Справа № 597/1817/20
Провадження № 2/597/395/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" грудня 2020 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

у складі: судді Шевчук В.М.

за участю секретаря судового засідання Николайчук З.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем 04.10.2003 року у Лисівській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис № 11, покликаючись на те, що між ними почали виникати непорозуміння та сварки через те, що відповідач зловживає спиртними напоями, що призвело до розладу сімейних стосунків. З вересня 2019 року сторони спільно не проживають і їхній шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу суперечить його інтересам. Від спільного шлюбу з відповідачем є двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також позивачка просить після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище ОСОБА_5 .

Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та настоює на розірванні шлюбу.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що згідний на розірвання шлюбу з позивачкою.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За приписами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, суд прийшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Сторони уклали шлюб 04.10.2003 року у Лисівській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис № 11, що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 04.10.2003 року.

Від спільного шлюбу з відповідачем є двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що між сторонами почали виникати непорозуміння та сварки, що призвели до розладу сімейних стосунків. З вересня 2019 року сторони спільно не проживають і їхній шлюб носить формальний характер, сторони настоюють на розірванні шлюбу та не бажають миритися, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Згідно з вимогами ст.24 СК України шлюб грунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Натомість позивачкою зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачка подала заяву про те, що заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону.

За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, судом установлено, що між сторонами втрачено почуття поваги та любові, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 11, 76, 81, 141, 206, 211, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 274, 354 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 24, 56, 105, 110-113 Сімейного Кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 04.10.2003 року у Лисівській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис № 11.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 присвоїти прізвище ОСОБА_5 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 31.12.2020 року.

Суддя

В. М. Шевчук