Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1000/20

09 листопада 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Клекот Л.М.,

з участю представника позивача, адвоката - Капака В.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Надвірнянської РДА, виконавчий комітет Переріслянської ОТГ Надвірнянського району, Івано-Франківської області, як представники органу опіки і піклування, про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.08.2020 року залучено по даній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: службу у справах дітей Надвірнянської РДА та виконавчий комітет Переріслянської ОТГ Надвірнянського району, Івано-Франківської області, як представників органу опіки та піклування.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 16.03.2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у Гаврилівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №2. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через невідповідність характерів та різницю у поглядах на життя. Вони втратили почуття любові один до одного. Дружина часто їздить на заробітки до Польщі. Діти приживають разом з ним. Вважає, що примирення між ними неможливе, а шлюб носить тільки формальний характер.

21.10.2010 року від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Капака В.М. поступила заява про зменшення розміру позовних вимог.

Просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , який зареєстрований 16.03.2002 року у Гаврилівській сільській раді, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис №2.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Капак В.М. в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладений в позовній заяві, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог та просив його задоволити. Щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 після розірвання шлюбу, представник позивача пояснив, що сторони дійшли добровільної згоди щодо вирішення даного питання.

Крім того, не заперечив щодо проведення заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не прибула, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, про свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей Надвірнянської РДА в судове засідання не прибув, однак від них поступила заява про слухання справи у відсутності їхнього представника. Не заперечують щодо прийняття рішення по даній справі на розгляд суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -Переріслянської сільської ради ОТГ в судове засідання не прибув, однак від них поступило клопотання про слухання справи у відсутності їхнього представника.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони 16.03.2002 року зареєстрували шлюб у Гаврилівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №2 ( а.с.4)

У шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвами про їх народження ( а.с.5-6).

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не вживають заходів для примирення, не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально.

За ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифікованоЗаконом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України прямо передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини Переріслянської сільської ради ОТГ , орган опіки та піклування, діючи в інтересах дитини, не зміг прийняти рішення щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.32-33).

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

21.10.2020 року представником позивача ОСОБА_1 , адвокатом Капаком В.М. подано заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки, як ствердив в судовому засідання останній, сторони дійшли добровільної згоди щодо вирішення даного питання.

Зважаючи на те, що позивач зменшив позовні вимоги щодо місця проживання дитини, суд розглянув позовні вимоги тільки в частині розірвання шлюбу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати.

На підставі ст.ст.19,104,105, 110, 112,141,157,160 СК України, керуючись ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 16 березня 2002 року у Гаврилівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №2 - розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

повний текст рішення

виготовлено 12.11.2020 року.