З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2020 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Васильченка О. В. ,
за участю секретаря судового засідання - Поляновській О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якому просить визнати за ним та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині кожному на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтовано тим, що 17 грудня 2004 року між ними був зареєстрований шлюб. Після укладення шлюбу, 14 жовтня 2010 року ними було придбано за договором купівлі-продажу квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та речові права на квартиру зареєстровано 28.10.2010 в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна.
Сторони на законних підставах проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Не дійшли згоди щодо поділу зазначеного майна. Оскільки, нерухоме майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 придбана в шлюбі сторонами, проте зареєстрована на ім`я відповідача, така квартира є об`єктом права спільної сумісної власності сторін та підлягає поділу в рівних частинах незалежно від розірвання шлюбу між ними.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, та проти заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 24.11.20 постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Судом встановлено, що 17 грудня 2004 року сторони зареєстровали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7).
14 жовтня 2010 року ОСОБА_2 було придбано за договором купівлі-продажу квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та речові права на квартиру зареєстровано 28.10.2010 в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна (а.с. 4-5).
Квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , що вбачається з Витягу з Державного реєстру правочинів (а.с. 12).
Статтею 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст. 69 СК України).
Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Аналогічне положення закріплено в ч. 2 ст. 372 ЦК України де зазначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 71 СК України).
У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч. 3 ст. 372 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю, законом, або рішенням суду.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, ст.ст. 60, 61, 69, 70, ч. 1 ст. 71 СК України, ст., 372 ЦК, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 49, 206, 76-80, 81, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 279, 354 ЦПК України, п.15.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. В. Васильченко