Справа № 152/1011/19
Провадження №22-ц/801/498/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаровський І. В.
Доповідач :Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18 лютого 2020 року м. Вінниця

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Не погодившись із рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2019 року, яким задоволено позов ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет», відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 січня 2020 року залишена без руху з підстав несплати судового збору, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Копія зазначеної ухвали отримана апелянтом ОСОБА_1 04 лютого 2020 року, що підтверджується розпискою.

Однак, враховуючи строки доставки кореспонденції по Україні станом 18 лютого 2020 року апелянт не усунула вищенаведених в ухвалі недоліків . При цьому, будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху від 29 січня 2020 року у строки, встановлені судом, від апелянта також не надходило.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Разом з тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як передбачено вимогами частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач (у даному випадку апелянт), як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Отже, враховуючи вищенаведені положення законодавства та беручи до уваги ті обставини, що апелянт не реалізувала своїх процесуальних обов`язків належним чином, в той час як суд здійснив всі можливі спроби для її повідомлення про наявність ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, приходжу до висновку, що у встановлений строк апелянтом не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 29 січня 2020 року.

Враховуючи, що без усунення вказаних недоліків суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження та виходячи з вимог ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути її апелянту.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя І.М. Стадник