Справа № 146/376/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2020 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Томашпіль цивільну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Гнатківська сільська рада Томашпільського району Вінницької області,

ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

вимоги позивача: про визнання майнового права на спадкове майно

представник позивача: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

22 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) в розмірі 1,6 га по Гнатківській сільській раді Томашпільського району Вінницької області, належну ОСОБА_8 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно свідоцтва про право на земельну частку (пай) серії ВН № 0293376, площею 1,60 умовних кадастрових гектара.

Даний позов обґрунтовано наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Гнатків Томашпільського району помер ОСОБА_7 , який є батьком позивача.

Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки, відповідно свідоцтва про право на земельну частку (пай) серії ВН № 0293376, належну ОСОБА_8 -батькові ОСОБА_7 , яку він прийняв після смерті свого батька, однак не переоформив на своє ім`я.

В даний час позивач вирішила належним чином оформити спадщину, однак їй було відмовлено в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 23 березня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 15 червня 2018 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 15 червня 2018 року відкладено підготовче засідання на 13 вересня 2018 року залучено до участі в справі в якості співвідповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 .

Ухвалою Томашпільського районного суду від 13 вересня 2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні у справі до 22 листопада 2018 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 22 листопада 2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні у справі до 28 грудня 2018 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 28 грудня 2018 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду на 26 березня 2019 року.

26 березня засідання не відбулося, розгляд справи перенесено на 16 травня 2019 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 16 травня 2019 року розгляд справи відкладено на 12 червня 2019 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 12 червня 2019 року розгляд справи зупинено до розгляду цивільної справи про встановлення факту смерті ОСОБА_9 .

Ухвалою Томашпільського районного суду від 11 грудня 2019 року розгляд справи поновлено

Ухвалою Томашпільського районного суду від 03 лютого 2020 року розгляд справи відкладено на 13 лютого 2020року

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 не з`явилися, однак подали до суду заяву, в якій позивач просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак сільський голова Гнатківської сільської ради подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення.

Співвідповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви, в яких просять справу слухати у їхній відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви, в яких просять справу слухати у їхній відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення.

Спадкоємці третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_9 - ОСОБА_10 та ОСОБА_3 спадщину не прийняли та відмовились від належних їм часток спадкового майна.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.211 ЦПК України.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяви сторін у справі, оцінивши належність ї достовірність показань сторін по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ч.9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Главою 29 ЦК України ( ст.ст. 386-394 ) регулюється захист права власності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Гнатків Томашпільського району Вінницької області помер ОСОБА_7 (а.с.5).

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини.

Спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в день смерті спадкодавця ОСОБА_7 .

В цей час діяв ЦК України (2003 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Згідно довідки Гнатківської сільської ради № 166 від 20.03.2018, після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилося спадкове майно, що складається із права на земельну частку (пай), що розташована на території Гнатківської сільської ради на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0293376, належну ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_8 спадкоємцем за законом залишився син ОСОБА_7 , який спадщину прийняв, але не оформив. Після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями за законом залишилися дружина ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_5 , син ОСОБА_9 ОСОБА_1 спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла (а.с.8).

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_7 та спадкоємцем ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження останньої, копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.11,12).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України-перша черга спадкоємців за законом- у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги спадкування на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_7 .

Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Гнатків Томашпільського району помер ОСОБА_8 (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_8 є батьком ОСОБА_7 (а.с.10).

Як вбачається із відповіді відділу у Томашпільському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 02.08.2018 року, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Гнатківській сільській раді за порядковим номером реєстрації 425, на гр. ОСОБА_8 був зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0293376 площею 1,60 умовних кадастрових гектара (а.с.7).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Як вбачається із відповіді нотаріуса від 20.03.2018 року на заяву ОСОБА_1 , останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 , оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця (а.с.9).

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається із відповіді державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори на ухвалу суду від 04.03.2006 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведена за №311/2006

Спадкова справа досліджувалась в судовому засіданні.

Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судових розгляд.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За наведених обставин, враховуючи, що позивачем доведено, що вона є спадкоємцем за законом після померлого ОСОБА_7 і спадщину прийняла у передбачений законом термін, відповідачами та третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача визнано позовні вимоги ОСОБА_1 визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що за ОСОБА_1 може бути визнано в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 704,80 гривень (а.с.1), а тому враховуючи вимоги ч.1 ст. 142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову майнового характеру, що становить 352,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 220, 328, 396, 640, 657, 1216-1218, ч. 1 ст. 1220, ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст.. 1225, ч. 1, 2 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, статтями 12, 13, 76-89, 90, 95, 141-142, 163, 200, 206, 263, 265, 293, 315, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 про визнання майнового права на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) в розмірі 1,6 ум.кад.га по Гнатківській сільській раді Томашпільського району Вінницької області, належну ОСОБА_8 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно свідоцтва про право на земельну частку (пай) серії ВН № 0293376, площею 1,60 умовних кадастрових гектарів.

Повернути ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого за квитанцією № N16CK45106 від 19.03.2018 року судового збору, а саме в сумі 352,40 грн (триста п`ятдесят дві гривні сорок копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 20 липня 2012 року Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Гнатківська сільська рада Томашпільського району Вінницької області, адреса: 24232, Вінницька область, Томашпільський район, с.Гнатків, вул. Леніна, 5;

відповідач: ОСОБА_1 , адреса: 24232, Вінницька область, Томашпільський район, с.Гнатків;

відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_5 , Вінницька область, Томашпільський район, с.Гнатків.

Суддя: О. ОСОБА_11 ОСОБА_12