У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2020 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

прокурора Хабла О.М.

представника відповідача Корнієнко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, Головного управління національної поліції в Черкаській області, Черкаської місцевої прокуратури, прокурора Черкаської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Хмельницьку Л.М. звернувся до суду з позовною заявою до Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, Головного управління національної поліції в Черкаській області, Черкаської місцевої прокуратури, прокурора Черкаської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями Черкаського районного суду Черкаської області головуючим суддею у вищевказаній справі визначено Смоляра О.А.

В судовому засіданні під час дослідження матеріалів справи, було встановлено, що Черкаським районним судом Черкаської області у складі головуючої судді Соколишиної Л.Б., суддів Морозова В.В., Смоляра О.А. був ухвалений вирок у кримінальному провадженні № 707/168/17 від 06 грудня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.307 КК України, яким виправдано ОСОБА_3 та визнано його невинуватим у вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

В зв`язку із зазначеним, суд вважає за необхідне заявити самовідвід у цивільній справі за вищевказаним позовом, з метою недопущення у сторін сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, а також з метою запобігання в подальшому будь-якої недовіри з боку осіб, що приймають участь у справі та забезпечення справедливого, своєчасного, об`єктивного та неупередженого розгляду цієї справи, попередження можливості скасування рішення за мотивів упередженості судді.

Відповідно до ст.39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з`ясування обставин у справі та перевірки доказами.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід ( самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо приходить до висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

З врахуванням підстав, передбачених ст.36 ЦПК України, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи, суд приходить до переконання самовідвід є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись п.5 ч.1 ст. 36, ст. 37, ст.39 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Черкаського районного суду Черкаської області Смоляра Олександра Андрійовича від участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, Головного управління національної поліції в Черкаській області, Черкаської місцевої прокуратури, прокурора Черкаської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду - задовольнити.

Цивільну справу № 707/984/20 (провадження 2/707/649/20) передати до канцелярії суду для повторного авторозподілу відповідно до вимог ч. 3 ст.14 та ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. А. Смоляр