Справа № 478/152/20 Провадження № 2/478/87/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року. смт Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Іщенко Х.В.,

при секретарі Луговській А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м, Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна ,

В с т а н о в и в:

28.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м, Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що у провадженні Казанківського районного відділу ДВС перебувало виконавче провадження №17867848 з виконання виконавчого листа за № 2-402, який виданий Казанківським районним судом Миколаївської області 19.05.2009 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 13002,80 грн, який він сплатив 13.10.2011 року і рішення виконане .

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Казанківського районного управління юстиції у Миколаївській області винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження , за якою було накладено арешт на все нерухоме майно боржника та внесено запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано арешт нерухомого майна за № 9629706 від 17.03.2010 року за постановою державного виконавця № АА № 081973 .

Виконавче провадження № 17867848 на підставі якого внесено обтяження було завершено13.10.2011 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України " Про виконавче провадження " ( повернення виконавчого документа стягувачеві за заявою стягувача ).

Посилаючись на те, що обтяження належного йому нерухомого майна арештом, позбавляє його правомочностей власника по розпорядженню ним належним йому майном , просив зняти арешт з нерухомого майна, а саме вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 9629706 від 17.03.2010 року про арешт належного йому нерухомого майна, накладений постановою державного виконавця відділу ДВС Казанківського РУЮ у виконавчому провадженні № 17867848.

Позивач у судове засідання не з`явився , однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності .

Відповідач Казанківський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м, Одеса) Казанківський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області явку свого представника в судове засідання не забезпечив, але надав суду відзив на позов в якому зазначив про розгляд справи у відсутності свого представника, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності.

Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України , кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України " Про виконавче провадження " особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту.

На підставі вимог ст. 317 ЦК України , власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до висновку Верховного суду України у справі №6-26цс 13 від 15 травня 2013 року вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу ДВС Казанківського МРУЮ у виконавчому провадженні №17867848, реєстраційний номер обтяжень № 9629706 від 17.03.2010 року було накладено арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження , згідно відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Виконавче провадження №17867848 на підставі якого внесено обтяження було завершено 29.12.2012 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України " Про виконавче провадження " ( повернення виконавчого документа стягувачеві за заявою стягувача ).

Також судом встановлено, що відділ ДВС не має можливостей вилучити запис про обтяження у зв`язку з тим, що виконавче провадження № 17867848 , на підставі якого було внесено обтяження було завершено 13.10.2011 року на підставі п. 9 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (повернення ВД без виконання на вимогу суду, стягувача або іншого органу). Повторно виконавчий документ, а саме: виконавчий лист № 2-402 , який виданий Казанківським районним судом Миколаївської області 05.04.2011 року про стягнення з 19.05.2009 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 13002,80 грн на виконання до відділу ДВС не надходив.

У зв`язку з завершенням вищевказаного виконавчого провадження 29.12.2012 року виконавче провадження було передано до архіву де зберігалося три роки, та в 2016 році було знищене у зв`язку з закінченням строку зберігання, акт знищення строк зберігання якого становить три роки був знищений.

Так, згідно до ч. 5 ст. 59 Закону України " Про виконавче провадження " підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є у всіх інших випадках, крім передбачених ч. 4 ст. 59 цього закону рішення суду.

Оскільки судом встановлено, що підстав для подальшого накладення арешту на майно боржника немає та він створює перешкоди в реалізації права позивачем володіння, користування та розпорядження належним йому майном, а державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування арешту майна, що обмежує права позивача як власника нерухомого майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає необхідним здійснити захист прав позивача як власника нерухомого майна шляхом зняття арешту з цього майна і оскільки відповідач не має можливості вилучити запис про обтяження, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 258-261, 352, 354, 355 ЦПК України, , ст. ст. 317, 321, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України " Про виконавче провадження " , суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м, Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити .

Зняти арешт, накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 17867848 накладений відділом ДВС Казанківського районного управління юстиції (в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження № 9629706 від 17.03.2010 року, тип обтяження: арешт нерухомого майна) на все майно, яке належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач : ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Казанківський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м, Одеса), (місце знаходження: 56002, Миколаївська область, смт Казанка, вулиця Миру, 213) , .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 14.02.2020 року.

Суддя: