03.11.2020 Справа № 756/9511/20
Справа пр. №2/756/4991/20
ун. №756/9511/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Києві цивільну справу за позовом акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в

У серпні 2020 року позивач акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Ощадбанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07 жовтня 2019 року між АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) №170652311/120819.

Згідно з укладеним договором банк видав відповідачеві кредитну картку, відкрив картковий рахунок та надав кредит у сумі 29000,00 грн у вигляді відновлювальної кредитної лінії. Процентна ставка за користування кредитом становила 38% річних.

АТ "Ощадбанк" стверджувало, що ОСОБА_1 своєчасно не повернув кредит, не сплатив проценти за користування ним у строки, визначені договором.

Зважаючи на те, що позичальник не дотримувався умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 07 жовтня 2019 року №170652311/120819, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором у сумі 27089,83 грн, у тому числі заборгованість зі сплати тіла кредиту у сумі 25339,70 грн, проценти за користування кредитом у сумі 1627,12 грн, пеню за неналежне виконання зобов`язань за договором у сумі 32,47 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 90,54 грн.

Також АТ "Ощадбанк" просило суд присудити з відповідача на його користь судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву АТ "Ощадбанк" до суду не подав.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, представник позивача надіслала до суду заяву, в якій зазначила, що після відкриття провадження у справі відповідач сплатив заборгованість за кредитом, а тому у зв`язку з цим АТ "Ощадбанк" не підтримує своїх позовних вимог. З цих підстав, керуючись ч. 3 ст. 142 ЦПК України, представник позивача просила суд стягнути з відповідача судовий збір у сумі 2102,00 грн. Розгляд справи представник позивача просила суд здійснити за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.

За таких обставин суд ухвалив розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Судом встановлено, що 07 квітня 2019 року між АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) №170652311/120819 (а. с. 6-18).

За умовами згаданого договору банк зобов`язався видати позичальнику ОСОБА_1 кредитну картку, відкрити картковий рахунок та надати кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії. Сторони погодили, що процентна ставка за користування кредитом становитиме 38% річних.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитні кошти у межах погодженого сторонами ліміту, були надані АТ "Ощадбанк" відповідачеві ОСОБА_1 , які він використав у повному обсязі.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Однак ОСОБА_1 систематично не виконував взяті на себе за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 07 жовтня 2019 року №170652311/120819 зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, станом на 21 травня 2020 року допустив заборгованість, що складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 25339,70 грн, процентів за користування кредитом у сумі 1627,12 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошоаого зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно з п. 1.24 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 07 жовтня 2019 року №170652311/120819 за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені цим договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу.

Пеня за неналежне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором на 21 травня 2020 року складала 32,47 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову.

Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 07 жовтня 2019 року №170652311/120819 шляхом звернення до суду з позовом до позичальника, що відповідає нормі ст. 1050 ЦК України.

За положеннями з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Станом на 21 травня 2020 року три проценти річних від простроченої суми становили 90,54 грн.

Після пред`явлення АТ "Ощадбанк" позову про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 07 жовтня 2019 року №170652311/120819 відповідач ОСОБА_1 сплатив заборгованість за кредитом, про що зазначив позивач у своїй заяві від 13 жовтня 2020 року за вих. №100.19-07/17372.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмовити АТ "Ощадбанк" у задоволенні його позову.

За приписами ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Зважаючи на те, що АТ "Ощадбанк" не підтримує своїх позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд присуджує судовий збір у сумі 2102,00 грн з відповідача.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову позов акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

На підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК України стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (зареєстроване місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г; код ЄДРПОУ - 00032129) судовий збір у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 (нуль) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук