Справа № 202/8527/19
Провадження № 2/202/825/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 лютого 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

за участю секретаря: Голобородько О.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання відмови у передачі у приватну власність житлового приміщення гуртожитку в порядку приватизації протиправною,

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 з позовом до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання відмови у передачі у приватну власність житлового приміщення гуртожитку в порядку приватизації протиправною.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що на підставі ордеру вона проживає у кімнаті 805 гуртожитку який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де вона зареєстрована більше десяти років. Департаментом житлового господарства Дніпровської міськради їй було відмовлено в прийнятті заяви з додатком документів та в оформленні передачі житлової кімнати у приватну власність. Зазначену відмову вважає неправомірною та такою, що порушує її права.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 з`явилася, позовну заяву підтримала в повному обсязі на просила суд задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що заява позивача про приватизацію квартири не була розглянута органом приватизації житлового фонду по суті, оскільки документи для приватизації житлового приміщення оформлені неналежним чином.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 18.06.2019 року на ім`я позивача був виданий ордер серії УП НОМЕР_1 179 на житлове площу в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 зареєстрована за вказаною адресою, що підтверджується відміткою в її паспорті громадянина України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулася до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з заявою про приватизацію кімнати АДРЕСА_3 у АДРЕСА_1 .

Листом Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради № 3/16-4103 від 19.09.2019 року ОСОБА_1 було повідомлено, що її заява не може бути розглянута з тих підстав, що документи, додані до заяви, оформлені неналежним чином, а саме: довідки про реєстрацію місця проживання громадян зареєстрованих у жилому приміщенні у гуртожитку КП «Жилсервіс-5» ДМР від 05.09.2019 №2158, №2159 містять помилки в частині дати реєстрації місця проживання ОСОБА_1 ; відсутня інформація, що Комунальне підприємство «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» було визначено уповноваженим органом приватизації в с. Раївка, Синельниківського району, Дніпропетровської області на період зазначений в довідці від 06.08.2019 № 1573. Окрім цього, документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка, видана органом приватизації за попереднім місцем проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).

Відповідно до частини 2 статті 9 Житлового кодексу України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" визначено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до частини 1 статті 2 цього Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно з частиною 1 статті 3 вказаного Закону приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Частиною 1-3, 5 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" визначено, що якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності - грошима. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Відповідно до частини 1 статті 8 зазначеного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний фонд.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Згідно з частиною 10 даної статті органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункту 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396 (далі - Положення), в редакції від 17.04.2015 року, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копія документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 114 від 10.05.2018 року були внесені зміни до пункту 20 цього Положення, відповідно до якого документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и), видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога про визнання протиправною відмову Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради в передачі позивачу ОСОБА_1 у приватну власність кімнати АДРЕСА_3 у АДРЕСА_1 , не підлягає задоволенню, оскільки передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішення органу приватизації житлового фонду, однак Департаментом житлового господарства Дніпропетровської міської ради було повідомлено позивача про недоліки в оформленні документів, а не прийнятого рішення про відмову у приватизації житлового приміщення.

Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання відмови у передачі у приватну власність житлового приміщення гуртожитку в порядку приватизації протиправною - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.В. Бєсєда