Номер провадження: 22-ц/813/3376/20
Номер справи місцевого суду: 509/987/15-ц
Головуючий у першій інстанції Бочаров А. І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

відповідачів: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ,

представника відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2

адвоката Бондаренка О.М.,

представника прокуратури Одеської області Харитонової О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих злочином, за участю представника прокуратури Одеської області Харитонової О.Є.,

встановив:

В рамках кримінального провадження № 509/1131/14-к за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, яке перебувало в проваджені Овідіопольского районного суду Одеської області, потерпілими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих злочином, відповідно до якого вони просили суд:

- стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ВАТ «HACK «Оранта» на користь ОСОБА_3 в якості компенсації матеріальної шкоди 65 362,05 грн., а також стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в якості компенсації моральної шкоди 200 000 грн.;

- стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ВАТ «HACK «Оранта» на користь ОСОБА_4 в якості компенсації матеріальної шкоди 116 294,56 грн., а також стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в якості компенсації моральної шкоди 10 000 грн.;

- стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 в якості компенсації моральної шкоди 50 000 грн.

Вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.12.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 4000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію в 2014 році» ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання. Позов прокурора задоволено у повному обсязі, інші позови задоволено частково.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.02.2015 року зазначений вирок суду змінено, скасовано рішення в частині розгляду цивільних позовів і направлено його на новий розгляд в той же суд в порядку цивільного судочинства, в іншій частині вирок залишено без змін.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.07.2015 року позов прокурора було залишено без розгляду.

08.07.2015 року позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до Овідіопольського районного суду Одеської області з уточненням до позовної заяви до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданих злочином, відповідно до якого, з посиланням на п.п.1.1., 1.4. ст.1, п.п.9.2., 9.3. ст.9, п.22.1. ст.22, ст.23, п.26.2. ст.26, ст.26-1, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ч.ч.1, 2, 4 ст.23, ч.1 ст.1167, ч.2 ст.1187, ч.1 ст.1194 ЦК України, п.п.3, 5, 9 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», п.4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, вони просили суд:

- стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності внаслідок ДТП у розмірі 13 767 (тринадцять тисяч сімсот шістдесят сім) гривень;

- стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) гривень;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 195 000 (сто дев`яносто п`ять тисяч) гривень;

- стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, з яких 1697 (одна тисяча шістсот дев`яносто сім) гривень 44 коп. - витрати на евакуацію та зберігання транспортного засобу, 48 302 (сорок вісім тисяч триста дві) гривні 56 коп. - шкода, заподіяна майну;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 162 418 (сто шістдесят дві тисячі чотириста вісімнадцять) гривень 84 коп., з яких 750 (сімсот п`ятдесят) гривень 12 коп. - витрати на проведення експертного дослідження, 161 668 (сто шістдесят одна тисяча шістсот шістдесят вісім) гривень 72 коп. - шкода, заподіяна майну;

- стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) гривень;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень;

- стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) гривень;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 45 000 (сорок п`ять тисяч) гривень.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 лютого 2018 року позов було задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності внаслідок ДТП у розмірі 13 767 (тринадцять тисяч сімсот шістдесят сім) гривень.

Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, з яких 1697 (одна тисяча шістсот дев`яносто сім) гривень 44 коп. - витрати на евакуацію та зберігання транспортного засобу, 48 302 (сорок вісім тисяч триста дві) гривні 56 коп. - шкода, заподіяна майну.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 19 674 (дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят чотири) гривень 67 коп., з яких 750 (сімсот п`ятдесят) гривень 12 коп. - витрати на проведення експертного дослідження, 18 924 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) гривень 55 коп. - шкода, заподіяна майну.

Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ПАТ «НАСК «Оранта» подало апеляційну скаргу на вищевказане рішення, в якій просили його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в частині позовних вимог до ПАТ «НАСК «Оранта».

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 в апеляційному порядку не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, відзив на неї відповідача ОСОБА_1 та усних заперечень останнього проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до страхового полісу № АС/7606646 ПАТ «HACK «Oранта» застрахувало відповідальність ОСОБА_2 , який є власником автомобіля «Хюндай», р/н НОМЕР_1 , та який є батьком відповідача ОСОБА_1 , визнаного винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до вказаного страхового полісу страхова компанія зобов`язана провести виплату страхового відшкодування в межах 50 000 грн. на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну та 100 000 грн. на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю (без обмеження кількості потерпілих в ДТП).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про страхування», цим Законом та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі ДТП) подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторно-транспортному страховому бюро України (далі - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання [фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, ДТП відбулося 29 грудня 2013 року, однак до теперішнього часу, жодним із позивачів, рівно яке і відповідачем не було надано до ПАТ «НАСК «Оранта» заяв про страхове відшкодування.

За змістом п.37.1. ст.37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: пп.37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння ДТП, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого.

Крім того, п.5 ст. 991 ЦК України передбачено, що оскільки своєчасне повідомлення страхувальником страховика про настання страхового випадку є прямим обов`язком страхувальника, а визначення страховиком обставин, характеру та розміру збитків правом страховика, то саме тому порушивши ці вимоги, страхувальник порушує не тільки обов`язки, передбачені кодексом, а й договором.

З огляду на викладені обставини, неповідомлення страховика про скоєння ДТП, є порушенням умов договору страхування, за яке страхувальник несе відповідальність, яка виявляється у відмові в здійсненні страхової виплати.

В контексті вищевказаних норм матеріального права вбачається, що потерпілі особи для отримання страхового відшкодування повинні були звернутися до страховика з заявами про виплату страхового відшкодування у строки передбачені законом.

Однак, оскільки потерпілими був порушений порядок процедури отримання страхового відшкодування, у HACK «ОРАНТА» відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування вказаним потерпілим позивачам у справі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Судом першої інстанції зазначених обставин не було враховано, у зв`язку з чим, в порушення вищевказаних норм матеріального та процесуального права, суд незаконно стягнув на користь позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 завданої матеріальної і моральної шкоди з ПАТ «НАСК «Оранта» у загальній сумі 78 767 грн., із яких: на користь позивача ОСОБА_3 - 13767 грн. матеріальної і 5000 моральної шкоди, на користь позивачки ОСОБА_4 50000 грн. матеріальної і 5000 грн. моральної шкоди, позивачки ОСОБА_5 5000 грн. моральної шкоди.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, ухваленого судового рішення та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судове рішення, в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідача - ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підлягає скасуванню з прийняттям постанови, якою у задоволенні позовних вимог вказаних позивачів до ПАТ «НАСК «Оранта» слід відмовити.

При цьому колегія суддів враховує, що оскільки саме у зазначених сумах був пред`явлений позов вищевказаних позивачів до ПАТ «НАСК «Оранта», то суд апеляційної інстанції позбавлений можливості на стадії апеляційного розгляду справи стягнути вказану матеріальну і моральну шкоду замість ПАТ «НАСК «Оранта» з відповідача ОСОБА_1

В решті рішення підлягає залишенню без змін, оскільки в решті рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, воно є законним і обгрунтованим.

Крім того, у зв`язку з цим, та у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1762 грн., який сплачений за подання апеляційної скарги ПАТ «НАСК «Оранта», слід компенсувати останньому за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки позивачі звільненні від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» задовольнити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 лютого 2018 року змінити, в частині задоволення позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», і прийняти в цій частині постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» відмовити.

В решті рішення залишити без мін.

Судовий збір, сплачений Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» за подання апеляційної скарги у сумі 1762 грн. компенсувати Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.02.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра