н/п 2/174/249/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2020 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря Килинчук Л.Л., позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом вказуючи, що шлюб між нею та відповідачем було укладено та зареєстровано 31.03.2017 року, до реєстрації шлюбу з відповідачем, у них народилась спільна дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є на цей час неповнолітнім та проживає разом з нею. На цей час відповідач добровільно участі в утриманні неповнолітньої дитини не приймає і їй коштів в достатньому розмірі для цих цілей не надає без поважних на те причин.

Вона працює продавцем ФОП « ОСОБА_4 » де отримує заробітну плату в середньому 4700,00 грн. на місяць. Інших видів доходу вона не має, транспортних засобів, банківських рахунків та іншого нерухомого майна вона у своїй власності також не має.

Будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов`язку щодо сплати аліментів на утримання їхньої з ним неповнолітньої дитини, на цей час відсутні. Стан здоров`я відповідача дозволяє утримувати з нього аліменти. Також їй відомо, що у відповідача є інша дитина, на утримання якої з нього примусово стягуються аліменти, однак у якому розмірі та на чию користь ці аліменти стягуються їй достеменно невідомо, оскільки відповідач їй про ці факти в подробицях не повідомляв.

На цей час відповідач працює зварювальником на філії «Вільногірський ГМК» АТ «ОГХК», де він отримує заробітну плату, розмір якої є значним та значно перевищує розмір її доходу, у зв`язку з чим, вона вважає, що аліменти на утримання дитини з відповідача на її користь слід стягувати в частині від його заробітку, оскільки відповідач має постійний дохід. Дійсний розмір отримуваного ним доходу у вигляді заробітної плати їй невідомий.

Вона та дитина за станом здоров`я на «Д» обліку в медичних закладах міста та області не перебувають.

Просить стягнути з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання нею до суду цієї позовної заяви.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09.09.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, додатково пояснила, що з відповідачем проживають окремо, відповідач на даний час допомагає матеріально, але у неї немає впевненості, що він надалі виконуватиме свій обов`язок щодо утримання дитини належним чином. За вересень і жовтень 2020 року, відповідач їй заплатив по 1500,00 грн. на утримання дитини, тому претензій за цей період вона до нього немає, просить стягнення аліментів проводити з поточного місяця. Її щомісячний дохід становить 5000,00 грн., інших доходів вона не має, дитина майна та доходів також немає, соціальних допомог не отримують. Дитина та вона на обліку в медичних закладах не перебувають. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просить аліменти стягнути в меншому розмірі, ніж просить позивачка, бо його заробітна плата становить 5000,00 грн. на місяць, за оренду кімнати він сплачує 1000,00 грн. на місяць, також сплачує аліменти на іншу дитину приблизно 1300,00-1500,00 грн. на місяць, інших доходів він немає. Власного житла немає, є переселенцем з м.Костянтинівки Донецької області. Бажає сплачувати аліменти в розмірі 33% від свого доходу на утримання 2-х дітей.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, факт наявності у сторін неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . (а.с.6)

Шлюб між сторонами зареєстровано 31.03.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яке видане Вільногірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с. 7)

Згідно довідки про доходи відповідач ОСОБА_2 працює на посаді електрозварника ручного зварювання на підприємстві філія «Вільногірський ГМК» АТ «ОГХК», його середній дохід за період з квітня по вересень 2020 року становив 9778,44 грн. на місяць. Також з його заробітної плати здійснюються утримання аліментів. (а.с. 29).

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.ч.1,2 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Згідно з ст.27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі та є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, домовленостей щодо виконання батьком свого обов`язку по утриманню дитини між сторонами не досягнуто, будь-яких доказів щодо причин, які унеможливлюють або звільняють відповідача від вказаного обов`язку відсутні і відповідач має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу, оскільки працює і має сталий дохід у виді заробітної плати, тому з нього на утримання сина ОСОБА_3 , слід стягнути аліменти, задовольнивши позов в цій частині.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з вимог розумності та справедливості та враховує, що відповідач сплачує аліменти на утримання іншої дитини в розмірі 1/4 частини його доходу і витрачає кошти на оренду житла, тому з врахуванням цих обставин, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, що з врахуванням виконання матір`ю дитини свого обов`язку по забезпеченню дитини, буде достатнім для утримання дитини, а з огляду на рівень доходів відповідача, залишку його заробітної плати після сплати аліментів у вказаному розмірі, буде достатньо для забезпечення його життєвих потреб, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Крім того, враховуючи, що відповідач сплатив аліменти на користь позивачки за вересень-жовтень 2020 року, що остання підтвердила в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що аліменти слід стягувати з 01.11.2020 року.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.27 Конвенції «Про права дитини», ратифіковану Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 206, 263- 265, 268, 279, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 та фактично проживає по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , працює в філії «Вільногірський ГМК» АТ «ОГХК») аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, на користь матері ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована по АДРЕСА_3 та фактично проживає по АДРЕСА_4 ), починаючи з 01 листопада 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті заявлених вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року, під час дії карантину, суд за заявою учасників справи, поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення складено 05.11.2020 р.

Головуючий - суддя: підпис А.А. Борцова