ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

06 листопада 2020 року

м. Харків

справа № 2-10157/10

провадження № 22-ц/818/5692/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Женева», за апеляційною скаргою Слостіна Андрія Геннадійовича представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Женева» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2020 року в складі судді Шестака О.І.,

у с т а н о в и в :

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2020 року відмовлено в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Женева» (далі ТОВ «Женева»).

На зазначену ухвалу суду першої інстанції 19 жовтня 2020 року Слостін Андрій Геннадійович представник ТОВ «Женева» подав апеляційну скаргу.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України, який набув чинності 15 грудня 2017 року.

Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання (частина п`ята статті 259 ЦПК України).

Перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, встановлено частиною першою статті 353 ЦПК України.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Однак, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню (підпункт 15.11 пункту 15 частини першої Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що неможливо припустити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції детально описував процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не гарантував сторонам, що спір щодо їх прав та обов`язків цивільного характеру буде остаточно вирішено (BALATSKYY v. UKRAINE, № 34786/03, § 30, ЄСПЛ, від 25 жовтня 2007 року). Також Суд неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (SHULGA v. UKRAINE, № 16652/04, § 28, ЄСПЛ, від 02 грудня 2010 року) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (MUSIYENKO v. UKRAINE, № 26976/06, § 24, ЄСПЛ, від 20 січня 2011 року).

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

У пункті 26 ухвали Великої Палати Верховного Суду 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц вказується, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвали, що не передбачені частиною першою статті 353 ЦПК України.

Подібний висновок також зроблено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 (провадження № 14-190цс19).

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, пунктами 31, 31 1 частини першої статті 353 ЦПК України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Можливість оскарження ухвали суду про відмову в тимчасовому обмеженні фізичної особи у праві виїзду за межі України частиною першою статті 353 цього Кодексу не передбачена.

Також відсутня вказівка про оскарження ухвали суду про відмову в тимчасовому обмеженні фізичної особи у праві виїзду за межі України і в спеціальній нормі статті 441 ЦПК України.

Таким чином, дана ухвала не може бути окремим об`єктом оскарження в апеляційному порядку.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що аналіз статті 441 ЦПК України дозволяє дійти висновку про те, що ухвала суду про відмову в тимчасовому обмеженні фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає реалізації фізичним та юридичним особам гарантованого права на суд, оскільки вказана відмова не позбавляє права заявника повторно звернутись з поданням до суду з урахуванням зміни обставин (виникнення нових обставин), що обґрунтовують необхідність тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

З урахуванням викладеного, дана цивільна справа за апеляційною скаргою Слостіна А.Г. представника ТОВ «Женева» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2020 року підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог підпункту 15.11 пункту 15 частини першої Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 353, 357, підпунктом 15.11 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Цивільну справу № 2-10157/10 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Женева» повернути до Дзержинського районного суду м. Харкова для виконання вимог підпункту 15.11 пункту 15 частини першої Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її підписання суддями та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді І.В. Бурлака

О.М. Хорошевський