Справа № 576/2342/20
Провадження № 4-с/576/4/20
УХВАЛА

про залишення скарги без руху

05 листопада 2020 року м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Мазур С.А., перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), -

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якій просить суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Білогур Ольги Миколаївни щодо прийняття відносно нього у виконавчому провадженні № 63266055 постанови від 26 жовтня 2020 року про накладення на нього штрафу на користь держави у розмірі 1700 грн., скасувати зазначену постанову та зобов`язати державного виконавця Білогур О.М. при прийнятті рішень і вчиненні дій у виконавчому провадженні № 63266055 дотримуватись вимог Закону України «Про виконавче провадження» взагалі і зокрема частин 1 і 3 статті 67 цього Закону.

Перевіривши вказану скаргу вважаю, що вона не відповідає вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тож скарга на дії державного виконавця є заявою по суті справи, до якої в силу частини дев`ятої статті 10 ЦПК України застосовуються загальні вимоги до форми, змісту позовної заяви та правила стосовно подання документів, що додаються до позовної заяви, які містять положення статей 175,177 ЦПК України.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», скарги, заяви та подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

У пункті 13 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: про відкриття провадження у справі; щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов`язків; про судові виклики та повідомлення; про судовий розгляд; щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Положення пункту 4 Постанови Пленуму вказують на те, що сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересованої особи.

Крім того, справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі в якості заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

За приписами частини першої статті 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Цивільний процесуальний кодекс України не передбачає сплату судового збору за звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, проте частина друга статті 3 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік заяв, за подання яких судовий збір не справляється, в якому відсутній такий вид звернення як скарга на дії державного виконавця. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір»: до переліку осіб, звільнених від сплати судового збору, особи які оскаржують дії державного виконавця щодо неналежного виконання судового рішення, не включені. Оскільки мова йде про правовідносини, які виникли між заявником та державною виконавчою службою /державним виконавцем/, а не про правовідносини, які склалися між сторонами по рішенню, що виконується, скаржник при зверненні до суду із скаргою, мав сплатити судовий збір за ставкою, як за подання до суду позовної заяви немайнового характеру.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовних заяв немайнового характеру справляється судовій збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною першою статті 4 вказаного Закону зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року визначено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01 січня 2020 року становить 2102 гривень.

Відтак, ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаною скаргою мав сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн. за кожну заявлену вимогу немайнового характеру. Оскільки, заявлено 2 вимоги немайнового характеру, то ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір у розмірі 1681,60 грн.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що дана скарга не відповідає вимогам вищенаведених положень діючого законодавства, а саме, ОСОБА_1 в якості заінтересованої особи не зазначено ОСОБА_2 та її неповнолітню доньку ОСОБА_3 , з дотриманням вимог пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України; частини першої статті 177 ЦПК України щодо додання до скарги копії всіх додатків, відповідно до кількості учасників, тобто з урахуванням заінтересованої особи; частини четвертої статті 177 ЦПК України не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (1681,60 грн.), або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, ОСОБА_1 слід усунути недоліки, зазначені вище у цій ухвалі, та роз`яснити право останнього відмовитись від однієї з вимог.

Відповідно до статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху , який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.175,177, 185,260,447 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - залишити без руху.

Встановити термін для усунення виявлених судом недоліків скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, скарга бути вважатися неподаною і повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.А. Мазур