П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 грудня 2020 року місто Київ

справа № 760/19315/19

апеляційне провадження № 22-ц/824/10865/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Соколової В.В., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва у складі судді Усатової І.А. від 9 грудня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гресь Тетяни Олександрівни, заінтересовані особи: приватне акціонерне товариство "холдингова компанія "Київміськбуд", Подільська районна в місті Києві державна адміністрація,

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою, посилаючись на те, що на виконанні у Солом`янському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебував виконавчий лист № 2-463 від 15 серпня 2013 року, виданий Солом`янським районним судом міста Києва, про виселення ОСОБА_1 з кімнати АДРЕСА_1 з наданням іншого жилого приміщення кімнати № 50 (3 ліжко-місця) в гуртожитку по АДРЕСА_2 .

7 листопада 2013 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням рішення суду.

Скаржник зазначав, що за рішенням суду його виселення повинно було відбуватися з одночасним наданням іншого жилого приміщення, проте він був виселений без вселення в кімнату № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ліжко-місця) в гуртожитку по АДРЕСА_2 , а тому рішення суду не виконано.

Посилаючись на викладене, з урахуванням заяви про зміну вимог, ОСОБА_1 просив суд поновити строк на звернення зі скаргою; визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гресь Т.О.про закінчення виконавчого провадження від 7 листопада 2013 року та скасувати її; відновити виконавче провадження.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 9 грудня 2019 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення. Скаржник зазначає, що рішення суду фактично виконано не було, оскільки йому не було надано іншого жилого приміщення, а тому виконавче провадження не підлягало закінченню.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ "холдингова компанія "Київміськбуд" зазначає, що у діях державного виконавця відсутні будь-які порушення. Крім того, вказує. Що скаржник пропустив строк на звернення до суду з даною скаргою.

Інші учасники справи відзиви на апеляційну скаргу до суду не подали.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 21 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 липня 2013 року, задоволено позов ДП "ЕКОС" по експлуатації та ремонту житлового фонду та об`єктів соціально-побутового призначення ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд"до ОСОБА_1 про виселення з наданням іншого жилого приміщення. Виселено ОСОБА_1 з кімнати АДРЕСА_1 з наданням іншого жилого приміщення кімнати № 50 (3 ліжко-місця) в гуртожитку по АДРЕСА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП "ЕКОС" по експлуатації та ремонту житлового фонду та об`єктів соціально-побутового призначення ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп.

15 серпня 2013 року Солом`янським районним судом міста Києва видано виконавчий лист на примусове виконання вказаного рішення.

Постановою старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гресь Т.О.від 23 жовтня 2013 року відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Актом старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гресь Т.О.від 7 листопада 2013 року встановлено, що боржник рішення добровільно не виконав. Боржника виселено в примусовому порядку шляхом зриву вхідних дверей у кімнаті АДРЕСА_1 та демонтажу стіни. Речі в кімнаті, які підлягали опису відсутні. Рішення фактично виконано згідно виконавчого документа.

7 листопада 2013 року державним виконавцем винесено постанову закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконання рішення суду.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року ОСОБА_1 поновлено процесуальний строк на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Постановляючи ухвалу про залишення скарги ОСОБА_1 без задоволення, суд першої інстанції виходив із того, що постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження було встановлено спосіб та строк її виконання, боржником добровільно постанову виконано, а тому у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно виконавчого документу, виконавець правомірно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна з таких підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян. Однією із гарантій принципу законності виконавчого провадження є закріплення та гарантування права на оскарження будь-яких рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця (стаття 74 Закону "Про виконавче провадження"). Із принципом законності тісно пов`язаний принцип контролю за виконавчим провадженням.

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, а також можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і далі в редакції, що була чинною на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 7 листопада 2013 року) наведені процесуальні права та обов`язки державних виконавців при здійсненні виконавчого провадження.

Так, відповідно до частин 1-2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, серед іншого, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Порядок виконання рішення про виселення боржника наведений у статті 78 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, згідно частин 1-6, 9 статті 78 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово. Державний виконавець зобов`язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення. Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі. Виселення здійснюється у присутності понятих за сприянням

органів внутрішніх справ з обов`язковим описом майна державним виконавцем. Один примірник акта опису майна вручається під розписку боржнику. За необхідності державний виконавець в установленому законом порядку забезпечує зберігання майна боржника з покладенням пов`язаних з цим витрат на боржника. У разі якщо виконання рішення здійснюється за відсутності осіб, які підлягають виселенню, державний виконавець зобов`язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання особі, визначеній державним виконавцем. Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні.

У разі якщо особі, яка підлягає виселенню, має бути надано інше житлове приміщення, державний виконавець надсилає відповідному житловому чи іншому органу повідомлення про строк виконання рішення щодо надання такого приміщення. У разі ненадання у визначений строк іншого житлового приміщення державний виконавець складає відповідний акт і звертається до суду з поданням про встановлення порядку подальшого виконання рішення. До вирішення судом зазначеного питання виконавчі дії не провадяться (частина 10 статті 78 Закону України "Про виконавче провадження").

Тлумачення вказаного положення закону, дає підстави дійти висновку про те, що виселення боржника, якому має бути надано інше жиле приміщення, може відбутися тільки після надання йому такого приміщення. При цьому, у випадку його ненадання, виконавчі дії не повинні проводитися до вирішення судом питання встановлення порядку подальшого виконання рішення.

Як убачається з матеріалів справи, державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гресь Т.О.під час виконання виконавчого провадження не вчинила всіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" дій по примусовому виконанню рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 21 березня 2013 року, зокрема щодо вселення боржника у інше жиле приміщення/звернення до суду з подання про вирішення порядку виконання рішення, що у сукупності не може вважатися належним виконанням покладених на неї обов`язків.

Крім того, саме лише виселення боржника з кімнати у гуртожитку не можна вважати виконанням рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 21 березня 2013 року, оскільки останнє передбачало надання (вселення) ОСОБА_1 кімнати № 50 (3 ліжко-місця) в гуртожитку по АДРЕСА_2 , що у даному випадку не відбулося.

Таким чином, суд першої інстанції на викладене уваги не звернув, не встановив фактичних обставин справи, зокрема щодо виконання рішення по наданню боржнику іншого конкретного жилого приміщення, що є порушенням статей 6 § 1 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 протоколу № 1 до Конвенції. Тому висновок суду про відмову у задоволенні скарги є помилковим та таким, що порушує гарантії, встановлені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України.

Разом з тим, вимога скаржника щодо відновлення виконавчого провадження не може бути вирішена судом, оскільки безпосередньо відноситься до компетенції державної виконавчої служби, а тому задоволенню не підлягає.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування судового рішення та ухвалення нового про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 9 грудня 2019 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гресь Тетяни Олександрівни, заінтересовані особи: приватне акціонерне товариство "холдингова компанія "Київміськбуд", Подільська районна в місті Києві державна адміністрація, задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гресь Тетяни Олександрівнивід 7 листопада 2013 року про закінчення виконавчого провадження № 4034921 з примусового виконання виконавчого листа № 2-463, виданого Солом`янським районним судом міста Києва від 15 серпня 2013 року.

В іншій частині скарги відмовити.

Стягнути з Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо

до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: