Справа № 521/2339/20
Провадження № 2/521/1898/20
У Х В А Л А

18 лютого 2020 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гуревський В.К., дослідивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , за яким просила суд визнати недійсним договір дарування від 19 вересня 2005 року, згідно якого ОСОБА_1 передала в дар ОСОБА_2 кімнату площею 13,3 кв. м. в будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу ; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Суддею під час прийняття справи до свого провадження встановлено, що суддя приймав участь у розгляді цивільної справи № 2-5608/07 позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору дарування від 19.09.2005 року недійсним, визнання дійсним договору купівлі-продажу кімнати, переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу, сплату продавцеві покупної ціні, виселення ОСОБА_2 з членами її сім`ї та визнання права власності.

Рішенням суду від 05 жовтня 2007 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності задоволений. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 23/100 житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_2 . В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору дарування від 19.09.2005 року недійсним, визнання дійсним договору купівлі-продажу кімнати, переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу, сплату продавцеві покупної ціні, виселення ОСОБА_2 з членами її сім`ї та визнання права власності відмовлено в повному обсязі.

По вказаній судом встановлювалися факти щодо підстав, умов, порядку укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору дарування від 19.09.2005 року.

За вказаним рішенням судом зроблено висновок, що судом не встановлено жодної підстави, передбаченої ст. 203 ЦК України, щодо визнання договору дарування, укладеного між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 19 вересня 2005 року, недійсним. Тобто суддя висказав свою позицію стосовно недійсності оспорюваного договору.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу, необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Згідно з п. 3 Європейського статуту судді, прийнятого Європейською асоціацією суддів у 1993 році, «суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким, як неупереджений».

Враховуючи викладене, з метою недопущення у сторін сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, суддя Гуревський В.К. не може брати участі в розгляді справи відповідно до ст. 36 ЦПК України та підлягає самовідводу.

Керуючись ст. 36-41 ЦПК України, СУД -

У Х В А Л И В :

Складу суду під головуванням судді Гуревського В.К. взяти самовідвід.

Передати справу для подальшого визначення головуючого по справі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Гуревський В.К.