Справа № 627/820/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Вовк Л.В.

з участю секретаря - Полешко О.С.,

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Мурафської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В позові ОСОБА_2 вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з земельної ділянки площею 4,4139 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 023679, та житлового будинку по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого усе своє майно заповідала позивачу. Маючи намір успадкувати вказану нерухомість, ОСОБА_2 звернулася з заявою до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак, постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на землю та будинок. Оскільки її рідний брат ОСОБА_4 є інвалідом 3-ї групи, має право на обов`язкову частку, просила визнати за нею право власності на ѕ частки земельної ділянки площею 4,4139 га, згідно вище вказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку та житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача у відкритому судовому засіданні позов визнала, просила задовольнити.

Суд, заслухавши думку представника відповідача, дослідивши докази по справі, дійшов до наступних висновків.

Як було встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 023679, є власником земельної ділянки площею 4,4139 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області, кадастровий номер :04:001:0665.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16456275 від 29.10.2007 року, житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САВ № 400109 від 25.09.2007 року, виданого Мурафською сільською радою, належить ОСОБА_3 ..

Про те, що будинок існує за вказаною адресою, свідчить технічний паспорт, виданий КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» від 13.06.2019 року.

Заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Мурафської сільської ради 11.11.1999 року, зареєстрованим в реєстрі за № 73, ОСОБА_3 , все своє майно, на випадок її смерті, заповіла своїй дочці ОСОБА_2 .. На день смерті заповідача заповіт не скасовувався і не відмінявся.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області 04.12.2018 року..

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з вищевказаних земельної ділянки та житлового будинку з господарськими будівлями.

На час відкриття спадщини, ОСОБА_3 проживала разом з дочкою ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , яка її і поховала.

Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини...

У відповідності до вимог ст.ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи , визначені в заповіті .

Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Позивач ОСОБА_2 у шестимісячний термін звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після матері ОСОБА_3 , де була заведена спадкова справа № 28/2019, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55246509 від 22.02.2019 року.

Постановою державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори від 13.06.2019 року, ОСОБА_2 відмовлено у оформленні спадкових прав після померлої ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на майно померлої. Крім того , в постанові нотаріуса вказано , що заведена спадкова справа за заявою ОСОБА_2 , оскільки вона є спадкоємцем по заповіту.

В газеті «Промінь» № 28 від 11.07.2019 року розміщено оголошення про те, що втрачений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 023679, виданий на ім`я ОСОБА_3 , вважати недійсним.

Окрім позивача, спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , є її син, брат позивача, ОСОБА_4 , як такий, що має обов`язкову частку у спадщині, оскільки є інвалідом ІІІ групи. 22.02.2019 року він подав до приватного нотаріуса Краснокутського нотаріального округу Харківської області заяву про прийняття спадщини , однак свідоцтво про право на спадщину не оформив.

Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України, Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди виникають з моменту державної реєстрації цих прав, що передбачено ч.1ст.125 ЗК України.

Відповідно дост.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.ч.1,2 ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню, оскільки вона надала достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання представником відповідача позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 328, 1223 , ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 - з а д о в о л ь н и т и.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на ѕ частки земельної ділянки площею 4,4139 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 023679, яка розташована на території Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області, та ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.

Реквізити сторін:

ОСОБА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Мурафська сільська рада Краснокутського району Харківської області: вул.Центральна,41, с.Мурафа Краснокутського району Харківської області.

Повний текст рішення виготовлено 14.02.2020 року.

Суддя Л. В. Вовк