Справа №: 343/1790/20
Провадження №: 4-с/0343/10/20
У Х В А Л А

13 листопада 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання: Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області клопотання представника заінтересованої особи - адвоката Кажука В.Б. про закриття провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 14.02.2018 у справі ВП №54297042,

за участю: представника заявника - Вайтєкаускаса В.А.,

представника Долинського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) - головного державного виконавця Дацьо Г.І.,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвоката Кажука В.Б.,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться скарга ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Долинського РВ ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області Дацьо Г.І. від 14.02.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, в якій він просить:

- визнати протиправною та скасувати Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України ВП № 54297042 від 14.02.2018 Долинського РВ ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області, яка містить фальшиві, не обґрунтовані дані про заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 14.02.2018 за період з 21.09.2005 по 14.02.2018 в сумі 64939,5 грн, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, виконана без зображення Державного Герба України, без зазначення найменування установи, реєстраційного індексу документа, повного імені посадової особи-підписанта, з нерозбірливим підписом посадової особи, без скріплення підпису посадової особи-підписанта відбитком гербової печатки із зображенням Великого Державного Герба України;

- визнати протиправними дії суб`єкта оскарження в особі головного державного виконавця Долинського РВ ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області ОСОБА_3 , що проявилися у винесенні Постанови встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України ВП № 54297042 від 14.02.2018, яка містить фальшиві, не обґрунтовані дані про заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 14.02.2018 за період з 21.09.2005 по 14.02.2018 в сумі 64939,5 грн, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, виконана без зображення Державного Герба України, без зазначення найменування установи, реєстраційного індексу документа, повного імені посадової особи-підписанта, з нерозбірливим підписом посадової особи, без скріплення підпису посадової особи-підписанта відбитком гербової печатки із зображенням Великого Державного Герба України, не набула законної сили;

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта оскарження в особі головного державного виконавця Долинського РВ ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області Дацьо Галини Іванівни, що проявилися у не доведенні до його відома як сторони виконавчого провадження оскарженої постанови шляхом її надсилання на його адресу реєстрації місця проживання;

- зобов`язати суб`єкт оскарження усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокат Кажук В.Б. заявив клопотання про закриття провадження за даною скаргою, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Таким чином, дана скарга не може бути предметом розгляду Долинського районного суду, а підлягає розгляду адміністративним судом. Аналогічна позиція висловлена у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №759/15553/14-ц (провадження № 14-579цс19), від 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц, від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15, від 20 вересня 2018 року, у справі № 821/872/17. Скаржник ОСОБА_1 оскаржує Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 14.02.2018 року у справі ВП № 54297042, що відповідно до ч. 2 ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження» відноситься до різновиду витрат державного виконавця. Виходячи із правової позиції Великої Палати Верховного Суду, спір з приводу правомірності дій Державного виконавця при винесенні Постанов про стягнення виконавчого збору, витрат, штрафів та проведенням інших виконавчих дій має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, проте його представник за нотаріально посвідченою довіреністю від 06.10.2020 - Вайтєкаускас В.А. в судовому засіданні заперечив проти клопотання, просив суд відмовити у його задоволенні, оскільки оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця щодо виконання судового рішення здійснюється до суду, який видав виконавчий документ, що передбачено ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження". Також представник заінтересованої особи без жодних на те правових підстав відносить тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до витрат державного виконавця.

В судовому засіданні представник Долинського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) - головний державний виконавець Дацьо Г.І. просила дане клопотання вирішувати на розсуд суду.

Вивчивши зміст клопотання, заслухавши думку учасників справи, суд вважає, що клопотання про закриття провадження у справі не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 14.02.2018 головним державним виконавцем Долинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Дацьо Г.І. при примусовому виконанні в/л №2-1263/2005, виданого 13.10.2005 Долинським районним судом Івано-Франківської області, було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно вказаного виконавчого листа (а.с.7).

ОСОБА_1 , не погоджуючись із вказаною постановою та діями головного держаного виконавця Долинського відділу ДВС ГТУЮ Дацьо Г.І. щодо винесення оскаржуваної постанови, звертається до суду зі скаргою на неї в порядку ст. 447 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

В силу вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначений статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, згідно з частиною першою цієї статті, р ішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.2 вказаної статті, р ішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, дана норма розмежовує, в яких випадках рішення та дії (бездіяльність) виконавця оскаржуються до суду, який видав виконавчий документ, а в яких слід звертатися до адміністративного суду з адміністративним позовом.

Як встановлено судом, оскаржувана ОСОБА_1 постанова про встановдення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України винесена державним виконавцем при примусовому виконанні в/л №2-1263/2005, виданого 13.10.2005 Долинським районним судом Івано-Франківської області, тобто при виконанні рішення суду, а не рішення іншого органу чи посадової особи. Дана постанова не відноситься постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, які передбачені ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, як зазначено вище, у випадку оскарження р ішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення слід звертатися до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Виконавчий лист №2-1263/2005 виданий Долинським районним судом Івано-Франківської області за результатами розгляду цивільної справи про стягнення аліментів, а відповідно зі скаргами на дії (бездіяльність) та рішення виконавця при його виконанні слід звертатися до цього суду в порядку, який визначений процесуальним законом.

Статтею 447 ЦПК України, яка є спеціальною нормою, встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 14.02.2018 у ВП №54297042 до відповідного суду, який видав виконавчий документ, в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 447 ЦПК України, а відповідно підстави для закриття провадження у справі з тієї підстави, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, відсутні.

Таким чином, клопотання представника заінтересованої соби - адвоката Кажука В.Б. про закриття провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 14.02.2018 у справі ВП №54297042 не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні клопотання представника заінтересованої соби - адвоката Кажука Василя Богдановича про закриття провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 14.02.2018 у справі ВП №54297042 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню окремо від рішення суду за результатами розгляду скарги не підлягає.

Суддя С.М. Монташевич