Провадження № 2-о/369/223/20
РІШЕННЯ

Іменем України

30.12.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря Мазурик Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Києво-Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Київ, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 21.04.2016 року, серії НОМЕР_1 .

Заявник зазначив, що його батько, ОСОБА_3 , має національність українець, а мати ОСОБА_4 німкеня, про що зазначено у Свідоцтві про народження ОСОБА_2 .

Згідно даних Свідоцтва про народження матері заявника ? ОСОБА_4 , її мати (бабуся ОСОБА_2 ) ОСОБА_5 також є за національністю німкеня.

Також, заявник зазначив, що 28 квітня 1998 року між ним, та на той час ОСОБА_6 було укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Вишневої міської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 64.

У шлюбі у них народилась дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В Свідоцтві про народження ОСОБА_1 зазначено, що ОСОБА_2 , який являється його батьком, за національністю українець.

У зв`язку з цим, заявник просив змінити свою національність з «українця» на «німець» шляхом внесення змін до актових записів:

№ 64 від 28.04.1998 року про укладення шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , складеного Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, а саме змінити національність нареченого з «українець» на «німець».

№ 263 від 20 лютого 1999 року про народження ОСОБА_1 , складеного відділом реєстрації актів громадського стану Ленінградського району м. Києва, а саме змінити національність батька ОСОБА_2 з «українець» на «німець»;

З метою внесення змін до вищезазначених записів про вказані факти, заявник звернувся із заявою до Києво-Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, однак отримав відмову, про що видано Висновок № 111 про внесення змін до актового запису цивільного стану від 05.08.2020 у зв`язку з відсутністю для цього підстав, що і стало підставою для звернення останнього до суду з даною заявою про встановлення факту.

Ухвалою суду від 28.08.2020 відкрито провадження у справі.

Заявник та його представник у судове засідання не з`явились, заявник подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та проти задоволення вимог заяви не заперечує.

Києво-Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання свого представника не направив, письмових пояснень суду не надавав.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вказана норма не передбачає можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення факту національності. Хоча зазначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік справ, не є вичерпним, проте за змістом вищенаведених норм процесуального права суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника певні правові наслідки.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі N 810/2732/18, (провадження N 11-381апп19), зроблено висновок, що відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах органів державної реєстрації актів цивільного стану відповідає статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема незалежно від етнічного походження, а також статті 11 Закону України "Про національні меншини в Україні". Отже, національна належність особи є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою. Фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.

Аналогічну правову позицію Велика Палата Верховного Суду висловлено, зокрема, у постанові від 29 травня 2019 року у справі N 398/4017/18 (провадження N 14-215цс19).

Таким чином, у зв`язку з неможливістю встановлення в судовому порядку фактів щодо належності осіб до певної національності цей спір не підлягає розгляду не лише в порядку адміністративного судочинства, а й у судовому порядку взагалі.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом досліджено факт щодо приналежності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до національності «німець» на підставі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , інформації з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень від 16 грудня 2015 року № 0, інформації з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 № витягу 6, свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , інформації з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № витягу 9.

Однак, з огляду на позицію Великої Палати Верховного Суду в аналогічних категоріях справ, цей спір не підлягає розгляду у судовому порядку взагалі, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_2 слід відмовити.

З огляду на викладене, з урахуванням рекомендацій, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 № 5, беручи до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі N 398/4017/18, керуючись ст. ст. 3, 11 «Про національні меншини», ст.ст. 2, 81, 259, 263-265, 315-317, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Києво-Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без задоволення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя: Т.В.Дубас