Справа № 346/2522/20
Провадження № 2/346/1308/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю: секретаря Нефьодової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліснослобідської сільської ради Коломийського району Івано-Франківськох області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим секретарем Ліснослобідської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області 28.04.2005 року, згідно із яким померла заповіла все належне їй на момент смерті майно позивачу. До спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

З метою оформлення права на спадщину позивач звернулася із відповідною заявою до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, а також у зв`язку зі зміною загальної площі будинку за рахунок прибудови до житлового будинку, здійсненої без дозвільної документації.

Спадкове будинковолодіння належало до колгоспного двору, головою якого була померла ОСОБА_2 , яка була єдиним членом такого двору на час ліквідації колгоспних дворів. Право власності голови колгоспного двору виникло на підставі свідоцтва на право власності, виданого 15.09.1987 року на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради № 195 від 09.09.1987 року. Це право зареєстровано Обласним комунальним підприємством "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації", реєстровий № 398

На підставі вищенаведеного позивач просить визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок та господарські будівлі і споруди.

Позивач в судове засідання не з`явилася, 04.11.2020 року подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності та підтримання позовних вимог (а.с. 36).

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, 01.10.2020 року подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с. 31).

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи належно повідомлявся.

Суд, перевіривши матеріали справи, і оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 відносився до колгоспного двору. Станом на 01.07.1990 року у вказаному дворі було зареєстроване місце проживання та проживала голова колгоспного двору ОСОБА_2 (а.с. 11).

Згідно із випискою з інвентаризаціних матеріалів № 61150, виданою ОКП "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" 27.03.2018 року право власності на вказане будинковолодіння зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право власності, виданого 15.09.1987 року на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради № 195 від 09.09.1987 року. Право власності зареєстровано за реєстровим № 398. загальна площа будинку змінилась з 55,3 кв.м. на 71,7 кв.м. за рахунок прибудови до житлового будинку, яка здійснена без дозвільних документів. Житлова площа змінилась з 24,4 кв.м. на 23,9 кв.м. за рахунок вмонтованої печі. Літня кухня (літ. «Б»), та навіс («В»), знесені. Літня кухня (літ. «К») побудована без дозвільних документів (а.с. 12).

Згідно із копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лісна Слобідка Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 7).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 заповіла все належне їй на момент смерті майно ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту, посвідченого 28.04.2005 року секретарем Ліснослобідської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, реєстровий № 6 (а.с. 13).

З метою оформлення права на спадщину позивач звернулася до Першої Коломийської районної державної нотаріальної кантори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, постановою вказаного нотаріуса від 08.09.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу про право власності спадкодавця на спадкове майно, а також у зв`язку зі зміною загальної площі будинку за рахунок прибудови до житлового будинку, здійсненої без дозвільної документації. (а.с. 14).

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" 04.04.2018 року, та виписки з інвентаризаційних матеріалів від 27.03.2018 року нерухоме майно складається із: житлового будинку літера «А», загальною площею 71,7 кв.м., житловою - 23,9 кв.м; прибудови - літера "А1"; навісу літери «Г,Л»; стодоли літера «Д», комори літера «Ж»; сараю літера «З»; літньої кухні літера «К»; вбиральні літера «М»; криниці «№1»; огорожа «№2-3»; Житловий будинок з господарськими будівлями споруджено у 1964 році (а.с. 8-10,12).

Відповідно до звіту про проведення обстеження, складеного 06.12.2019 року, технічний стан основних несучих будівельних і огороджувальних конструкцій та інженерних мереж реконструйованого садибного житлового будинку (літера "А") та літньої кухні (літера "К") по АДРЕСА_1 відповідає вимогам будівельних норм і правил та вимогам надійної та безпечної експлуатації (а.с. 16-20).

Згідно з довідкою №683, виданою 22.12.2020 року Ліснослобідською сільською радою Коломийського району, земелдьна ділянка, на якій розташоване спірне будинковолодіння, належала спадкодавцю ОСОБА_2 , що ствернджується даними погосподарської книги №1 за 2011-2015 роки, номер об`єкта погосподарського обліку - 0094 1 (а.с.44).

Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля,споруда,інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що небула відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що небула їй відведена для цієї мети ,за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно .На вимогу власника (користувача)земельної ділянки суд може визнати заним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У відповідності до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їх спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст.1218 ЦК України та з урахуванням розяснень, наданих у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від

30.05.2008 року №7 « Про судову практику у справах про спадкування».

За змістом зазначених роз`яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376 ЦК України і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК).

Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3, 5 ст. 376ЦК) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину.

Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376ЦК України є суб`єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК.

Крім того, відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі вищевказаних доказів судом встановлено правові підстави для визнання за позивачем як за єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину, права власності на спірні об`єкти нерухомого майна.

Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, ст.ст. 376, 392 ЦК України, та, керуючись ч. 4 ст. 206, ч.2 ст. 247, ст.ст.263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою та жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , право власності на будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок літера «А» загальною площею 71,7 кв.м., житловою - 23,9 кв.м; 2; прибудову - літера "А1"; навіси літери «Г,Л»; стодолу літера «Д», комору літера «Ж»; сарай літера «З»; літню кухню літера «К»; вбиральню літера «М»; криницю «№1»; огорожу «№2-3», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.12.2020 року.

Суддя Калинюк О. П.