Ухвала

04 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 753/12201/18

провадження № 61-15144ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» про стягнення пені за неналежне виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу прав на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» про стягнення пені за неналежне виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу прав на нерухоме майно.

Свій позов обґрунтувала тим, що 11 грудня 2015 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Відповідно до умов укладеного договору, житловий будинок повинен бути введений в експлуатацію в III кварталі 2016 року, але введення будинку в експлуатацію відбулось лише 29 грудня 2017 року. Оскільки відповідачем було затримано будівництво та введення житлового будинку в експлуатацію, то у відповідності до вимог частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» просила стягнути пеню у сумі 3 186 995 грн за прострочення виконання зобов`язання за укладеним з нею договором.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

15 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додається документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

У касаційній скарзі заявниця зазначає, що від сплати судового збору вона звільнена, оскільки звернулася до суду з позовом, пов`язаним з порушенням її прав, на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

У відповідності до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

При прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження № № 14-57цс18) зазначила, що споживач звільняється від сплати судового збору як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному та касаційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Отже, споживачі звільнені від сплати судового збору лише у справах за їх позовами за умови, що ці позови стосуються порушення їх прав як споживачів.

Ураховуючи зазначене, ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подання даної касаційної скарги на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 501/3051/16-ц (провадження №61 - 41988св18); від 30 червня 2020 року у справі № 501/3038/16-ц (провадження № 61-264св19).

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» про стягнення пені за неналежне виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу прав на нерухоме майно.

Витребувати із Дарницького районного суду міста Києва цивільну справу № 753/12201/18.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 30 листопада 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

А. Воробйова

Р. А. Лідовець