Справа № 524/2997/20
Провадження №2/524/1750/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Яковлєвій К.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 представника відповідачів Басай М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

У травні 2020 року АТ «Полтаваобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

В обґрунтування позову зазначають, що відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 , які надавались Кременчуцькою філією АТ «Полтаваобленерго».

Позивач надає відповідачам послуги з теплопостачання в повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів, а відповідач, в свою чергу, зобов`язаний щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця розрахуватися з позивачем за спожиті послуги з теплопостачання.

Відповідачі всупереч п. 18 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. за № 630, не виконують обов`язки та не оплачують своєчасно і у повному обсязі вартість наданих позивачем послуг.

Просять стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 борг за надані послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 20284,46 грн., встановлений індекс інфляції боргу в розмірі 2201,59 грн., 3% річних від суми боргу 910,33 грн. та у повернення сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн.

Ухвалою суду від 15.06.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

07.09.2020 року відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подано відзиви на позовну заяву аналогічного змісту. Зазначають, що АТ «Полтаваобленерго» не укладало з ними договорів про надання послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Позивач АТ «Полтаваобленерго» є неналежним, оскільки рішенням загальних зборів ПАТ «Полтаваобленерго» змінено його найменування на АТ «Полтаваобленерго», а також тип акціонерного товариства з публічного на приватне. Вважають, що у них не має зобов`язань перед позивачем. Просять застосувати до спірних відносин позовну давність, а також звертають увагу, що позовна заява підписана не уповноваженою особою, у зв`язку з чим просять відмовити у задоволенні позову.

Крім того, зазначають, що рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 19.04.2020 року виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води визначено ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ». Враховуючи викладене АТ «Полтаваобленерго» не є надавачем послуг з постачання теплової енергії, що є підставою для відмови у позові.

15.09.2020 року представником позивача АТ «Полтаваобленерго» подано відповідь на відзив. Зазначає, рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 11.08.2000 року № 1515 ВАТ «Полтаваобленерго», правонаступником якого є АТ «Полтаваобленерго» призначено головним виконавцем комунальних послуг по теплопостачанню споживачів теплової енергії в м.Кременчуці. АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії надавало відповідачам послуги в повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів. Послуги з теплопостачання надавались відповідно до тарифів та їх структури за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що затвердженні відповідно до вимог чинного законодавства України з дотриманням відповідної процедури, рішеннями виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області. Інформація щодо тарифів міститься в публічному доступі на офіційному веб-сайті виконавчого комітету Кременчуцької міської ради. Згідно ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг. Матеріалами справи підтверджується та не спростовується відповідачами, що саме вони є споживачами комунальних послуг, у зв`язку з чим саме з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підлягає до стягнення заборгованість за надані послуги.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, надали письмові клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що не отримали інформацію з виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та ці докази мають значення для справи.

Суд, вислухавши думку представників позивача, які просять відмовити у задоволенні клопотання, представника відповідачів, який підтримує клопотання, вважає, що причини неприбуття відповідачів у судове засідання є неповажними, а підстави для відкладення судового засідання, передбачені ст. 223 ЦПК України, відсутні.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Ураховуючи неодноразові відкладення судових засідань та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представники позивача АТ «Полтаваобленерго» Бобровський С.С., Сенчук А.О. позовні вимоги підтримують, просять задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвокат Басай М.М. просить застосувати до спірних відносин позовну давність та відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Зазначає, що позивачем не надано жодного доказу факту надання послуг з опалення та гарячого водопостачання відповідачам та їх вартості, а також, що АТ «Полтаваобленерго» є правонаступником ПАТ «Полтаваобленерго». Крім того, розмір заборгованості не підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 11.08.2000 року № 1515 ВАТ «Полтаваобленерго», правонаступником якого є АТ «Полтаваобленерго», призначено головним виконавцем комунальних послуг по теплопостачанню споживачів теплової енергії в м.Кременчуці.

АТ «Полтаваобленерго» є суб`єктом господарювання - виробником теплової енергії та постачальником послуг із теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання та централізованого опалення, що підтверджується статутом товариства.

З матеріалів справи вбачається, що, згідно довідок Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 27.05.2020 року № 5037/01-32, від 28.05.2020 року № 5038/01-32 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 , які надавались Кременчуцькою філією АТ «Полтаваобленерго».

Згідно наданого позивачем розрахунку сума боргу відповідачів за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, за період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року становить 20284,46 грн., з яких 14456,12 грн. борг за оплату послуг з централізованого опалення та 5828,34 грн. - борг за оплату послуг зцентралізованого постачання гарячої води.

