Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2020 Справа №607/14326/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі:головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

представник позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_4 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2015 року у справі №607/1157/15-ц та стягувати із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше за 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01 листопада 2019 року по 30 червня 2020 року в розмірі 7501 грн. 58 коп.

В обґрунтування вимог позивач вказує на наступне. 01 липня 2010 року сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано 05 лютого 2015 року. На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2015 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі 600,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На даний час існують обставини для зміни способу стягнення аліментів, а саме, зміна сімейного стану отримувача аліментів, зміна віку дитини та відповідно зміна її потреб, інфляційні процеси в Україні. Крім того, у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.07.2020 року становить 7501,58 грн., а тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотку від прострочених сум. З врахуванням наведеного просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою судді від 18 вересня 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

01 грудня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому він просить позов задовольнити частково та стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., у задоволенні решти позовних вимог просить відмовити.

Представником позивача 02 грудня 2020 року подано відповідь на відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги підтримав та просить задовольнити у повному обсязі.

20 грудня 2020 року від відповідача на адресу суду надійшли письмові заперечення у яких вказує на те, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та просить суд позов задовольнити частково, оскільки на його утриманні є ще одна неповнолітня дитина від іншого шлюбу. Також, просить врахувати, що його дружина ОСОБА_6 є інвалідом ІІІ групи з дитинства. Враховуючи наведене, просить суд стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Боднар О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Матвійчук В.В. у судовому засіданні відзив на позовну заяву підтримав та просив суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 05 лютого 2015 року на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

В шлюбі у сторін народилась дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 15 лютого 2012 року.

Дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні.

05 лютого 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення про стягнення із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи стягувати з 22.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 26 квітня 2018 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , яке видано Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 26 квітня 2018 року.

У даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_9 .

Відповідач ОСОБА_4 одружений із ОСОБА_6 та у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась дочка ОСОБА_10 .

ОСОБА_6 є інвалідом ІІІ групи з дитинства що підтверджено довідкою акту огляду МСЕК від 28.02.2020 року.

Станом на 25.11.2020 року відомості у єдиному реєстрі боржників відносно ОСОБА_4 відсутні.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм Сімейного кодексу України, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини» та ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Суд вважає, що після рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2015 року, у зв`язку із тим, що з віком збільшилися потреби неповнолітньої дитини, враховуючи також майновий стан дитини, яка перебуває на утриманні матері, у якої в 2019 році народилась ще одна дитина, суд вважає, що позивачем доведено погіршення її матеріального стану, тому розмір аліментів 600 гривень є недостатнімта підлягає збільшенню.

При вирішенні справи суд враховує майновий стан відповідача, а саме те, що відповідач є працездатним, відомості про незадовільний стан його здоров`я відсутні, на його утриманні перебуває неповнолітня дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дружина ОСОБА_6 , яка є інвалідом ІІІ групи з дитинства.

За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах № 58075 від 06.07.2020 року, який надано Тернопільським міським відділом Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), станом на 01 липня 2020 року заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів становить 7501,58 грн.

Жодних доказів, які б свідчили про відсутність вини відповідача у виникненні цієї заборгованості судом не здобуто.

Як слідує з розрахунку неустойки (пені) за несплату аліментів, наданого позивачем, загальна сума пені за період з 01 листопада 2019 року по 30 червня 2020 року становить 10559,57 грн. Зазначений розрахунок здійснений на підставі формули:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1- нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2- нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши на їх підставі фактичні обставини справи, визначивши зміст спірних правовідносин та норми права, які до них застосовуються, суд прийшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Така правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, висновки, викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, повинні бути враховані при застосуванні норм права до спірних правовідносин у даній справі.

Судом установлено, що загальна сума пені у зв`язку з простроченням сплати аліментів становить 10559,57 грн. Позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 7501,58 грн., що не перевищує ста відсотків заборгованості відповідача зі сплати аліментів. Наведене повністю відповідає вимогам статті 196 СК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини слід визначити в розмірі 1/4частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше за 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Менший розмір аліментів є недостатнім для належного виховання та утримання неповнолітньої дитини.

При цьому, відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували відсутність у нього можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі.

Суд, проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 листопада 2019 року по 30 червня 2020 року в розмірі 7501 грн. 58 коп.

В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. 141, 180, 182, 192, 196 Сімейного кодексу України, ст. 4, 10, 12, 19, 81, 141, 259, 263-268, 272, 273, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_4 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2015 року у справі №607/1157/15-ц та стягувати із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше за 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01 листопада 2019 року по 30 червня 2020 року в розмірі 7501 (сім тисяч п`ятсот одна) грн. 58коп.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду складений 30 грудня 2020 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай