УХВАЛА
про відмову в задоволенні заяви про поворот виконання рішення
Справа № 495/364/17

Номер провадження 6/495/23/2020

29 грудня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Братків І.І.,

за участі секретаря судового засідання Хаміткулової Ф.А.,

представників відповідача Євчук І.В., третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровському заяву Військової частини НОМЕР_1 про поворот виконання судового рішення у цивільній справі № 495/364/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява Військової частини НОМЕР_1 про поворот виконання судового рішення у цивільній справі № 495/364/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди.

В обґрунтування поданої заяви, покликаючись на норму ст. 444 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) заявник вказує, що оскільки рішення, яке було винесене по суті позовних вимог у справі № 495/364/17 скасовано, а провадження у справі закрито, то безпідставно стягнуті з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі 516747,10 грн. на виконання цього рішення підлягають поверненню.

24.11.2020 за вх. № 25347/20Вх від Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України на адресу суду надійшла заява-клопотання (письмові пояснення до заяви про поворот виконання рішення суду), у якій представник третьої особи підтримує вимоги заяви відповідача про поворот виконання рішення. Щодо суті заявлених вимог вказує, що в даному випадку слід враховувати встановлені судами апеляційної та касаційної інстанції у справі № 495/364/17 дійсні правовідносини між сторонами, за якими фактично було здійснено стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача кошти, відсутність між сторонами трудових правовідносин та відсутність в ст. 445 ЦПК України обмежень стосовно можливості застосування інституту повороту виконання рішення суду до рішень щодо стягнення грошового утримання у відносинах публічної служби.

Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні вимоги поданої заяви також підтримали та просили здійснити поворот виконання судового рішення у справі № 495/364/17.

Позивач у судове засідання не прибув, подав клопотання (вх. № 27965/20Вх від 28.12.2020), у якому, покликаючись на карантинні обмеження участі учасників судового процесу у відкритих судових засіданнях, просить відкласти судове засідання з розгляду заяви. Разом з тим, в силу дії норми ч. 10 ст. 444 ЦПК України така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду. Відтак, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про поворот виконання судового рішення у справі № 495/364/17 без участі позивача.

Дослідивши матеріали поданої заяви, письмових пояснень, а також матеріали цивільної справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно наявних матеріалів справи, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.05.2017 позовну заяву ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 за участю Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди задоволено частково. Вирішено стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі (грошовому забезпеченню) в розмірі 516 747 гривень 10 копійок. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 5 167 гривень 47 копійок. У відповідності до частини 2 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, допущено негайне виконання рішення в частині стягнення всієї суми боргу.

На виконання вказаного рішення управлінням державної казначейської служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області за заявою ОСОБА_2 з рахунків військової частини НОМЕР_1 на його користь примусово списано (стягнуто) 516747,10 грн, а саме: 19.05.2017 14665,05 грн (Т. 3 а.с. 124), 20.06.2017 263720,88 грн (Т. 3 а.с. 125), 29.06.2017 238361,17 (Т. 3 а.с. 126).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 30.03.2018 ппеляційну скаргу заступника військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України задоволено частково. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2017 року скасовано. Провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди закрито.

У зв`язку з тим, що відповідачем вже виконано рішення, яке в подальшому було скасовано судом апеляційної інстанції, останній просить здійснити поворот виконання рішення суду та стягнути із ОСОБА_2 сплачені ним кошти.

Проте, суд звертає увагу на наступне.

Поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть полягає у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_2 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України вказано, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно до ч. 1-3, 5, 6, 9 ст.444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову,вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його не чинним), він: закриває провадження у справі;залишає позов без розгляду;відмовляє в позові повністю;задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він:закриває провадження у справі;залишає позов без розгляду;відмовляє в позові повністю;або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання,якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він:закриває провадження у справі;залишає позов без розгляду;відмовляє в позові повністю;задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.

Виняток становлять лише випадки, передбачені статтею 445 ЦПК України. Зокрема частиною 1 цієї статті передбачено, що у разі скасування за нововиявленими чи виключними обставинами рішень у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, поворот виконання допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. Друга група підстав недопущення повороту виконання рішення ґрунтується на менш суворих умовах, тому охоплює більшу категорію справ. Для цієї категорії справ не має значення, в якому порядку ухвалено те рішення, яким було скасовано інше виконане рішення. Ця категорія справ, щодо яких також не допускається поворот виконання рішення, визначається такими умовами: предметом спору є вимоги у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин; скасоване та виконане рішення ґрунтувалося на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Суд також акцентує увагу на тому, що диспозиція норми статті 445 ЦПК України містить правову конструкцію «у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин», в якій уточнення щодо трудових правовідносин стосуються інших виплат.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду саме з позовом про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, тому до цієї категорії справ, відповідно ч. 2ст. 445 ЦПК України, поворот виконання не допускається, окрім випадку, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Від так, під час розгляду судом заяви про поворот виконання рішення про стягнення заробітної плати окремим предметом доказування є ухвалення судом рішенням на підставі підроблених документів або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, заявником не надано суду доказів того, що рішення суду було ухвалено на підставі підроблених документів або на завідомо неправдивих відомостях заявника.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги положення ст. 445 ЦПК України, суд вважає, що підстави для повороту виконання рішення суду відсутні. За таких обставин, в задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259, 260, 353, 354, 444, 445 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви про поворот виконання судового рішення у цивільній справі № 495/364/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи безпосередньо до Одеського або через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Повний текст ухвали виготовлений 31.12.2020

Суддя І.І. Братків