадкоємців були надіслані до нотаріальної контори. З огляду на зазначене позивачем після встановлення факту смерті позичальника ОСОБА_3 були зроблені всі можливі дії щодо розшуку спадкоємців та їх повідомлення про наявність заборгованості померлого перед кредитором. Так, на дату відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_3 , станом на 21.07.2014 року залишилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 37 203,78 доларів США та 17 509,80 грн., з яких: 27 088, 60 доларів США заборгованість по кредиту; 10 115,18 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитом, що підтверджується відповідною довідкою. Позивач просив стягнути з відповідачів в рівних частках заборгованість за кредитним договором № 0 від 29.04.2008 року, станом на 21.07.2014 року у розмірі 37 203,78 доларів США, тобто з кожного по 18 601,00 долар США, але в межах вартості успадкованого майна (квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), в сумі 167 524,00 грн. (по 83 762,00 грн. з кожного відповідача), стягнути судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Балаян А.Г. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Пояснив, що відповідач ОСОБА_1 на час і після відкриття спадщини позичальника проживав за іншою адресою, окремо від спадкодавця. Відповідачі після відкриття спадщини заяв про її прийняття не подавали.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про день і час проведення слухання справи сповіщалася належним чином, письмово просили слухати справу у відсутність, їх представника та прийняти рішення згідно діючого законодавства.

Процесуальні дії у справі.

11 грудня 2017 року постановлено ухвалу про витребування доказів з Другої дніпровської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та з Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області довідку про осіб зареєстрованих у квартирі, розташованої у АДРЕСА_1 ;

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх наданими доказами, з огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 29 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 29700 доларів США. (а.с.7-15).

Згідно умов договору, позичальник зобов`язався сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13,50 % річних, та зобов`язався повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 29 квітня 2027 року.

В забезпечення виконання умов кредитного договору, 29 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки № 0/1, згідно умов якого відповідач надав в іпотеку позивача квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу предмета іпотеки від 29.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношликом В.В. (а.с.16-19).

В судовому засіданні встановлено, що зобов`язання позичальником ОСОБА_3 виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2012 року, яке набрало законної сили стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 29 квітня 2008 року в розмірі 228 865,28 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 27 088,60 дол. США; заборгованості по процентам за користування кредитом 1530,62 дол. США; пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 6,57 дол. США; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам 34,10 дол. США; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії 40,67 дол. США та в рівних частках судові витрати.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 5246 (а.с.31).

Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № 0 від 29.04.2008 року станом на 25.07.2014 року, з якого вбачається, що за позичальником ОСОБА_3 рахується заборгованість в загальній сумі 37 203,78 доларів США та 17 509,80 грн. (а.с.50-58).

03.09.2015 року на адресу Другої Дніпровської державної нотаріальної контори позивачем направлено претензію кредитора, у якій ПАТ «УкрСиббанк»просить включити свої кредиторські вимоги в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, а також просить повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 37 203,78 доларів США та 17 509,80 грн. (а.с.36-38)

На підставі претензії ПАТ «УкрСиббанк»щодо боржників, після смерті ОСОБА_3 , Другою Дніпровською державною нотаріальною контороюзаведена спадкова справа № 784/2015, згідно якої з заявами про прийняття або відмову від спадщини після смерті ОСОБА_3 ніхто не звертався, свідоцтво на право на спадщину не видавалось.

18.09.2015 року на ім`я відповідачів, як спадкоємців, позивачем направлено лист-претензію, згідно з яким позивачем пред`явлено вимоги щодо сплати заборгованості за кредитним договором № 0 від 29.04.2008 року в сумі 37 203,78 доларів США та 17 509,80 грн. (а.с.40-41).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позичальник скористався наданими йому позивачем кредитними коштами, однак свої зобов`язання по поверненню кредиту за життя не виконав.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов`язків, зазначених у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 цього Кодексу).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємця.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором спадкоємець несе відповідальність лише у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Разом з тим, із витребуваної та дослідженої судом копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 з заявами про прийняття або відмову від спадщини після смерті ОСОБА_3 ніхто не звертався, свідоцтво на право на спадщину не видавалось. Проте, ОСОБА_2 є таким, що фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця, оскільки був зареєстрований разом зі спадкодавцем на момент його смерті, що підтверджується копією паспортів (а.с.48-49,159).

