Дата документу 31.12.2020
ЄУ № 942/495/20
Провадження №2/942/378/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року смт. Новопсков Луганської області

Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря Стєніної А.В.,

позивача ОСОБА_1 , представників позивача ОСОБА_2 , Усової К.В., представника відповідача Прилєпова О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» в особі Сєвєродонецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Профспілкова організація Новопсковського промислового майданчика Сєвєродонецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

Стислий виклад позиції позивача

1. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ № 69-к від 23.03.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Газокомпресорної служби Новопсковського промислового майданчика Сєвєродонецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» з 23.03.2020 у зв`язку зі скороченням на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Газокомпресорної служби Новопсковського промислового майданчика Сєвєродонецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» з 23.03.2020; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.03.2020 по день набрання законної сили рішенням суду включно.

2. З 01.07.2019 позивач працював начальником газокомпресорної служби Новопсковського промислового майданчика на підставі трудового договору відповідно до наказу про прийняття на роботу № 145-к від 26.06.2019.

3. 23.01.2020 позивача було попереджено про зміни з 26.12.2019 штатної численності та зміни істотних умов працівників газокомпресорної служби Новопсковського промислового майданчика та про скорочення штатної посади газокомпресорної служби Новопсковського промислового майданчика.

4. Наказом № 69-к від 23.03.2020 позивача було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Даний наказ позивач вважає незаконним, оскільки формулювання причин звільнення не відображає обставин, які свідчать про підстави та про дотримання відповідачем процедури звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Так, в наказі не зазначено, що саме скорочено численність працівників або штат працівників. Крім того, наказ не містить конкретних даних щодо обґрунтування змін до організаційної структури ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», які стали підставою для скорочення численності або штату працівників. Наказ також не містить даних про виконання відповідачем вимог ст. 49-2 КЗпП України та не містить даних про персональне попередження позивача про його наступне звільнення з посади у зв`язку зі скороченням.

Позивач не був ознайомлений з наказом № 346 від 26.12.2019, а відтак не був ознайомлений про зміни до штатного розпису.

5. Своє звільнення позивач вважає незаконним, оскільки безперервний стаж позивача в газовій промисловості складає 26 років 06 місяців 01 день. За час своєї роботи він постійно підвищував свій професійний рівень за професією та кваліфікацією, неодноразово заохочувався. В той же час позивачу не були запропоновані наявні вакансії, які б позивач за рівнем своєї кваліфікації міг виконувати. Йому були запропоновані вакансії оператора ГРС 4 розряду, електрозварника, змінного інженера, водія, машиніста технічних компресорів. Дані посади не відповідали освіті, кваліфікації та досвіду позивача. Це свідчило, на думку позивача, про формальний підхід адміністрації до його працевлаштування.

Крім того, замість газокомпресорної служби Новопсковського промислового майданчика була створена служба «Компресорна станція» із залишенням тих самих функцій, які виконувала газокомпресорна служба. Була введена у новій структурі посада начальника служби «Компресорна станція», яка є аналогічною за змістом та обсягом посадових обов`язків і функціонального навантаження тій, з якої звільнено позивача. Однак дана посада позивачу не пропонувалась, що є порушенням п. 2.5 Колективного договору на 2020 2022 роки, ухваленого конференцією трудового колективу ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» 23 грудня 2019 року.

На дану посаду було прийнято іншого працівника ОСОБА_3 , який за фахом та досвідом має нижчу продуктивність та кваліфікацію праці, ніж позивач.

Позивач також вважає, що був порушений порядок надання згоди виборного органу первинної профспілкової організації на розірвання трудового договору з ініціативи відповідача.

6. У відповіді на відзив позивач послався на те, що дійсно на підприємстві відповідача мали місце зміни у штатному розписі, пов`язані не тільки з виведенням зі штатного розпису структурного підрозділу «Газокомпресорна служба», але і введенням до штатного розпису служби «Компресорна служба» зі штатом 16 одиниць, у т.ч. начальника служби. Дана служба виконує ті самі функції, що і Газокомпресорна служба, а отже за своєю суттю відбулась лише зміна назви служби. А тому фактично звільнення позивача на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України не було.

Крім того, з витягу з протоколу засідання профспілкової організації № 123 від 17.03.2020 із присутніх на засіданні 6 членів профкому лише 1 надав згоду на звільнення, інші п`ять членів утрималися. А отже, рішення профспілки не має юридичної сили, що свідчить про порушення процедури звільнення.

В судовому засіданні позивач та його представниці просили позов задовольнити з підстав, викладених у позові.

Короткий зміст заперечень відповідача

7. Відповідач у відзиві просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач був за 2 місяці попереджений про зміни штатної численності та зміни істотних умов праці. 23.03.2020 позивача було звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

На виконання вимог ст. 49-2 КЗпП України позивачу були запропоновані усі наявні вакансії, від яких він відмовився. У період з 22.01.2020 по дату звільнення відповідач продовжував пропонувати позивачу наявні вакантні посади по всім структурним підрозділам підприємства, від яких він також відмовився.

Крім того, профспілковою організацією було надано згоду на звільнення позивача з займаної посади. Позивач був присутній на засіданні профспілки, був заслуханий, а отже відповідачем було дотримано процедуру звільнення.

8. У додаткових поясненнях відповідач зазначив, що відповідачем було дотримано усієї процедури звільнення працівника за скороченням численності працівників або штату працівників.

9. У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначив, що позивач був ознайомлений з витягом до наказу № 346 від 26.12.2019. В той же час обов`язок ознайомлення позивача зі змінами до штатного розпису не передбачений чинним законодавством України і позивачем не доведено, що відповідач мав це робити.

Крім того, оспорюваний наказ містить підставу звільнення та посилання на згоду профспілкового органу, чим спростовуються доводи позивача. Також позивачу з урахуванням його кваліфікації, освіти були запропоновані усі наявні вакантні посади на підприємстві, від яких позивач відмовився. Крім того, на позивача було покладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Також наказом № 541-к від 26.12.2019 було створено незалежну комісію для визначення продуктивності праці працівників газокомпресорної служби Новопсковського промислового майданчика. 26.12.2019 було проведено засідання даної комісії та визначено більш кваліфікованих працівників, посади яких скорочуються. А тому до 22.01.2020 було проведено перегрупування працівників та переведено в створений новий структурний підрозділ «Служба «Компресорна станція» більш кваліфікованих працівників, посади яких скорочувались, за їх згодою. Крім того, згоду на звільнення позивача було надано профспілковою організацією.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Пояснення третьої особи

10. Третя особа у поясненні зазначила, що роботодавцем до профспілки було направлено подання про надання згоди на звільнення членів профспілки, зокрема і позивача. 17.03.2020 профспілкою було надано згоду на його звільнення, оскільки були відсутні обґрунтування щодо відмови в наданні такої згоди.

У клопотанні від 06.07.2020 третя особа просила справу розглянути без їх участі і у задоволенні позову відмовити.

Процесуальні дії у справі

11. Ухвалою суду від 27.04.2020 відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору профспілкову організацію Новопсковського промислового майданчика Сєвєродонецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів, та призначено підготовче судове засідання.

12. Ухвалою від 01.09.2020 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судом

13. Наказом № 145-к від 26.06.2019 позивача в порядку переведення прийнято на посаду начальника служби Газокомпресорна служба тривалістю робочого часу 40 год. робочого тижня з посадовим окладом 30209 грн. (а.с. 22 том №1).

Згідно трудової книжки позивача трудовий стаж в області газової промисловості розпочався з 20.09.1993 (а.с.33 том № 1).

14. Керівництво Сєвєродонецького ЛВУМГ листом від 17.12.2019 № 3/05-151 звернулось до голови профкомітету з повідомленням про наявну виробничу необхідність внесення змін до штатного розпису та ініційовано проведення консультацій про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. Додана до листа інформація про кількість працівників, які підлягають вивільненню, до переліку яких, зокрема, включено посаду начальника служби (а.с. 9 12 том № 2).

15. Відповідно до наказу № 432 від 26.12.2019 «Про скорочення штату» наказано письмово попередити працівників, посади яких скорочуються з 26.12.2019, про зміни штатної чисельності; письмово запропонувати працівникам, які можуть бути вивільнені у зв`язку зі скороченням посад, роботу за відповідною професією (спеціальністю) згідно з наявними вакансіями (а.с. 5 том № 2).

Згідно додатку до даного наказу, до переліку посад, які підлягають скороченню з 26.12.2019, віднесена і посада начальника служби (а.с. 7 том № 2).

16. Відповідно до штатного розпису, який є додатком до наказу № 346 від 26.12.2019, зі штату Новопсковського промислового майданчика виведено посаду начальника служби Газокомпресорна служба та інші посади компресорних станцій «Союз» та «Волна» та введено Службу «Компресорна станція», зокрема, з посадою начальника служби (а.с. 189-191 том № 1).

17. Наказом № 541-к від 26.12.2019 створено незалежну комісію для визначення продуктивності праці працівників газокомпресорної служби, компресорної станції «Союз», компресорної станції «Волна» у зв`язку зі змінами в організаційній структурі ТОВ «Оператор ГТС України» (а.с. 223 том №1).

Згідно протоколу засідання від 26.12.2019 було розглянуто характеристики працівників, у т.ч. ОСОБА_1 . За результатами засідання комісії вирішено скомплектувати колектив компресорної станції в наступному складі, у т.ч. начальник служби ОСОБА_3 (а.с. 224-234 том № 1).

18. Згідно службової записки начальник управління звернувся до голови профспілки стосовно можливого вивільнення працівників. Службова записка отримана головою профспілки 08.01.2020 (а.с. 73 том № 2).

19. Наказом № 26-к від 13.01.2020 переведено провідного інженера газокомпресорної служби Новопсковського промислового майданчика ОСОБА_3 на посаду начальника служби служби «Компресорна станція» Новопсковського промислового майданчика з 13.01.2020 (а.с. 136 том № 2).

20. 22.01.2020 позивачу було надано попередження про зміни штатної численності та зміни істотних умов праці з 26 грудня 2019 року та скорочення штатної посади начальника служби Газокомпресорної служби. В цьому попередженні запропоновано позивачу переведення на вакантну посаду, наявну станом на 22.01.2020, та попереджено, що у випадку відмови від переведення або відсутності відповідної професії чи спеціальності позивача буде звільнено з займаної посади у зв`язку зі скороченням на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. (а.с. 23 том № 1).

Позивач в цьому попередженні зазначив, що вважає дії керівництва неправомірними, оскільки його не ознайомлено з наказом № 346 від 26.12.2019.

21. Відповідно до акту про відмову від підпису від 22.01.2020 зафіксовано, що ОСОБА_1 персонально ознайомився з вакантними посадами Товариства станом на 22.01.2020 та відмовився від запропонованих вакантних посад і проставлення підпису про ознайомлення з ними (а.с. 102 -103 том № 1).

В подальшому позивача ознайомлювали з наявними вакантними посадами по усьому підприємству, про що свідчить підпис позивача (а.с. 104-113 том № 1).

22. Начальник Сєвєродонецького лінійно-виробничого управління магістральних газопроводів 17.03.2020 звернувся до голови первинної профспілкової організації працівників Новопсковського промислового майданчика Сєвєродонецького ЛВУМГ ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» з поданням, в якому попередив про вивільнення працівників з 23.03.2020 у зв`язку зі змінами в організаційній структурі Товариства та просив розглянути подання на засіданні первинної профспілкової організації та надати згоду на звільнення та скорочення працівників, у т.ч. ОСОБА_1 (а.с. 83 том № 1).

23. Листом голови профспілки від 20.03.2020 повідомлено про надання згоди на звільнення працівників Новопсковського промислового майданчика, у т.ч. ОСОБА_1 (а.с. 84 том №1).

24. Відповідно до витягу з протоколу № 123 від 17.03.2020 засідання первинної профспілкової організації, на засіданні профспілки були присутні 6 членів профкому, за звільнення ОСОБА_1 проголосував лише один член профкому, інші 5 утримались (а.с. 85 том № 1).

На засіданні був заслуханий ОСОБА_1 , який висловив свою думку про те, що звільнення проводилось без реальної процедури скорочення.

За результатами засідання було надано згоду на звільнення ОСОБА_1 .

25. Відповідно до статуту професійної спілки працівників нафтової і газової промисловості України рішення профспілкових зборів, конференцій, з`їзду, засідань виборних профорганів вважаються прийнятими, якщо за них проголосувало більше половини присутніх, за наявності кворуму (п. 4.15, а.с. 15 том № 2).

26. Відповідно до заяви від 17.07.2019 позивач є членом профспілки Новопсковського промислового майданчика Сєвєродонецького ЛВУМГ (а.с. 47 том №2).

27. Наказом № 69-к від 23.03.2020 позивача було звільнено з займаної посади з 23.03.2020 у зв`язку з скороченням на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 24 том №1).

28. Згідно п. 2.5 Колективного договору на 2020 2022 роки, ухваленого конференцією трудового колективу ТОВ «Оператор ГТС України» 23.12.2019, працівники структурних підрозділів, що ліквідуються, мають першочергове право на працевлаштування у новостворених і діючих структурних підрозділах Товариства за фахом з урахуванням досвіду роботи. Керівник Товариства, який за наявності вакансій в Товаристві, не приймає на роботу вивільнених працівників з урахуванням їх професійної підготовки і спеціальності, несе відповідальність у встановленому законодавством порядку (а.с. 49 том № 1).

29. Відповідно до наказу № 18-к/тм від 17.10.2019, наданого відповідачем, на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді догани та позбавлення його премії 100% за результатами роботи ІІІ квартал 2019 року (а.с.219-222 том № 1).

Той же наказ було надано позивачем, втім даний наказ містить посилання на позбавлення позивача премії за 4-й квартал 2019 року (а.с. 171-174 том № 2).

30. Відповідно до довідки про доходи від 02.03.2020 нарахована заробітна плата позивачу за січень 2020 року становила 33255,36 грн., згідно довідки від 09.10.2020 заробітна плата позивача за лютий 2020 року становила 19025,40 грн. (а.с. 50 том № 1, а.с. 169, 170 том № 2).

31. Судом досліджені документи, якими підтверджується кваліфікація та освітній рівень позивача, а також їх підвищення (а.с. 25-32 том №1).

32. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він працює в ТОВ «Оператор ГТС» на посаді інженера, був присутній на засіданні профспілки 17.03.2020, де був заслуханий ОСОБА_1 , який не погоджувався зі своїм звільненням. Свідок зазначив, що на підприємстві дійсно були проведені скорочення. На засіданні були присутні 6 членів профспілки, один член проголосував за звільнення ОСОБА_1 , 5 членів утрималися. Кінцеве рішення було надати згоду на звільнення ОСОБА_1 , оскільки профспілка приймає одне із рішень, або надає згоду на звільнення, або відмовляє. Причин не надати згоду на його звільнення у профспілки не було. Свідок зазначив, що рішення приймається більшістю голосів.

Оцінка аргументів учасників сторін

33. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

34. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

35. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою, отже трудовий договір є основною, базовою формою виникнення трудових правовідносин.

36. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

37. Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

38. Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

39. Верховний Суд неодноразово у своїх постановах зазначає, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення (постанови ВС від 09.04.2020 у справі № 310/1184/18, від 10.04.2020 у справі № 328/2138/17, від 08.04.2020 у справі № 450/187/17).

40. При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

41. Роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Таким чином, однією з гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

42. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

43. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником.

Подання роботодавця має розглядатися у присутності працівника, щодо якого воно подано. Розгляд подання за відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. У разі нез`явлення працівника або його представника на засідання розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах терміну, визначеного частиною першою цієї статті. При повторному нез`явленні працівника без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Орган первинної профспілкової організації повідомляє роботодавця про прийняте рішення у письмовій формі у триденний термін після його прийняття. У разі пропуску цього терміну вважається, що профспілковий орган дав згоду на розірвання трудового договору.

44. Як встановлено судом, на підприємстві відповідача в Новопсковському промисловому майданчику відбулися зміни в організації праці, що підтверджується наказом № 346 від 26.12.2019.

Згідно даних змін на підприємстві відбулось скорочення численності працівників та визначено кількість та посади працівників, які підлягають вивільненню.

Роботодавцем на дотримання вимог ст. 49-2 КЗпП України Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» проведені консультації щодо майбутніх звільнень працівників.

45. Як вбачається з досліджених судом кадрових документів, пов`язаних зі скороченням штату працівників, позивач підпадав під скорочення, оскільки незалежною комісією було зроблено висновок, що до новоствореної структури на посаду начальника служби слід прийняти нового працівника.

Оцінюючи протокол засідання від 26.12.2019, на якому було розглянуто характеристики працівників, у т.ч. ОСОБА_1 , суд виходить з того, що суду не надано доказів відповідно до ст. 81 ЦПК України відносно особи, яка складала характеристику на позивача суду, не надано доказів, що позивача було ознайомлено з цією характеристикою.

Крім того, даною комісією не було враховано стаж роботи позивача в газовій промисловості, не належним чином враховано його кваліфікаційний рівень та професійний досвід роботи.

46. При виконанні вимог трудового законодавства під час скорочення працівників, відповідач припустився порушень трудових прав позивача.

Так, до обов`язків роботодавця під час звільнення працівника за скороченням належить працевлаштування працівника, запропонування останньому усіх наявних вакантних посад на підприємстві.

Відповідачем станом на дату попередження про майбутнє звільнення позивача та в подальшому дійсно пропонувались останньому усі наявні вакантні посади, однак які не відповідали професійному рівню позивача: - оператор газорозподільної станції, електрозварник, машиніст технологічних компресорів, змінний інженер, водій.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи на підприємстві відповідача створено нову структурну одиницю - Службу «Компресорна станція», зокрема, з посадою начальника служби (а.с. 189-191 том № 1).

Згідно п. 2.5 Колективного договору на 2020 2022 роки, ухваленого конференцією трудового колективу ТОВ «Оператор ГТС України» 23.12.2019, працівники структурних підрозділів, що ліквідуються, мають першочергове право на працевлаштування у новостворених і діючих структурних підрозділах Товариства за фахом з урахуванням досвіду роботи. Керівник Товариства, який за наявності вакансій в Товаристві, не приймає на роботу вивільнених працівників з урахуванням їх професійної підготовки і спеціальності, несе відповідальність у встановленому законодавством порядку (а.с. 49 том № 1).

Отже, позивач мав першочергове право на працевлаштування у новоствореному підрозділі і саме на ту посаду, яку він обіймав.

Однак, в порушення п. 2.5 Колективного договору до попередження позивача про майбутнє звільнення, на посаду начальника служби служби «Компресорна станція» Новопсковського промислового майданчика з 13.01.2020 переведено провідного інженера газокомпресорної служби Новопсковського промислового майданчика ОСОБА_3 (наказ № 26-к від 13.01.2020 (а.с. 136 том № 2)).

А тому підтверджуються доводи відповідача про те, що дана посада на момент попередження позивача про звільнення була відсутня.

В той же час, суд робить висновок про те, що такими діями відповідач штучно створив відсутність даної вакансії, чим грубо порушив право позивача на першочергове працевлаштування.

Крім того, цілком слушним є доводи позивача про те, що на дану посаду було прийнято менш кваліфікованого працівника. Як вбачається з зазначеного вище наказу на посаду начальника служби було переведено провідного інженера, що дає підстави дійти висновку, що даного працівника підвищили за посадою, тим самим понижуючи позивача.

47. Суд також зазначає, що є слушними доводи позивача про те, що рішення профспілкової організації про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 не має юридичної сили.

Так, відповідно до витягу з протоколу № 123 від 17.03.2020 засідання первинної профспілкової організації, на засіданні профспілки були присутні 6 членів профкому, за звільнення ОСОБА_1 проголосував лише один член профкому, інші 5 утримались (а.с. 85 том № 1).

Отже, згода на звільнення позивача з займаної посади була надана лише одним членом профкомітету, при цьому інші члени профкомітету у кількості 5 чоловік від голосування утримались. Що також підтверджено показами допитаного свідка.

Відповідно до статуту професійної спілки працівників нафтової і газової промисловості України рішення профспілкових зборів, конференцій, з`їзду, засідань виборних профорганів вважаються прийнятими, якщо за них проголосувало більше половини присутніх, за наявності кворуму (п. 4.15, а.с. 15 том № 2).

Хоча даний пункт статуту не стосується рішень первинних профспілкових організацій, за аналогією права дана вимога може застосовуватися і до рішень профспілок/профкомітетів.

А отже, для прийняття рішення профспілкою необхідна більшість голосів, що становить 4 голоси.

В даному випадку, рішення профкомітету зазначеним вимогам не відповідає, а тому не має юридичної сили, що дає підстави дійти висновку про те, що згода на звільнення позивача профспілковою організацією в установленому законом порядку надана не була.

48. Враховуючи вищезазначені порушення трудового законодавства під час звільнення позивача, суд вважає, що його звільнення було незаконним, а тому позивач підлягає поновленню на роботі.

При цьому наказ № 69-к від 23.03.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Газокомпресорної служби Новопсковського промислового майданчика Сєвєродонецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» з 23.03.2020 у зв`язку зі скороченням на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, слід скасувати як незаконний.

Суд не погоджується з доводами позивача про те, що даний наказ підлягає скасуванню, так як зазначене в ньому формулювання причин звільнення не відображає обставин, які свідчать про підстави та про дотримання відповідачем процедури звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. В наказі не зазначено, що саме скорочено численність працівників або штат працівників. Крім того, наказ не містить конкретних даних щодо обґрунтування змін до організаційної структури ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», які стали підставою для скорочення численності або штату працівників. Наказ також не містить даних про виконання відповідачем вимог ст. 49-2 КЗпП України та не містить даних про персональне попередження позивача про його наступне звільнення з посади у зв`язку зі скороченням.

Оспорюваний наказ містить посилання на причини та підставу звільнення, роботодавцем зазначено, що позивача звільнено у зв`язку зі скороченням на підставі наказу № 346 від 26.12.2019 та згоди профспілки. Перелічені вище неточності наказу не можуть бути самостійною підставою для його скасування.

Суд також погоджується з доводами відповідача про те, що чинним законодавством не передбачений обов`язок роботодавця ознайомлювати працівників з наказом, що стосується штатних змін.

49. Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

50. Вирішуючи питання про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, суд виходить з такого.

Наказом № 69-к від 23.03.2020 позивача було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з 23.03.2020, отже останнім робочим днем є 23.03.2020.

Періодом вимушеного прогулу становить з 24.03.2020 по 23.12.2020 включно (дата винесення рішення про поновлення на посаді), що складає 190 робочих днів.

Позивач просить стягнути ці нарахування за період з 23.03.2020 по день набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п. 2 р. ІІ Постанови КМУ «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 8 лютого 1995 р. № 100 у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата (далі Порядок).

Згідно п. 8 даного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

51. Розмір заробітної плати, який слід брати за розрахункову величину, є заробітна плата за січень та лютий 2020 року.

Відповідно до довідки про доходи від 02.03.2020 нарахована заробітна плата позивачу за січень 2020 року становила 33255,36 грн., згідно довідки від 09.10.2020 заробітна плата позивача за лютий 2020 року становила 19025,40 грн. (а.с. 50 том № 1, а.с. 169, 170 том № 2).

Згідно довідки від 09.10.2020 за лютий 2020 року позивачу виплачено допомогу за листком непрацездатності.

Відповідно до абзацу 19 п. 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача за січень лютий 2020 року становить 1267,43 грн. ((33255,36/21 день) + (19025,40/20 днів)/2). А отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 1267,43 грн. х190 робочих днів =240811,70 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

В задоволенні вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23.03.2020 до набрання рішенням законної сили слід відмовити, оскільки останнім робочим днем позивача є 23.03.2020, а часом закінчення вимушеного прогулу є рішення суду про поновлення на роботі, яке підлягає негайному виконанню.

52. На підставі викладеного, дослідивши усі наявні докази, з`ясувавши обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково, з підстав викладених вище. В решті вимог позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 430 ЦПК України слід допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Судові витрати

53. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що позивач був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимогою про поновлення позивача на роботі та стягненню середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» в особі Сєвєродонецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Профспілкова організація Новопсковського промислового майданчика Сєвєродонецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ № 69-к від 23 березня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Газокомпресорної служби Новопсковського промислового майданчика Сєвєродонецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» з 23 березня 2020 року у зв`язку зі скороченням на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Газокомпресорної служби Новопсковського промислового майданчика Сєвєродонецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» з 23 березня 2020 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 240811 (двісті сорок тисяч вісімсот одинадцять) грн. 70 коп. з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» в особі Сєвєродонецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на користь держави судовий збір у сумі 2408 (дві тисячі чотириста вісім) грн. 12 коп.

Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 08.02.2020, РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Представниці позивача адвокати Церковна Антоніна Олексіївна, вул. Федоренко, буд. 10а, м. Сєвєродонецьк; ОСОБА_5 , вул. Федоренко, буд. 10а, м. Сєвєродонецьк.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» /, м. Київ, Кловський Узвіз, буд. 7, поверх 16 /в особі Сєвєродонецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів /адреса місцезнаходження: вул. Маяковського, буд. 1, м. Сєвєродонецьк Луганської області//.

Третя особа - Профспілкова організація Новопсковського промислового майданчика Сєвєродонецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів, місцезнаходження: вул. Магістральна, 268, смт. Новопсков, Новопсковський район, Луганська область.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31 грудня 2020 року.

Суддя: О.С. Стеценко