справа № 156/585/20
Провадження № 2/156/334/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2020 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Федечко М. О.,

за участю: секретаря судового засідання Салатюк Г.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 156/585/20 за позовом акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

до суду звернувся представник АТ КБ «ПриватБанк» із позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 січня 2016 року у розмірі 27719,84 грн. та судові витрати.

В обґрунтування вимог зазначає, що відповідач 06 січня 2016 року підписав заяву з метою отримання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «ПриватБанк»). Підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. ОСОБА_1 користувався картковим рахунком та використовував кредитні кошти, чим прийняв пропозицію банку на укладення кредитного договору на визначених останнім умовах, однак зобов`язання належним чином по поверненню коштів не виконав, у зв`язку з чим станом на 21 квітня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 27719,84 грн., з яких: 21222,56 грн. - заборгованість за тілом кредита в тому числі простроченим тілом кредита; 4684,79 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 16,31 грн. нарахована пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1296,18 грн. штраф (процентна складова).

Оскільки в добровільному порядку відповідач зобов`язання не виконує, позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 27719,84 грн. та судові витрати у розмірі 2102 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, шляхом направлення судових повісток.

31 серпня 2020 року від нього надійшов відзив на позовну заяву в якому просить в задоволенні позову відмовити повністю із зазначенням у ньому заперечень стосовно позову. Так, зазначає що з фототаблиці наданої позивачем в якості доказу отримання кредитних коштів вбачається, що 26 травня 2016 року ним була вчинена остання дія по зняттю готівки з банкомату в сумі 2765,40 грн. з заборгованістю на картці в сумі 6919,60 грн. Після зазначеної операції кошти ним більше не знімались ні одного разу. З нього з його карток 41 **47 та НОМЕР_1 автоматично знімалися кошти відповідачем до 24 березня 2020 року в загальній сумі 28793,50 грн. та знято проценти під 3,6 % за цей самий період в сумі 39664,61 грн. на загальну суму в розмірі 68458,11 грн. Позивач вираховував з нього кошти в загальній сумі 68458,11 грн., хоча він не був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг належним чином, а з нього постійно вираховувались кошти. Він з надлишком погасив заборгованість по кредитній картці, а відповідач ставить вимогу про повернення коштів, які нічим не підтверджені та необґрунтовані позовом.

Крім того, у заяві підписаній сторонами відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони мають бути зрозумілими всім споживачам і доведені до їх відома. У зв`язку із викладеним, ставиться під сумнів дійсність кредитного договору.

На підставі викладеного, просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку із не доведенням позовних вимог (а.с.99-103).

14 вересня 2020 року від позивача АТ КБ «ПриватБанк» надійшла відповідь на відзив згідно якої, відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Крім того, у заяві зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та Правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом у заяві про приєднання. На підставі вказаної заяви відповідачу відкрито картковий рахунок ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку відповідач отримав та мобільний телефон вказаний у заяві. Картковий рахунок рахунок фізичної особи до якого випущена карта та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів. Таким чином, банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку.

Також до матеріалів позовної заяви долучено витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» з якого вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,6 % (43,20 % на рік) вказано розміри комісій та штрафів. Сторонами при укладенні договору були обумовлені усі істотні умови.

Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованіості не спростований, контр розрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.

Зазначено, що ЗУ «Про захист прав споживачів» не поширюється на спірні правовідносини.

Відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку, зняття готівки у банкоматах, приклад: 01 березня 2016 року зняття готівки в банкоматі; 25 квітня 2016 року поповнення готівкою своєї картки в терміналі самообслуговування. Вказані операції підтверджують надання банком кредитного ліміту, його використання відповідачем та сплату відсотків за його користування.

Випискою по рахунку стверджується, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. На підставі викладеного, просить позовні вимоги задоволити повністю (а.с.104-111).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обґрунтування своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, 06 січня 2016 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с.20).

У заяві зазначено, що відповідач погоджується, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» та «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 21-82). Зазначений витяг зокрема містить пункти, які наведені судом у стислому викладі позиції позивача.

Банком у вигляді таблиць надано розрахунок заборгованості за договором від 06 січня 2016 року, укладеним між «ПриватБанк» та ОСОБА_1 станом на 21 квітня 2020 року та розрахунок станом на 19 жовтня 2020 року долучений 30 грудня 2020 року.

