ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

10 листопада 2020 року

м. Харків

справа № 638/16373/19

провадження № 22-ц/818/4365/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Бурлака І.В., Тичкової О.Ю.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 березня 2020 року, ухвалене суддею Цвірою Д.М., в залі суду в м. Харків,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 15.07.2000 року до 01.09.2010 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем - ОСОБА_2 . За період перебування в шлюбі у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі повнолітня дочка продовжує навчання у Харківській державній зооветеринарній академії на денній формі навчання. Посилається на те, що відповідач відмовився добровільно сплачувати аліменти на утримання дочки після досягнення нею повноліття. Наразі вона самостійно несе витрати на утримання дочки, яка є студенткою першого курсу, у зв`язку з навчанням власних доходів не має.

Просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 березня 2020 року позовну заяву задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини від усіх видів доходу щомісяця, починаючи з 23.10.2019 року і до 04.10.2024, за умови продовження останньою навчання у зазначений період.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць вирішено допустити до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що наразі він має на утриманні іншу родину, а саме дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, трьох малолітніх дітей та непрацездатних батьків. Зазначив, що дочка зареєстрована в квартирі, що належить його батькам, в зв`язку з чим він сплачує за неї комунальні послуги. Крім того, вказує, що його батько ОСОБА_4 кожного місяця перераховує зі свого рахунку на рахунок доньки відповідача, онуки ОСОБА_4 близько 4000 грн. на її потреби. Отже вказує, що судом не було враховано, що наразі у відповідача змінився матеріальний стан, з червня 2020 року він працює тільки на ставку в ХНМУ де його дохід складає 9439 грн 50 коп.. інших доходів в нього не має, і ця сума витрачається на усю сім`ю в кількості п`яти осіб.

ОСОБА_1 надала до суду заперечення на апеляційну скаргу. Вказує, що апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Також просила суд розглядати справу у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та зазначено в ухвалі про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року провадження у справі призначено та зазначено про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 ст. 279 ЦПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Частинами 5, 6 ст. 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов : предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

За приписами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційній скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Положеннями ч.3 ст. 369 ЦПК України передбачено, що з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій вказаної статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням ціни позову та малозначності справи, характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування та зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами право на стягнення аліментів у визначеному судом розмірі на утримання повнолітньої дитини.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.07.2000 року між сторонами було укладено шлюб, від якого народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дочка ОСОБА_3 проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні.

На даний час ОСОБА_3 досягла повноліття, однак не має можливості самостійно себе забезпечувати, оскільки навчається на денній формі навчання.

Згідно довідки Харківської державної зооветеринарної академії від 01.10.2019 №264, вбачається, що ОСОБА_3 є студенткою першого курсу денної форми навчання.

Згідно довідки про склад сім`ї від 05.02.2020, ОСОБА_3 зареєстрована в квартирі за адресою АДРЕСА_3 , в якій також зареєстрований відповідач та його мати ОСОБА_1 .

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Враховуючи наведені правові норми та обставини справи, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що відповідач є працездатною особою, який зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню доньку, оскільки остання потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням в інституті, дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для стягнення з нього аліментів.

Водночас, суд належним чином не мотивував свій висновок про визначення розміру аліментів у 1/8 частині заробітку (доходу) відповідача.

Відповідач наразі перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . Має на утриманні ще трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Окрім того дружина на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, а тому відповідач зобов`язаний її утримувати.

ОСОБА_2 офіційно працевлаштований та з 09 січня 2007 року займає посаду асистента, кандидат наук в Харківському національному медичному університеті. Заробітна плата отримана за основним місцем роботи відповідача з січня 2019 року по червень 2019 року становить 101 745 грн. (а.с.54).

Згідно квитанцій ПАТ КБ «Приватбанк» батько апелянта - ОСОБА_4 кожного місяця перераховує зі свого рахунку на рахунок доньки відповідача, онуки ОСОБА_4 грошові кошти, тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 потребує майнової допомоги від сина - відповідача ОСОБА_2 .

Отже, ОСОБА_2 є працездатним; доказів у відповідності до ст. 81 ЦПК України наявності обставин , що унеможливлює сплату аліментів матеріали справи не містять.

Вказані обставини не є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, однак враховуються колегією суддів при визначенні розміру аліментів.

Колегія суддів враховує також, що обов`язок утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, виникає у обох батьків.

Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положеннями статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини справи, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, доказів на підтвердження витрат, пов`язаних саме з навчанням повнолітньої доньки матеріали справи не містять.

А тому, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання, з огляду на майновий та сімейний стан ОСОБА_2 , а також з урахуванням вимог розумності і справедливості, колегія вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/12 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 23.10.2019 року і до 04.10.2024, за умови продовження останньою навчання у зазначений період.

За таких обставин, рішення суду на підставі п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України в частині розміру аліментів підлягає зміні.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень на позов, яким суд надав належну правову оцінку, а відтак не випливають на висновки суду щодо стягнення аліментів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010року).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 березня 2020 року в частині розміру аліментів - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/12 частини від усіх видів доходу щомісяця, починаючи з 23.10.2019 року і до 04.10.2024, за умови продовження останньою навчання у зазначений період.

В іншій частині рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

І.В Бурлака