Справа №: 398/4576/18
провадження №: 2/398/59/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"31" січня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В. з участю секретаря судового засідання Борозни Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Олександрійської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, треті особи Обслуговуючий кооператив «Садово-городнє товариство «Івушка», Приватне підприємство «Геомарк», про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку,

встановив:

Позивач Олександрійська міська рада звернулась до суду з позовом, у якому просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №427271 від 28.05.2009, площею 1199,96 кв.м., цільове призначення для ведення садівництва, виданий ОСОБА_1 . Свої позовні вимоги обгрунтовують тим, що рішенням Олександрійської міської ради від 27.05.2008 року № 711 Про передачу у власність земельних ділянок міста у садівничо-городніх товариствах, враховуючи матеріали технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, ОСОБА_1 передано у власність у садівничо-городньому товариству Івашка за рахунок земель сільськогосподарського призначення земельну ділянку площею 1199,96 кв.м. для ведення садівництва. На підставі вказаного рішення Відділом Держкомзему у м. Олександрія Кіровоградської області виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 427271 від 28.05.2009 року, площею 1199,96 кв.м., цільове призначення - для ведення садівництва, виданий ОСОБА_1 В подальшому, передану у власність земельну ділянку площею 1199,96 кв.м., відповідачем поділено на дві земельні ділянки площею 0,1042 га (кадастровий номер :15:744:0007) для ведення садівництва та 0,0158 (кадастровий номер :15:744:00080 для ведення садівництва на підставі технічної документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ОСОБА_1 . Позивач, зокрема вважає, що на час виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку відповідача, проектною організацією (Приватне підприємство Геомарк) допущені порушення земельного законодавства. Позивач зазначає, що технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують права власності на земельну ділянку ОСОБА_1 бул розроблена всупереч містобудівній документації та у повній невідповідності із вихідними даними, що містяться у технічній документації із землеустрою, а саме довідки голови ОК СГТ Івушка про закріплення за відповідачем земельних ділянок ті їх розмірів. Також розроблена технічна документація із землеустрою порушує земельне законодавство, яке не передбачає передачу земель загального користування садових товариств у приватну власність громадян. Матеріали, що містяться в цій документації було викривлено, що в подальшому ввело в оману осіб, які її погоджували та приймали рішення про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1 таким чином, враховуючи викладене, та беручи до уваги те, що державний акт на права власності на земельну ділянку ЯЗ № 427271 від 28.05.2009 року видано на підставі документації, яка розроблена з ознаками порушення земельного законодавства, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

27 лютого 2019 року представник відповідача - адвокат Шило А.О. подала до суду відзив на вказану вище позовну заяву, у якому просила суд відмовити у задоволені позовних вимог повністю. Свій відзив обгрунтовує тим, що позивач не надав до суду жодних доказів та не зазначає законних підстав позбавлення ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку. Так, державний акт на земельну ділянку № 427271 від 28.05.2009 року був правовстановлюючим документом, який посвідчував право приватної власності земельної ділянки кадастровий номер :15:744:0001 ОСОБА_1 . На даний час оскаржуваний Державний акт на право власності не земельну ділянку не є правовстановлюючим документом, оскільки земельної ділянки з кадастровим номером :15:744:0001 не існує. Таким чином, представник позивача вважає, що відсутній об`єкт цивільних прав. Позивач, скориставшись своїм правом розпорядження приватної власності поділив раніше належну йому земельну ділянку на дві окремі земельні ділянку, кожна з яких має самостійний кадастровий номер. Таким чином, відповідач володіє окремими новоствореними земельними ділянками, а саме з кадастровим номером :15:744:0007 та :15:744:0008, які є об`єктами цивільних прав. Також представник відповідача вважає посилання позивача на порушення відповідачем ч. 4 ст. 35 ЗК України безпідставними, оскільки спростовуються Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 22.06.2018 року № 411-ДК/372/АП/09/01/18 Головного Управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відповідно до якого була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства земельних ділянок за кадастровими номерами: :15:744:0007 та :15:744:0008. Під час перевірки було перевірено чи не порушено ч. 3,4,5 ст. 35 ЗК України та встановлено, що в ході здійснення заходів з державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності порушень земельного законодавства не виявлено. Крім того, позивач стверджує, що нібито до земельної ділянки надійшли землі загального користування. Але при виготовленні технічної документації були відсутні порушення. Дане підтвердження підписаним Актом встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки від 22.11.2007 року, в якому встановлено, що спірних питань і обмежень з боку суміжних землекористувачів (землевласників) не має. Межі земельної ділянки закріпленні межовими знаками в кількості 6 щт. При складанні даного акту був присутній представник відділу земельних ресурсів у м. Олександрія, а також були присутні землевласник та представники суміжних землекористувань, в тому числі і представник СГТ Івушка. Також відсутність порушення ч. 4 ст. 35 ЗК України спростовується Висновком про наявні обмеження на використання земельної ділянки № 7 від 23.11.2007 року, з якого вбачається, що начальник відділу - головний архітектор міста при розгляді технічної документації, що посвідчують право власності на земельну ділянку жодних обмежень щодо земель загального користування не бачив. Також, головним архітектором міста було відмічено, що наявних обмежень використання даної земельної ділянки не виявлено. Крім того, в технічній документації міститься Висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки від 22.10.2007 року № 22.11-07/7, відповідно до якого в.о. начальника відділу земельних ресурсів у м. Олександрія при розгляді технічної документації жодних порушень земельного користування не встановила. Також, представник відповідача зазначає, що позивач на обґрунтування своїх доводів посилається на Акт про результати перевірки технічної документації землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності від 18.05.2018 року та схематичний план земельної ділянки ОК СГТ Івушка, який складений експертом з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 не є належним та допустимим по справі, оскільки у осіб, які склали дні документи відсутні повноваження на їх складання. Також позивач посилається на ст. 155 ЗК України, яка передбачає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи на володіння, користування належною земельною ділянкою, в таких випадках акт визнається недійсним. Але позивач, за доводами представника відповідача у відзиві, помиляється щодо тлумачення даної норми, оскільки законодавець в даній статті не має на увазі саме Державний акт на право власності на земельну ділянку, а має саме на увазі акт у формі рішення у розумінні ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування, яка означає, що органи місцевого самоврядування приймають нормативні акти та інші акти у формі рішень. Олександрійською міською радою було прийняте рішення № 711 від 27.05.2008 року про передачу безоплатно у власність садівничо-городньому товариству Івушка земельної ділянки площею 1199,96 кв.м. для ведення садівництва з урахуванням матеріалів технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. На підставі даного рішення було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку. Саме це рішення і є актом місцевого самоврядування. Проте, позивач зазначене вище рішення Олександрійської міської ради не ставить під сумнів і визнає законним.

27 лютого 2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що встановлений ст. 257 ЦК України строк позовної давності, відносно визнання недійсності Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 427271 від 28.05.2009 року, сплив, а отже позивач пропустив строк звернення до суду.

7 березня 2019 року представник позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву про залишення відзиву на позовну заяву та заяви про застосування строків позовної давності без розгляду, оскільки ухвалою суду від 09.01.2019 року призначно підготовче судове засідання та надано строк подання відповідачем відзиву 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву 27.02.2019 року, в той час, як ухвалу про відкриття провадження разом із копією позовної заяви відповідач отримав 25.01.2019 року. Представник позивача просить залишити без розгляду вказаний вище відзив відповідача та заяву про застосування строків позовної давності, у зв`язку із пропущенням строку протягом якого можуть бути подані заперечення, без клопотання про продовження строку.

7 березня 2019 року під час підготовчого судового засідання суд виніс протокольну ухвалу, якою задовольнив клопотання представника відповідача про поновлення строку на подання відзиву. Також протокольною ухвалою від 7 березня 2019 року суд відмовив представнику відповідача у заяві про залишення відзиву без розгляду та надав представнику позивача додатковий строк для подачі відповіді на відзив.

14 березня 2019 року представник позивача ОСОБА_3 подав до суду пояснення по справі. У поясненнях вказано, що відповідач зазначає, що Олександрійська міська рада, як юридична особа, через свої виконавчі органи, які здійснюють контроль у сфері земельних відносин, повинна була бути обізнана про порушення, існуючі в технічній документації. Рішення органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронними і санітарно-епідеміологічним органом, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Відповідно наданих повноважень Відділ земельних ресурсів мав розглянути розроблений проект на відповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації та зазначити про наявні недоліки та порушення. Вищезазначений висновок підтверджується також і резолюцією Турчененка В.М. - заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради на заяві відповідача від 11.10.2007 року про передачу земельної ділянки у власність. Вказана резолюція містить прізвище виконавця - ОСОБА_4 - керівник Відділу земельних ресурсів у м. Олександрія. На підставі зазначеного, можна дійти висновку про те, що депутати Олександрійської міської ради під час розгляду та подальшого голосування за проект рішення від 27.05.2008 року № 711 Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок громадянам міста у садівничо-городніх товариствах не були обізнані і не могли знати про існуюч недоліки та порушення у матеріалах технічної доркументації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, а тому, в задоволенні заяви позивача про застосування строків позовної давності слід відмовити.

22 квітня 2019 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області було відмовлено представнику позивача у задоволенні клопотання про призначення експертизи з питань землеустрою. Ухвала, зокрема вмовтивована тим, що у матеріалах справи відсутні відомості про існування як об`єкта цивільного права земельної ділянки, щодо права власності на яку був виданий оспорюваний позивачем державник акт. У зв`язку з цим з`ясування шляхом призначення експертизи обставин з приводу виготовлення технічної документації, на підставі якої було видано оспорюваний державний акт, не має значення для справи. Отже передбачені п.1 ч.1 ст. 103 ЦПК України обставини для призначення експертизи відсутні.

