Справа № 200/6613/17
Провадження № 2-п/932/102/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Левчинській А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2017 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 09.10.2020 року звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2017 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики. В обгрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що про вищевказане заочне рішення ОСОБА_1 дізналася, коли її заробітна плата, яка надходить на картковий рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк», була утримана в повному обсязі в розмірі 100% і продовжує утримуватися. З пояснень працівника банку їй стало відомо про накладення арешту на її майно в межах виконавчого провадження, постанову про відкриття якого вона не отримувала. Із автоматизованої системи виконавчих проваджень їй стало відомо про відкриття 19.08.2020 року приватним виконавцем виконавчих проваджень № 62862463 та № 62862635 по виконанню виконавчих листів, виданих Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 12.09.2017 року щодо стягнення з неї 1 367 418,40 грн. та 26 875,67 грн. боргу. Через свого представника вона звернулася до суду та лише 09.10.2020 року отримала копію повного тексту заочного рішення від 31.08.2017 року, ознайомившись з яким, вона вважає, що судом взагалі не встановлено дійсних обставин справи, не досліджено належних і допустимих доказів, в результаті чого постановлено незаконне та необгрунтоване заочне рішення суду. Жодного поштового повідомлення, ухвали суду про відкриття провадження, судової повістки та позовної заяви з додатками від суду до ОСОБА_1 не надходили та до моменту отримання копії заочного рішення суду вона взагалі не знала про існування даної справи. В матеріалах справи відсутні докази направлення їй належним чином позову з додатками та ухвали суду про відкриття провадження, судової повістки з викликом в судове засідання 26.06.2017 та 31.08.2017 року. На єдиному рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, адресованому на її ім`я, від 30.10.2017 року, яке міститься в матеріалах справи, відсутні будь-які докази отримання нею даного поштового повідомлення. Таким чином, ОСОБА_1 не була присутня в судовому засіданні ані 26.06.2017 року, ані 31.08.2017 року, судових повідомлень про розгляд зазначеної справи не отримувала, тобто не була належним чином повідомлена про розгляд справи, була позбавлена надати свої заперечення.

Представник ОСОБА_1 також в заяві про перегляд заочного рішення посилається на те, що позивач стверджує, що 29.04.2020 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір позики, оформлений розпискою, за яким він їй передав в борг грошову суму в розмірі 50 000 доларів США. Проте, позивач у позові не навів дійсних обставин справи, а саме те, що гроші фактично були надані ним в борг іншій особі ОСОБА_5 через ОСОБА_1 , про що ОСОБА_5 не заперечує, що отримав від ОСОБА_1 29.04.2010 року грошові кошти в сумі 50 000 доларів США, та зазначив про це у врасноруч написаній розписці. ОСОБА_5 отримав також борг від ОСОБА_3 29.04.2010 року іншу суму в розмірі 50 000 доларів США. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2017 року роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договорами позики в окремі провадження (номер справи за позовними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_5 200/14766/17, за результатами розгляду справи ухвалено заочне рішення від 31.08.2017 року, яким позовні вимоги задоволено. ОСОБА_6 визнає борг і на суму, яка була передана йому через ОСОБА_1 і згоден підтвердити це в судовому засіданні, проте через заочне рішення ОСОБА_1 була позбавлена можливості звернутися до суду з заявою про його залучення до участі у справі в якості третьої особи.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в заяві також посилається на те, що ОСОБА_1 зареєстрована в м. Києві за адресою, яка територіально відноситься до юрисдикції Дарницького районного суду м. Києва. Другим відповідачем у позові зазначено ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою, яка територіально відноситься до юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. На підтвердження правомірності залучення ОСОБА_4 в якості другого відповідача до позову позивачем додано копію договору поруки від 27.04.2014 року, за яким останній начебто поручився за виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань в розмірі 1000 доларів США за розпискою від 29.04.2010 року. Як вбачається з копії даного договору поруки, він не містить ані реквізитів ані підпису ОСОБА_1 , про даний договір ОСОБА_1 нічого невідомо, ОСОБА_4 вона ніколи не знала, вказаний договір поруки є недійсним, створеним штучно для неправомірної зміни територіальної підсудності при пред`явлені позову. Таким чином, позов до ОСОБА_1 пред`явлений з порушенням територіальної підсудності, справа прийнята судом до свого провадження без додержання правил підсудності, встановлених процесуальним законодавством, чинним на момент відкриття провадження у справі.

