КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 756/3151/15-ц

провадження № 22-ц/824/1048/2020

11 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суду складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.,

за участю секретаря Примушка О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни, стягувач - Акціонерне товариство «Універсал Банк», за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Панасюка Олега Васильовича на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року у складі судді Белоконної І. В.,

встановив:

21.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив визнати дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л. О. з відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/756/2621/15 від 02.12.2015 незаконними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2019 за вказаним виконавчим листом.

Доводи скарги обґрунтовував тим, що 02 грудня 2015 року Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2/756/2621/15, на підставі якого 25.09.2019 приватним виконавцем Лановенко Л. О. було відкрито виконавче провадження про стягнення солідарно з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь стягувача АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № 054-2008-895 від 26.03.2008 в розмірі 55 246,91 швейцарських франків та по кредитному договору №054-2008-896 від 26.03.2008 у розмірі 36 070,16 швейцарських франків, що разом становить 91 317,07 швейцарських франків.

Цією ж постановою приватний виконавець зобов`язав боржника подати декларацію про доходи та майно та стягнув основну винагороду приватного виконавця у розмірі 9 131,7 швейцарських франків.

Одночасно приватним виконавцем було винесено постанови про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника, про стягнення з боржника основної винагороди.

Вказані документи надійшли на поштову адресу боржника 10.10.2019 року.

Вважав вказані дії приватного виконавця незаконними та такими, що порушують законні права боржника, оскільки виконавче провадження було відкрито після спливу майже чотирьох років з дати видачі виконавчого документу.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Панасюк О. В., просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року та прийняти нове рішення, якою скаргу задовольнити.

Свої доводи мотивує тим, що при вирішенні даної справи суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що строк пред`явлення виконавчого документу триває до 23.06.2021 року, а тому приватним виконавцем правомірно відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2/756/2621/15. При цьому суд не навів жодних аргументів застосування до спірних правовідносин Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 02.06.2019 року в частині дотримання строків пред`явлення виконавчих документів до виконання.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Л. О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначила, що відповідно до пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання переривається пред`явленням виконавчого документу до виконання.

Вказує, що 29.06.2016 року виконавчий лист № 2/756/2621/15 від 02.12.2015 року було повернуто стягувачу, 23.06.2018 року вказаний виконавчий лист після повторного пред`явлення знову був повернутий стягувачу, тому строк пред`явлення виконавчого листа № 2/756/2621/15 від 02.12.2015 року тривав до 23.06.2021 року.

В судовому засіданні представник боржника - адвокат Панасюк О. В. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник приватного виконавця - адвокат Коваленко Т. А. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 серпня 2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 054-2008-895 від 26.03.2008 в розмірі 55 246,91 швейцарських франків та за кредитним договором № 054-2008-896 від 26.03.2008 в розмірі 36 070,16 швейцарських франків, всього 91 317,07 швейцарських франків.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 серпня 2015 року залишено без змін.

02 грудня 2015 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2/756/2621/15 щодо примусового виконання вказаного рішення суду.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час видачі виконавчого листа) виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом одного року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Тобто, виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання протягом одного року, починаючи з 16 жовтня 2015 року.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності Законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Таким чином, на час набрання чинності Законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року строк пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплинув, тому положення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення цього Закону можуть бути застосовані в даних правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч.2 ст.12 цього Закону).

Відповідно до п.1 ч.4, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Судом встановлено, що 29.06.2016 головним державним виконавцем Оболонського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого листа №2/756/2621/15 стягувачу відповідно до п. 9 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження"(а.с.50 т.2).

Відповідно до ч.5 ст.47 цього Закону, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

28.08.2016 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2/756/2621/15 від 02.12.2015 (а.с.51 т.2).

23.06.2018 державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого листа №2/756/2621/15 стягувачу відповідно до п. 2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження"(а.с.52 т.2).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документи повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч.5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

25.09.2019 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Л. О., у відповідності до вимог чинного законодавства, винесла постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2/756/2621/15 (а.с.30 т.2).

З огляду на те, що Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ набрав чинності 05.10.2016, а виконавчий лист повернуто стягувачу 23.06.2018, суд першої інстанції правильно застосував до даних правовідносин ч.1 ст.12 цього Закону про трирічний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Панасюка Олега Васильовича залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк