Справа № 953/1699/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Лях М.Ю.,

при секретарі Хомінській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №410, вчинений 25.06.2009 року Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сульженко Жанною Олександрівною про звернення стягнення на житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 .

В обґрунтування зазначає, що 20 грудня 2006 року між ПАТ «ОТП Банк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», та ОСОБА_1 , був укладений Кредитний договір № МL-701/281/2006 на суму 63 750,00 доларів США строком до 20 грудня 2027 року. У грудні 2019 року позивач отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2019 року за виконавчим написом №410, вчиненим 25.06.2009 року Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сульженко Жанною Олександрівною про звернення стягнення на житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_1 . Про наявність виконавчого напису їй стало відомо у грудні 2019 року, після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження ВП №60821783. Однак, як зазначає позивач, вона не отримувала письмову вимогу про усунення порушення, із зазначенням стислого змісту порушений зобов`язань, не менш ніж у тридцятиденний строк до видачі зазначеного виконавчого напису нотаріуса та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у раз невиконання цієї вимоги. Крім того, зазначає, що протягом двох років, з грудня 2006 року по листопад 2008 року, сплачувала в повному обсязі грошові кошти відповідно до умов кредитного договору, тому не мала заборгованості. Сума заборгованості за кредитом у розмірі 62 530,96 доларів США, що вказана у виконавчому написі, зазначена беї врахування сплаченої нею протягом двох років, грошових коштів відповідно до умов зазначеного кредитного договору. Також, позивач зазначає, що 23.11.2010 року було постановлено заочне рішення Київського районного суду м. Харкова про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №ML-701/281/2006 від 20.12.2006 р., яке за її заявою було скасовано та призначено розгляд справи спочатку. Однак, у подальшому провадження у справі було закрито у зв`язку з неявкою позивача. Що в свою чергу, як зазначає ОСОБА_1 , свідчить про відсутність безспірної заборгованості за кредитним договором, в результаті чого виконавчий напис не може бути вчиненим.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.02.2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалами Київського районного суду м. Харкова від 01.07.2020, 10.08.200 року продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Представник позивача через електронну пошту суду подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовну заяву просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача на електронну пошту суду подав заяву про відкладення судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд звертає увагу, що в силу положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Крім того, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Крім того, чинним законодавством передбачена можливість участі учасників справи у судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України).

Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку, приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлено, та як вбачається з матеріалів справи, 20.12.2006 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір № МL-701/281/2006, згідно з яким позичальник отримав у банку кредит в розмірі 63 750,00 доларів США.

20.12.2006 року між ОСОБА_2 та Банком був укладений Договір поруки № SR-701/281/2006, згідно з яким ОСОБА_2 зобов`язаний відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань.

12.01.2009 року на адресу поручителя - ОСОБА_2 було направлено Повідомлення про наявність заборгованосте за кредитним договором № МL-701/281/2006 від 20.12.2006 р., з пропозицією сплати заборгованості позичальника перед банком. З якого вбачається, що станом на 12.01.2009 року у позичальника ОСОБА_1 існує прострочена заборгованість перед Банком щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, а саме: прострочена до погашення сума кредиту в розмірі 53,84 доларів США; прострочена до погашення сума відсотків за користування кредитом в розмірі 831,84 доларів США.

25.06.2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сульженко Жанною Олександрівною був вчинений виконавчий напис №410 про звернення стягнення на житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного житлового будинку з надвірними побудованим задовольнити вимоги стягувача в особі Філії Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» у м. Харкові, у такому розмірі: суми заборгованості за кредитом у розмірі 62 530,96 доларів США, що еквівалентні 475 929,39 грн. за період з 23.12.2008 р. по 25.06.2009 р.; суми заборгованості за процентами у розмірі 5 969,59 доларів США, що еквівалентні 45 435,15 грн. за період з 23.12.2008 р. по 25.06.2009 р.; плати за вчинення виконавчого напису у сумі 2 353,00 грн., загальна сума становить 523 717,54 грн.?

Як вбачається з листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), нотаріальна діяльність по Харківському міському нотаріальному округу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Сульженко Жанна Олександрівна з 25.07.2011 року припинена на підставі її заяви.

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. від 06.12.2019 року, відкрито виконавче провадження №60821783 з виконання виконавчого напису №410, виданого 25.06.2009 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сульженко Жанною Олександрівною.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до п. 2.3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Пунктом 3.1. Глави 16 Порядку визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно п.3.2. Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Пунктом 3.5 Глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Разом з цим, як вбачається з позовної заяви, 23.11.2010 року було постановлено заочне рішення Київського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №ML-701/281/2006 від 20.12.2006 р., яке за заявою ОСОБА_1 було скасовано та призначено розгляд справи спочатку. Однак, у подальшому провадження у справі було закрито у зв`язку з неявкою позивача Акціонерного товариства «ОТП Банк».

Таким чином, існування на розгляді у суді спору кредитора до боржника про стягнення заборгованості за кредитними договорами, у якому боржник заперечує проти задоволення такого позову, на думку суду, свідчить про те, що така заборгованість не є безспірною. Тобто заборгованість, яка виникла у зв`язку з порушенням позивачем умов кредитного договору на підставі яких нотаріусом вчинено оспорюваний виконавчий напис, не може вважатися безспірною і такою, що не потребує додаткового доказування, а відтак і не може стягуватися шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, а також, відсутні відомості щодо направлення банком та отримання боржником повідомлення, вимоги про наявність такої заборгованості. Крім того, відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №410, вчинений 25.06.2009 року Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сульженко Жанною Олександрівною про звернення стягнення на житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства «ОТП Банк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.

В судовому засідання проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, повний текст виготовлено протягом десяти днів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Акціонерне товариство «ОТП Банк», , адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 43.

Суддя -