Також, заявник в заяві зазначає, що справа слухалась за відсутності сторін, мотивувальна частина заочного судового рішення не містить посилань на пред`явлення позивачем оригіналу боргової розписки та дослідження її судом, судом не було встановлено, що, що у позикодавця - позивача знаходиться саме оригінал боргової розписки. Позивач, звертаючись до суду із вимогою про стягнення з ОСОБА_1 3% річних в сумі 50 510,57 грн., зазначив лише їх розмір та не надав суду розрахунок, яким чином та за який період вони розраховані, в мотивувальній частині судового рішення також відсутні висновки суду щодо визнання правомірності розрахунку зазначеної позивачем суми або власний розрахунок суду даної суми.

Посилаючись на зазначене, заявник просить поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2017 року, переглянути вказане заочне рішення суду та скасувати його, передати цивільну справу на розгляд Дарницького районного суду м. Києва з урахуванням територіальної підсудності.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду вказаної заяви була визначена суддя Кудрявцева Т.О.

Ухвалою судді від 12.10.2020 року заява про перегляд заочного рішення була прийнята суддею до провадження.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримала вимоги заяви про перегляд заочного рішення суду з підстав, зазначених в заяві, та просила її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення, посилаючись на її необгрунтованість та законність винесення заочного рішення. Зазначила про те, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про розгляд справи, вважала безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що отримані нею за договором позики від 29.04.2020 року грошові кошти у розмірі 50 000 доларів США в подальшому були передані ОСОБА_5 , а тому він є належним відповідачем у справі, оскільки вказані грошові кошти у позивача отримувала безпосередньо ОСОБА_1 і в договорі вказано, що саме вона зобов`язується повернути йому зазначені грошові кошти, тому вона є належним відповідачем у справі. Також вважала, що ОСОБА_1 за наведених нею обставин передачі грошових коштів має право звернутися до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення з нього грошових коштів у зазначеній сумі. Крім того, пояснила, що чинним законодавством не передбачено згоди основного боржника на укладання договору поруки з третьою особою, а також підписання боржником договору поруки, який з наведених підстав недійсним не визнавався; дана справа розглянута в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська за зареєстрованим місцем проживання одного з відповідачів ОСОБА_4 ; при ухвалені заочного рішення судом були правильно встановлені правовідносини, що склалися між сторонами, які виникли за договором позики, за яким ОСОБА_1 отримала у ОСОБА_3 в борг грошові кошти, які не були нею повернуті у визначений договором позики строк.

Розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає наступне.

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 231 ЦПК України, положення якого діяли на час ухвалення судом вказаного рішення, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України у зазначеній редакції заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 284 ЦПК України в редакції 2017 року заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Згідно до ч.3, 4 цієї статті учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 287 ЦПК України в редакції 2017 року у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. Частиною першою ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення обов`язковим є наявність обох підстав одночасно.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ОСОБА_3 18.04.2017 року звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

26.04.2017 року до суду надійшла заява про уточнення вимог за позовною заявою про стягнення заборгованості ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики.

Відповідно до інформації від 16.05.2017 року, отриманої з Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області на запит суду відповідно до положень ЦПК України, адресою місця реєстрації відповідача ОСОБА_4 зазначена АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2017 року у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою судді від 26.05.2017 року роз`єднані позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договорами позики, а саме: в одне провадження позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, в друге провадження позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2017 року, ухваленим у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, позовні вимоги позивача задоволені, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 загальну суму заборгованості за розпискою в розмірі 1 367 418,40 грн. (один мільйон триста шістдесят сім тисяч чотириста вісімнадцять гривень 40 копійок), яка складається з: основного боргу в розмірі 49 000,00 доларів США, що станом на 13.04.2017р. еквівалентно 1 316 907,83 грн. та 3% річних в сумі 50 510,57 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1000,00 доларів США, що станом на 13.04.2017р. еквівалентно 26 875,67 грн. основного боргу. Цим же рішенням судовий збір у сумі 8 000,00 грн. стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 .

Відповідно до матеріалів справи, листом від 31.08.2017 року на адресу сторін була направлена копія вказаного заочного рішення суду, проте доказів його отримання відповідачем ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

В заяві про перегляд заочного рішення заявник посилається на те, що про вищевказане заочне рішення ОСОБА_1 дізналася, коли її заробітна плата, яка надходить на картковий рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк», була утримана в повному обсязі і продовжує утримуватися, з пояснень працівника банку їй стало відомо про накладення арешту на її майно в межах виконавчого провадження, постанову про відкриття якого вона не отримувала. Із автоматизованої системи виконавчих проваджень їй стало відомо про відкриття 19.08.2020 року приватним виконавцем виконавчих проваджень № 62862463 та № 62862635 по виконанню виконавчих листів, виданих Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 12.09.2017 року щодо стягнення з неї 1 367 418,40 грн. та 26 875,67 грн. боргу. Через свого представника вона звернулася до суду та лише 09.10.2020 року отримала копію повного тексту заочного рішення від 31.08.2017 року.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 з поважних причин пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, в зв`язку з чим цей строк підлягає поновленню.