Окрім того, позивачем також нараховано на вказану суму боргу 3% річних та індекс інфляції за порушення грошового зобов`язання за період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року, а саме: 910,33 грн. - 3% річних та 2201,59 грн. - інфляційні втрати.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексуУкраїни за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно із частиною першою статті 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Частиною першою статті 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

(Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15).

Так, матеріалами справи достовірно встановлено та не спростовано сторонами по справі, що між сторонами по справі наявні договірні правовідносини, оскільки споживачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не заперечують, що проживають за адресою АДРЕСА_1 , а отже фактично отримували послуги від АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Твердження відповідачів, що АТ «Полтаваобленерго» не є надавачем послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а також, що АТ «Полтаваобленерго» не є правонаступником ПАТ «Полтаваобленерго» суд сприймає критично, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, зокрема статутом товариства.

Суд звертає увагу, що зміна назви юридичної особи тягне лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви.

Отже, наслідком зміни назви юридичної особи не є правонаступництво в цивільних відносинах.

Таким чином, доводи відповідачів що АТ «Полтаваобленерго» не є надавачем послуг з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим просили закрити провадження у справі, які представник відповідачів адвокат Басай М.М. підтримав у судовому засіданні та посилався як на підставу для відмови у позові, є неспроможними.

Послуги з теплопостачання надавалися відповідно до тарифів та їх структури за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що затвердженні рішеннями виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 972 від 10.08.2018 року, № 1386 від 29.10.2018 року, № 169 від 08.02.2019 року. Інформація щодо них, міститься в публічному доступі на офіційному веб-сайті виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області.

До того ж, тарифи на послуги ПАТ «Полтаваобленерго» встановлено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 року № 1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг».

Відтак, доводи відповідачів стосовно того, що не зрозуміло на основі чого, яких джерел та документів та згідно яких тарифів, позивач проводив розрахунки, за відсутності укладеного договору, суд до уваги не приймає, оскільки наведене спростовується матеріалами справи та змістом вказаної вище правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15.

Згідно п.5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (у редакції,чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством.

Доказів споживання послуг в меншому розмірі відповідачами не надано.

Суд відзначає, що в наданому позивачем розрахунках заборгованості враховано кількість пільговиків (один) по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Суду надана письмова заява відповідачів щодо застосування строку позовної давності.

до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

АТ «Полтаваобленерго» звернулось до суду з даним позовом 20.05.2020 року.

Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Враховуючи те, що вимоги позивача підтверджуються належними доказами, а також те, що факт існування заборгованості не був спростований відповідачами та з огляду на те, що відповідачами заявлено про застосування строків позовної давності та враховуючи розрахунок заборгованості наданий позивачем, позов АТ «Полтаваобленерго» підлягає частковому задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в межах строку позовної давності з урахуванням норми статті 257 ЦК України за період з квітня 2017 року по квітень 2019 року у розмірі 17902,84 грн.

Крім того, в порядку ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційні втрати у розмірі 1826,29 грн. та 3% річних у розмірі 773,01 грн. оскільки встановлена судом сума заборгованості відповідача складає 17902,84 грн.

Не заслуговують на увагу посилання відповідачів, що позовна заява підписана не належним представником, оскільки повноваження ОСОБА_6 підтверджуються довіреністю від 19.07.2019 року № 10-751/11144.

Представник відповідача вказує, що відповідачі звільненні від сплати судового збору з тих підстав, що є малозабезпеченими, що підтверджується наданням пільг та дорученням для надання безоплатної вторинної допомоги.

Суд зазначає, що пільги щодо сплати судового збору визначені ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Разом з тим, суду не надано доказів, що відповідачі відносяться до осіб звільнених від сплати судового збору. Обставини повідомлені представником відповідачів, не є підставою для відмови у стягненні з відповідачів на користь позивача судового збору.

Враховуючи викладене, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі по 920,99 грн. з кожного пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В

Позов Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити частково

Стягнутив солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії, що розташоване за адресою: м.Кременчук, просп. Свободи, 8, заборгованість за надані послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 17902,84 грн., індекс інфляції боргу в розмірі 1826,29грн., 3% річних від суми боргу 773,01 грн., а всього 20502,14 грн.

В іншій частині у задоволенні позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії судовий збір в сумі 920,99 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії судовий збір в сумі 920,99 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Предоляк