ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м.Суми

Справа №587/617/20

Номер провадження 22-ц/816/2110/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач виконком Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 17 серпня 2020 року, ухвалене у складі судді Черних О.М., у приміщенні Сумського районного суду Сумської області, повний текст рішення виготовлено 17 серпня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

01 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконкому Верхньосироватської сільської ради про визнання належного їй на підставі свідоцтва про право на спадщину житлового будинку як дачного для тимчасового проживання та визнання права власності на нього.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , який за життя отримав земельну ділянку для ведення садівництва. На цій земельній ділянці батько звів дачний будинок, але прийняв його в експлуатацію як житловий. Позивач зазначає, що комісією був зроблений висновок, що будинок відповідає вимогам для житлових будинків.

Після смерті батька відкрилась спадщина, яку позивачка отримала у вигляді вказаного вище житлового будинку та земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення садівництва. Вважає, що зазначений будинок не міг бути житловим, так як площі забудови, зовнішні конструкції та інженерне обладнання не відповідає нормативам, установленим для житлових будинків та знаходиться на землі з цільовим призначенням для ведення садівництва, а відповідач у свою чергу не мав право приймати рішення про присвоєння будинку статусу житлового. Просить визнати належний їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом житловий будинок, як дачний будинок для тимчасового проживання.

Сумський районний суд Сумської області від 17 серпня 2020 року в задоволенні позову відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність рішення місцевого суду, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що суд неправильно визначив предмет спору. Позивач не заперечує факту прийняття у спадщину саме житлового будинку, а не дачного та вказує, що суть спору зовсім не в цьому. Вимоги в позовній заяві були зовсім іншими, тобто, вона просила визнати житловий будинок, який був введений незаконно або ж помилково в експлуатацію як житловий, хоча згідно наданого суду експертного висновку будівельно-технічного дослідження спірний будинок є дачним.

Окрім того, зазначає, що Верхньосироватська сільська рада не мала права присвоювати будинку статус житлового, так як він знаходиться на землі з цільовим призначенням для садівництва та поза межами населеного пункту на території Верхньосироватської сільської ради, садівниче товариство «Хімік-3».

Відзив на апеляційну скаргу відповідач не подав, надійшла заява про розгляд справи без його участі за наявними доказами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивачки ОСОБА_3 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 (а. с. 9,10,11). За свого життя батько, будучи членом садівничого товариства «Хімік-3» Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, отримав земельну ділянку для ведення садівництва (а.с. 12-13).

На вказаній земельній ділянці ОСОБА_2 був зведений дачний будинок, який прийнятий в експлуатацію як житловий (а.с. 16). Так, рішенням Виконавчого комітету Верхньосироватської сільської ради № 182 від 30.11.2004 року (а. с. 15) затверджено акт обстеження комісії Сумської районної державної адміністрації від 25.12.2003 року (а. с. 14) та визнано, що будинок, який знаходиться на території садівничого товариства «Хімік-3» в АДРЕСА_1 , відповідає вимогам для житлового будинку.

04 лютого 2005 року батько позивачки отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок (а.с. 18) та зареєстрував введений в експлуатацію будинок як житловий (а.с. 19).

Після смерті ОСОБА_2 позивачка в порядку спадкування за законом набула право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, що знаходиться на території Верхньосироватської сільської ради, садівниче товариство «Хімік-3», ділянка № НОМЕР_1 (а. с. 23-24) та на розташований на вказаній земельній ділянці житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20-22).

26 лютого 2019 року ОСОБА_1 з метою відчуження будинку шляхом укладення договору купівлі-продажу звернулася до Верхньосироватської сільської ради із заявами про зміну цільового призначення земельної ділянки за адресою: садівниче товариство «Хімік-3» ділянка № НОМЕР_1 Верхньосироватської сільської ради та про уточнення адреси житлового будинку, що знаходиться на вказаній земельній ділянці (а.с. 26, 28).

28 лютого 2019 року Верхньосироватська сільська рада надала відповідь, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу (а.с. 27).

Також 29 березня 2019 року виконавчим комітетом Верхньосироватської сільської ради прийнято рішення № 29 про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо уточнення адреси житлового будинку, яким: виключено з погосподарського обліку села Новоселиця Верхньосироватської сільської ради об`єкт (житловий будинок) за адресою: АДРЕСА_1 , як такий, що фактично знаходиться за межами населеного пункту Новоселиця на території садівничого товариства «Хімік-3» Верхньосироватської сільської ради на земельній ділянці № НОМЕР_1 ; уточнено об`єкт нерухомого майна (житлового будинку), що розташований на земельній ділянці № НОМЕР_1 садівничого товариства «Хімік-3» Верхньосироватської сільської ради, адресу: садівниче товариство «Хімік-3», № 224 Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 29).

27 травня 2019 року ОСОБА_1 виготовила новий технічний паспорт на житловий будинок вже за новою адресою, а саме: садівниче товариство «Хімік-3» ділянка № НОМЕР_1 Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 30).

У подальшому, 19 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Верхньосироватської сільської ради, в якій просила скасувати рішення виконавчого комітету Верхньосироватської сільської ради № 182 від 30.11.2004 року «Про затвердження акту обстеження та визнання будинку житловим», з метою зміни статусу житлового будинку у статус садового (а.с. 31-32) та 02 липня 2019 року отримала відповідь, в якій роз`яснено, що зазначене рішення не може бути скасоване, оскільки дане рішення розраховане на одноразове застосування, що тягне за собою вичерпність дії фактом його виконання, тому воно не може бути скасоване після його виконання та питання про його скасування може бути вирішено у судовому порядку (а.с. 33).

29 липня 2019 року позивачка письмово звернулась до приватного нотаріуса про посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки (а.с. 34), у відповідь на яку отримала відмову по тій причині, що житловий будинок збудований на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети (а.с. 35).

29 жовтня 2019 року рішенням Сумського окружного адміністративного суду ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову про визнання рішення виконкому Верхньосироватської сільської ради № 182 від 30.11.2004 року «Про затвердження акту обстеження та визнання будинку житловим» недійсним в частині помилкового визнання житловим дачного будинку (а.с. 36-38).

12 березня 2019 року позивачка звернулась до експерта ОСОБА_5 із заявою на проведення будівельно-технічного дослідження спірного будинку. Відповідно до експертного висновку будівельно-технічного дослідження № 1362 від 19.03.2019 року будинок, розташований за адресою: Сумський район, Верхньосироватська сільська рада, садівниче товариство «Хімік-3», будинок № НОМЕР_1 відповідно до державних будівельних норм, діючих на момент будівництва, є дачний будинок. Подальша експлуатація будинку можлива як дачного будинку для тимчасового проживання (а.с. 39-45).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що особа може набути у власність в порядку спадкування лише те майно, яке належало спадкодавцю на праві власності. Суд встановив, що позивачка прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 , отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом саме на житловий будинок і на земельну ділянку та зареєструвала право власності на них в установленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з нормою статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618-IV (далі ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року № 7 судам підвідомчі спори, пов`язані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема: а) про визнання права власності на будинок або його частину (частку), витребування цього майна з чужого незаконного володіння, усунення будь-яких порушень зазначеного права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння і відшкодування заподіяних цим збитків;

б) про виділ частки з будинку (поділ будинку), що є спільною власністю (частковою чи сумісною);

в) про надбудову, прибудову або перебудову будинку і підсобних будівель, якщо є дозвіл виконкому місцевої Ради, але проти цього заперечують інші учасники спільної часткової власності;

г) про визначення порядку користування жилим будинком;

д) про зміну розміру часток будинку, що знаходиться в спільній частковій власності;

є) про право привілеєвої купівлі частки в спільній частковій власності на будинок;

ж) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, міни, дарування будинку і т.ін.;

з) про компенсацію, пов`язану із зниженням цінності будинку, викликану діяльністю підприємств, організацій.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги у зв`язку з тим, що позивачка вже набула право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом на підставі свідоцтва про право на спадщину. Виконавчий комітет Верхньосироватської сільської ради, який вона зазначила відповідачем, не оспорює її право власності на будинок, спір між нею та вказаним відповідачем щодо належного їй будинку відсутній. Крім того обраний позивачкою спосіб захисту (визнання права власності на належний їй житловий будинок як дачний для тимчасового проживання) не передбачений ні ЦК України, ні законом. До компетенції суду не входить вирішення питання щодо зміни статусу нерухомого майна, належного певній особі.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив законне рішення, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 17 серпня 2020 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 жовтня 2020 року.

Головуючий : Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

С.Г.Хвостик