У наданій суду заяві про перегляд заочного рішення заявник посилається на те, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомленою про розгляд даної справи, тому не з`явилася в судове засідання, на якому було ухвалено вказане рішення суду, та не повідомила про причини неявки, жодної судової повістки про явку до суду їй не надходило та відповідно вона їх не отримувала, вказане позбавило її можливості подавати докази, заперечення на позов, користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Відповідно до ч.5, 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно до п.1 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, судові засідання по розгляду даної справи судом призначалися на 26.06.2017 року та 31.08.2017 року. Листом від 26.05.2017 року на адресу сторін судом було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі із зазначенням дати судового засідання 26.06.2017 року та копії позову з доданими до нього копіями документів.

Крім того, 02.06.2017 року позивачем на адресу відповідачів було направлено повідомлення про явку до суду з копією ухвали про відкриття провадження у справі та призначення судового засідання на 26.06.2017 року, що підтверджується поштовими квитанціями, оригінали яких було оглянуто в даному судовому засіданні при розгляді заяви про перегляд заочного рішення.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання 26.06.2017 року, листом від 26.06.2017 року судом на адресу сторін було направлено повідомлення про необхідність явки в судове засідання 31.08.2017 року.

31.08.2017 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 про розгляд справи у відсутності позивача, в якій він підтримав позовні вимоги позивача та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення.

Відповідно до тексту заочного рішення суду, відповідачі були належним чином повідомлені про розгляд справи, тому суд вважав можливим розглянути справу в заочному порядку.

Крім того, суд вважає, що відповідачем ОСОБА_1 не надано належних доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, які у випадку її присутності в судовому засіданні при розгляді даної справи, могли би вплинути на прийняте судом рішення.

В обгрунтування необхідності скасування заочного рішення суду від 31.08.2017 року представник ОСОБА_1 в заяві та в судовому засіданні, зокрема, посилалася на те, що суд при ухваленні рішення не з`ясував дійсні правовідносини, що склалися між сторонами, та пояснила, що дійсно 29.04.2010 року ОСОБА_1 було власноруч написано розписку про те, що вона взяла у борг від ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 50 000 доларів США, і без будь-яких додаткових умов зобов`язується повернути грошові кошти у вказаній сумі ОСОБА_8 в строк не пізніше двох років з дати складання розписки, тобто до 29.04.2012 року, в чому нею власноруч складена розписка на підтвердження боргу та передана ОСОБА_3 . В подальшому строк повернення вказаних грошових коштів був продовжений за угодою між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до 30.04.2014 року, про що ОСОБА_1 написала у вказаній розписці. Разом з цим, за твердженням ОСОБА_1 , вказані гроші фактично були надані в цей же день 29.04.2010 року ОСОБА_3 в борг іншій особі ОСОБА_5 через ОСОБА_1 , яка тільки написала вказану розписку і ці гроші після її написання навіть в руки не брала. Вказані дії представником ОСОБА_1 пояснюються тим, ОСОБА_5 на той час було необхідно отримати в борг велику суму грошей близько 100 000,00 доларів США, проте ОСОБА_3 його особисто не знав і побоювався дати йому в борг таку велику суму одночасно. Проте з ОСОБА_3 була особисто знайома ОСОБА_1 , яка погодилася написати розписку про те, що саме вона взяла у борг грошові кошти в розмірі 50 000,00 доларів США для подальшої їх передачі їх ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що саме ОСОБА_5 отримав у борг 29.04.2010 року у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 50 000,00 грн., а не вона, і саме він повинен повернути позикодавцю ці гроші. Крім того, їй відомо, що в цей же день 29.04.2010 року ОСОБА_5 особисто взяв у ОСОБА_3 ще 50 000,00 доларів США та склав свою розписку про їх отримання.

Також, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в заяві та в судовому засіданні як на підстави скасування заочного рішення, посилалася на те, що ОСОБА_1 зареєстрована в м. Києві за адресою, яка територіально відноситься до юрисдикції Дарницького районного суду м. Києва. Другим відповідачем у позові зазначено ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою, яка територіально відноситься до юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. На підтвердження правомірності залучення ОСОБА_4 в якості другого відповідача до позову позивачем додано копію договору поруки від 27.04.2014 року, за яким останній начебто поручився за виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань в розмірі 1000 доларів США за розпискою від 29.04.2010 року, проте цей договір поруки не містить ані реквізитів ані підпису ОСОБА_1 , про даний договір ОСОБА_1 нічого невідомо, ОСОБА_4 вона ніколи не знала, вказаний договір поруки є недійсним, створеним штучно для неправомірної зміни територіальної підсудності для пред`явлення позову саме до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, чим була порушена територіальна підсудність розгляду справи; також зазначала про відсутність розрахунку на підставі. якого судом було стягнуто з ОСОБА_1 3% річних від суми боргу.

