Справа № 265/7105/20
Провадження № 2-з/265/17/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

09 листопада 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Адамової Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до пред`явлення позову, -

В С Т А Н О В И В :

06 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 91,4 кв.м., загальною площею 195,6 кв.м. Вказав, що має намір подати до суду позов про стягнення боргу з ОСОБА_2 , тому як останній заборгував йому 13500 доларів США відповідно до договору позики та розписки від 25 лютого 2020 року.

У порядку ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Відповідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася із такою заявою, позовним вимогам.

Обсяг позовних вимог має відповідати виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З розписки, наданої ОСОБА_1 , вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 25 лютого 2020 року укладено договір позики грошей у розмірі 18500 доларів США, із частковим поверненням боргу: 10000 доларів США до 20 травня 2020 року та 8500 доларів США до 30 червня 2020 року.

Як зазначає позивач, грошову суму у розмірі 5000 доларів США відповідач йому повернув, внаслідок чого неповернута сума боргу складає 13500 доларів США.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 09 листопада 2020 року, житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Маріупольською державною нотконторою 03 серпня 2006 року.

Враховуючи предмет позову, з яким має намір звернутися до суду ОСОБА_1 та обсяг позовних вимог, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення ефективного захисту прав позивача та утруднить виконання рішення суду в разі задоволення позову, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та накладення арешту на нерухоме майно, належне відповідачу.

Також суд враховує, що обраний заявником вид забезпечення позову є співмірним із можливими позовними вимогами та не порушить прав та інтересів відповідача з приводу користування та володіння майном.

Керуючись ст.ст.150- 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до пред`явлення позову, - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 196,6 кв.м., житловою площею 91,4 кв.м., який належить на праві власності ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити для виконання до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради, та для відома - сторонам.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена 09 листопада 2020 року.

Суддя_________________