Згідно з наданим представником позивача розрахунком заборгованісті за вказаним кредитним договором станом на 21 квітня 2020 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 27719,84 грн., з яких: 21222,56 грн. - заборгованість за тілом кредита в тому числі простроченим тілом кредита; 4684,79 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 16,31 грн. нарахована пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1296,18 грн. штраф (процентна складова).

Згідно розрахунку заборгованості, 06 січня 2016 року відповідач зняв з картки за № НОМЕР_2 готівку в банкоматі смт. Іваничі в розмірі 4053 грн. залишок після операції 3953 грн..

26 травня 2016 року відповідач зняв готівку у банкоматі смт. Іваничі в розмірі 4159,81 грн. та 2766,40 грн., що також стверджується самим позивачем у відзиві на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечив про зняття вказаних коштів із картки за № НОМЕР_2 .

Надалі, із дослідженої виписки слідує, що 18 жовтня 2016 року відповідач здійснив переказ зі своєї картки НОМЕР_3 через Приват24 в сумі 595 грн. До цього часу відповідач також здійснював перекази на картку ПриватБанку через "Приват 24" де одержувачем зазначаалась ОСОБА_2

26 травня 2016 року дійсно відбулось останнє зняття готівки в банкоматі відповідачем. 28 травня 2016 року відбулась оплата в інтернет-магазині 27 червня 2016 року відбувались перекази на картку «ПриватБанку» ОСОБА_2 29 червня 2016 року здійснено оплату в інтернет-магазині.

22 червня 2018 року відповідачем здійснено поповнення готівкою в терміналі самообслуговування Іваничі в сумі 2000 грн.

Разом з тим, судом береться до уваги, що станом на 04 грудня 2018 року кредитний лімт становив 0.00 грн.

З 01 вересня 2018 року по 19 жовтня 2020 року банком здійснювалось відрахування коштів, погашення платежів автоматично, що стверджується випискою по рахунку.

Останній раз зміна кредитного ліміту відбулася 25 квітня 2016 року, кредитний ліміт збільшено до 8000 грн. Вказане також підтверджує зняття та користування кредитними коштами із карткового рахунку.

Банк, надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконав.

Факт отримання та користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с. 15-17).

Як встановлено судом, з 01 липня 2018 року по 21 квітня 2020 року включно позивачем відбувалось автоматичне погашення заборгованості за кредитним договором і за вказаний період відраховано 44689,94 грн.

Оскільки ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання по кредитному договору не виконав, тому представник позивача звернувся до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 цього Кодексу встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Звертаючись до суду, позивач просить стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість за простроченими відсотками та штрафи за несвоєчасну сплату кредиту.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 06 січня 2016 року, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини договору.

При цьому, як встановлено судом, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати, відсотків за користування кредитом, пені та штрафів, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірі і порядку нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Разом з тим, у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату, відсотків за користування кредитом, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2018 року у справі № 342/180/17.

Встановивши, що сторони по справі не обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді відсотків за користування кредитом, неустойки (пені, штрафів) за порушення строків виконання договірних зобов`язань, суд приходить до висновку про відмову в позові банку в частині стягнення на його користь з відповідача, заборгованості за простроченими відсотками, штрафів та пенею.

Разом з тим, суд бере до уваги, що позивач автоматично стягнув із відповідача за період з 01 липня 2018 року по 21 квітня 2020 року включно 44689,94 грн., що вдвічі перевищує вказану у позовній заяві заборгованість за тілом кредиту 21222,56 грн. Довідкою про зміну умов кредитування станом на 04 грудня 2018 року кредитний ліміт становить 0.00 грн.

Разом з тим, даних про те, що продовжено термін дії картки суду надано не було. Згідно довідки АТ КБ "ПриватБанк" термін її дії до жовтня 2017 року.

У анкеті заяві не вказано суми кредиту яку відповідач просить йому видати, а витяг із рахунку свідчить про автоматичне списання заборгованості за даним клієнтом, що дає суду підстави для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи також те, що відповідач фактично виконав боргові зобов`язання за кредитом від 06 січня 2016 року, що стверджується випискою по картковому рахунку , то підстав для стягнення із нього заборгованості в тому числі і за тілом кредиту немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 вище вказаної статті передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи , покладаються у разі відмови в позові на позивача.

За таких обставин судові витрати покладаються на позивача.

На підставі ст.ст. 253, 258, 261, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 629, 631, 1049, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265,273, 274, 277, 279, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. О. Федечко