Як вбачається з заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2017 року, ухваленого у даній цивільній справі, цим рішенням встановлено, що правовідносини між сторонами виникли з договору позики від 29.04.2010 року, за яким ОСОБА_1 отримала у ОСОБА_3 в борг грошові кошти у розмірі 50 000,00 доларів США зі строком повернення до 29.04.2012 року, і цей термін повернення грошових коштів згодом було змінено за домовленістю між ними, проте ці грошові кошти не були нею повернуті у визначений договором позики строк.

Відповідно до тексту розписки від 29.04.2010 року, яка є договором позики, ОСОБА_1 власноруч, що підтверджено її представником, написала, що вона взяла у борг від ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 50 000 доларів США, і без будь-яких додаткових умов зобов`язується повернути йому грошові кошти у вказаній сумі в строк не пізніше двох років з дати складання розписки, тобто до 29.04.2012 року, в подальшому строк повернення вказаних грошових коштів був продовжений за угодою між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до 30.04.2014 року. При цьому у даній розписці не зазначено з якою метою були отримані ці грошові кошти, в тому числі для їх передачі в борг ОСОБА_5 ОСОБА_3 , або ОСОБА_1 . Таким чином, із тексту розписки вбачається, що вказані грошові кошти отримала саме ОСОБА_1 і що саме вона зобов`язується їх повернути ОСОБА_3 . Крім того, судом встановлено, що вищевказана розписка від 29.04.2010 року ОСОБА_1 із наведених нею вищевказаних підстав в судовому порядку не оспорювалася та недійсною не визнавалася.

Суду ОСОБА_1 надана розписка від імені ОСОБА_5 , на яку вона посилається на підтвердження того, що саме він отримав у ОСОБА_3 грошові кошти, а не вона, датована 27.12.2018 року і в ній зазначено, що він взяв в борг 29.04.2010 року у ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 50 000 доларів США, яка отримала цю суму від ОСОБА_3 , відповідно до договору позики від «29.14.2010» року і він зобов`язався повернути зазначену суму боргу до «30.04.1014 року». Суд вважає, що дана розписка не є належним доказом необхідності скасування заочного рішення суду від 31.08.2017 року, оскільки нею не спростовуються встановлені цим рішенням обставини та правовідносини сторін, які випливають з цих обставин.

Як підтверджується матеріалами справи, даний позов був прийнятий Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська та відкрито провадження у справі, зважаючи на те, що один з відповідачів, а саме ОСОБА_4 був зареєстрований в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, а саме за адресою АДРЕСА_1 , що відповідає положенням ч.1 ст. 113 ЦПК України, який діяв на час вчинення зазначених процесуальних дій, тому доводи ОСОБА_1 про те, що дана справа не підсудна Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська в зв`язку з її проживанням як відповідача в м. Київ є необгрунтованими.

Суд вважає, що доводи ОСОБА_1 про те, що договір поруки від 27.04.2014 року, за яким ОСОБА_4 поручився за виконання нею своїх зобов`язань за розпискою від 29.04.2010 року перед ОСОБА_3 в розмірі 1000 доларів США, є недійсним, оскільки вона його не підписувала і ньому вона не зазначена як позичальник, та він укладений для створення штучної підсудності для розгляду справи саме Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська, не можуть бути підставою для скасування заочного рішення, оскільки чинним законодавством не передбачено згоди основного боржника на укладання договору поруки з третьою особою, про що також зазначено в Постанові Верховного Суду у справі № 910/174/17, висновок якої суд бере до уваги відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України. Крім того, ОСОБА_1 суду не надано доказів того, що цей договір поруки з будь-яких підстав, в тому числі, які наведені нею, визнаний в судовому порядку недійсним. Також, ОСОБА_1 не наведено обгрунтування своїх доводів про невірне нарахування судом 3% річних, а саме не надано свого контррозрахунку суми, який би спростував висновки суду щодо цієї позовної вимоги позивача.

З огляду на зазначене, з урахуванням того, що скасування заочного рішення можливе лише за наявності одночасно двох передбачених ЦПК України обставин неналежне повідомлення відповідача та наявність істотних обставин, про які він в зв`язку з зазначеним не мав змоги повідомити суд, заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2017 року та передачу справи після скасування заочного рішення на розгляд Дарницького районного суду м. Києва з урахуванням територіальної підсудності задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 127, 260, 284-289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2017 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2017 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики - залишити без задоволення.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного без задоволення.

Суддя Т.О. Кудрявцева