Справа № 462/5589/18 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М.
Провадження № 22-ц/811/3087/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Савуляка Р.В., Приколоти Т.І.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме транспортного засобу марки «Nissan X-Trail» номерний знак НОМЕР_1 .

Свої вимоги мотивувала тим, що з 14 липня 2016 року є власником транспортного засобу марки «Nissan X-Trail» номерний знак НОМЕР_1 , 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_2 . Зазначений транспортний засіб перебував у користуванні батька позивача - ОСОБА_5 , який проживав разом із відповідачем ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 . Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті ОСОБА_3 звернулася до відповідача із проханням повернути належний їй на праві приватної власності транспортний засіб «Nissan X-Trail» номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію та комплект ключів, однак остання відмовилася та продовжує ним користуватися у своїх потребах. У зв`язку із чим позивачка звернулася до суду із позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12 серпня 2019 року позов задоволено.

Суд вирішив витребувати у ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 та передати ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 транспортний засіб марки «Nissan X-Trail» номерний знак НОМЕР_1 , 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 та комплект ключів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 3778 грн 66 коп.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що апелянт є неналежним відповідачем у даній справі, так як, речові права на земельну ділянку їй не належать, а тому не повинна відповідати за позовом, оскільки не є суб`єктом спірних матеріально-правових відносин та не має обов`язків, які з них випливають. Вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно поклав на неї відповідальність, при цьому не дослідив у повному обсязі усі істотні обставини справи та ухилився від належного встановлення достовірності та достатності доказів. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що апелянт є суб`єктом права володіння чужим майном, яке є предметом звернення до суду з позовом, а відповідно відсутні підстави вважати її належним відповідачем. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_6 подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення суду є обґрунтованим та ухвалено без порушень норм матеріального та процесуального права (а.с.142-144).

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просив рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом першої інстанції установлено, що позивач ОСОБА_7 з 14 липня 2016 року є власником транспортного засобу марки «Nissan X-Trail» номерний знак НОМЕР_1 , 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_2 , що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_5 - батько позивачки, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , видана 14.04.2018 Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Згідно листа Залізничного відділу поліції від 13.08.2018 ОСОБА_3 зверталася в правоохоронні органи щодо вжиття заходів до ОСОБА_1 , яка незаконно користується автомобілем марки «Nissan X-Trail» номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є вона.

Згідно Акту приватного виконавця від 29.03.2019 при виході за адресою: АДРЕСА_1 установлено, що автомобіль, який за ухвалою суду слід передати, знаходиться на подвір`ї будинку (а.с.78).

Як убачається з Акту приватного виконавця від 29.03.2019, при виході повторно за адресою: АДРЕСА_1 установлено, що на подвір`ї будинку знаходиться автомобіль марки «Nissan X-Trail», номерні знаки відсутні, однак стягувач підтвердила, що це її автомобіль. На місці виконання знаходився представник боржника, який повідомив, що самостійно автомобіль боржниці передавати не буде (а.с.81).

З наявного в матеріалах справи витягу з відомостей державного реєстру прав на нерухоме майно вбачається, що власником будинку АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_1 (а.с.92-93).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції оцінивши у сукупності всі наявні у матеріалах справи докази, правильно встановив, що належний ОСОБА_3 на праві власності транспортний засіб, який перебував до моменту смерті у користуванні її батька ОСОБА_5 , перебуває у незаконному володінні ОСОБА_1 .

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.1 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави володіє ним.

Крім того, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що передбачено ст. 391 ЦК України.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції встановивши, що позивачу на законних підставах належить автомобіль «Nissan X-Trail» номерний знак НОМЕР_1 , 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_2 , а відповідачем не надано суду жодних доказів щодо законності утримання такого майна чи правових підстав для користування таким, прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення позову про витребування з чужого незаконного володіння на користь позивача зазначеного транспортного засобу.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги покликання представника відповідача на те, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем по справі, з огляду на те, що факт знаходження за адресою: АДРЕСА_1 спірного автомобіля встановлено в актах приватного виконавця, які є належними та допустимими доказами у справі, і не заперечується відповідачем.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:06.11.2020

Головуючий

Судді