Стаття 1282 ЦК України встановлює, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Водночас, законодавство пов`язує відповідальність спадкоємців перед кредитором не тільки лише із самим фактом прийняття спадщини, але і визначає, що такі вимоги мають бути задоволені за рахунок вартості майна, одержаного у спадщину.

Отже, якщо відповідно до закону спадкоємець не успадкував майно, яке має певну матеріальну цінність, є оборотоздатним та за його рахунок можливо задовольнити вимоги кредитора, то до такого спадкоємця кредитор не вправі пред`являти вимоги.

Відтак позивачем не надано суду належних доказів, які б свідчили про одержання відповідачем ОСОБА_1 майна у спадщину після смерті боржника ОСОБА_3 за рахунок якого він міг би погасити заборгованість, оскільки останній до натуральної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, фактично спадщину не прийняв, тому в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 необхідно відмовити саме з цих підстав.

Крім того, обставини одержання співвідповідачем ОСОБА_2 у спадщину майна після смерті ОСОБА_3 , за рахунок якого можливо погасити заборгованість перед банком, ґрунтуються лише на припущеннях.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачем суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав, передбачених ст. 1282 ЦК України, про отримання спадкоємцями після смерті позичальника майна, у межах вартості якого може бути задоволено вимоги кредитора.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом

Так, у матеріалах справи відсутня грошова оцінка майна, яке увійшло до спадкової маси.

З огляду на положення ч.2 ст. 13, ч.7 ст. 81 ЦПК України суд позбавлений права з власної ініціативи збирати докази щодо наявності спадкового майна та визначення його вартості.

Таким чином, позивач не надав суду належних та допустимих доказів одержання відповідачем ОСОБА_2 у спадщину майна достатнього за вартістю для задоволення вимог банку, доказів того, чи відповідає розмір частки ОСОБА_2 у спадщині, розміру боргу, за стягнення якого позивач звернувся із позовом, а тому, зазначені обставини виключають можливість задоволення позову ПАТ «УкрСиббанк»до спадкоємця ОСОБА_2 в порядку статті 1282 ЦК України.

Крім того, виходячи з вимоги ПАТ «УкрСиббанк», яка була направлена до Другої Дніпровської державної нотаріальної контори, вбачається, що банк нарахував заборгованість по відсоткам за користування кредитом також і після постановлення рішення Ленінським районним судом м. Дніпропетровська від 21 листопада 2012 року, а саме, розмір відсотків станом на 25.07.2014 року становить 10.115,18 доларів США. Але ж право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Якщо в рішенні суду вказана заборгованість за кредитним договором у повному обсязі (дострокове стягнення), то невиконання такого рішення не зумовлює виникнення у кредитора права на стягнення процентів та пені, передбачених кредитним договором. У кредитора (стягувача) виникає право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Отже, позивач безпідставно нарахував відсотки за кредитом після винесення рішення про дострокове стягнення заборгованості, тому нарахована позивачем заборгованість за кредитним договором є необґрунтованою.

Також, суд звертає увагу на той факт, що, як зазначено в рішенні вище, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2012 року, яке набрало законної сили, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 29 квітня 2008 року в розмірі 228 865,28 грн., тобто з відповідача ОСОБА_2 по даній справі, по іншій справі вже стягнуто солідарно заборгованість за тим самим кредитним договором, заборгованість по якому ПАТ « УкрСиббанк» просив включити у спадкову масу після смерті ОСОБА_3 , а тому можна зробити висновок про те, що відповідач ОСОБА_2 буде нести подвійну відповідальність, що на думку суду є неправильним.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову Публічного товариства товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа Друга Дніпровська державна нотаріальна контора про стягнення заборгованості за кредитним договором зі спадкоємців в межах вартості успадкованого майна необхідно відмовити в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

У зв`язку з відмовою у позові судові витрати слід віднести на рахунок позивача відповідно до ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Публічного товариства товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа Друга Дніпровська державна нотаріальна контора про стягнення заборгованості за кредитним договором зі спадкоємців в межах вартості успадкованого майна відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текс рішення виготовлено 30.10.2020 року.

Суддя К.О. Скрипник