24 квітня 2019 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області було відмовлено представнику позивача у задоволенні заяви про забезпечення позову.

21 серпня 2019 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у даній справі було закінчено підготовче провадження та справу було призначено до судового розгляду.

У судовому засідання представник позивача ОСОБА_3 підтримав позов із зазначених у ньому підстав.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Шило А.О. заперечувала проти позову з підстав, викладених у відзиві та заяві про застосування строку позовної давності. Також вона додатково послалась на те, що земельні ділянки, які отримав у власність відповідач, не накладаються на землі загального користування садівницького товариства та воваристо раніше не мало і зараз не має претензій до ОСОБА_1 . Окрім цього, відповідно до ч.4-6 ст.35 ЗК України у редакції, яка діяла на час видачі відповідачу оспорюваного позивачем державного акту на право власності на землю, було передбачено, що землі загального користування садівницького товариства є його власністю. До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами та іншими об`єктами загального користування. Приватизація земельної ділянки громадянином - членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства. Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств. Таким чином Олександрійська міська рада не має жодного інтересу у спорі, не є належним позивачем, заявлені ними позовні вимоги жодним чином не вплинуть на набуття, зміну або припинення жодних цивільних прав Олександрійської міської ради.

Представник відповідача Головного Управління Держгеокадастру у Кіровоградській області М. Бакшеєва у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання, у якому зазначив, що просить суд відмовити у задоволенні зазначеного позову та розглянути його за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні представник третьої особи ОК Садово-городнє товариство Івушка Григор`єв С.В. заперечував проти задоволення позову. Він пояснив, що технічна документація ОСОБА_1 перевірялась Держгекокадастром і Олександрійська міська рада не уповноважена складати акти про перевірку правильності видачі державного акту. Після видачі ОСОБА_1 державного акту порядок користування землею кооперативом змінювався з різних причин, наприклад у зв`язку із затопленням і об`єднанням ділянок, однак відповідна документація втрачена, оскільки один з попередніх керівників не залишив цих документів. Наприкінці 90-х багато дач було покинуто і частина території заростпала і цим ділянкам надавали номери виходячи із фактичного використання. Таким чином в акті на право користування землею наведений план земель, наданих у постійне користування шахті Світлопільська під садівниче товариство Івушка визначено зовнішні межі ділянки садівничого товариства, однак внутрішні межі земельних ділянок з часу створення товариства істотно змінилися відповідно встановленого у статуті товариства порядку. Також представник третьої особи заперечував проти наданого позивачем копії схематичного плану земельної ділянки ОК СГТ Івушка, який виконав експерт з інвентаризації нерухомого майна КП ОМБТІ ОСОБА_2 , оскільки у цієї особи немає повноважень і відповідної землевпорядної освіти для складення таких схематичних планів. Також представник повідомив, що у садівничого кооперативу Івушка і Олександрійської міськради є спір щодо меж земельної ділянки. Також представник третьої особи зазначив, що вважає необгрунтованими доводи позивача про те, що надана ОСОБА_1 земельна порушує містобудівну документацію, адже навіть сама ця документація суду не надана. Кооператив видавав ОСОБА_1 довідку про те, що він є членом кооперативу та користується певними земельними ділянками, ця довідка наявна у матеріалах документації із землеустрою. Як тоді, так і зараз кооператив не оспорює право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, яку він займає. На сьогоднішній день приватизованими є 70 відсотків земель кооперативу і ні у кооперативу, ні у його членів немає претензій до ОСОБА_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПП Геомарк у судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань до суду від неї не надійшло.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

ПП Гемарк була складена технічна документація із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: СГТ АДРЕСА_1 . До вказаної вище технічної документація долучені, зокрема, довідка голови СГТ про те, що ОСОБА_1 є членом кооперативу і за ним рахується ділянка площею 12,5 соток, акт встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки від 22.11.2007 року, що підписаний без застережень СГТ Івушка та суміжними сусідами, висновки в.о. начальника відділу земельних ресурсів у м. Олександрії та головного архітектора про відсутність обмежень на користування земельною ділянкою № 7 від 23.11.2007 року, висновок в.о. начальника відділу земельних ресурсів у м. Олександрія про те, що роботи виконані згідно існуючих нормативно-правових актів щодо виготовлення технічної документації із землеустрою № 22-11-07/1 від 22.11.2007 року.

Відповідно до Рішення Олександрійської міської ради № 711 від 27 травня 2008 року ОСОБА_5 , на підставі матеріалів технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, було передано безоплатно у власність у садівничо-городньому товаристві Івушка за рахунок земель сільськогосподарського призначення земельну ділянку площею 1199,85 кв.м. ( у тому числі площею 1199,85 кв. м. сільськогосподарських угідь під багаторічними насадженнями, садів) для ведення садівництва.

На підставі вказаного вище рішення був виданий ОСОБА_5 Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЗ № 427271, в якому зазначено, що ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 1199,96 кв.м у межах згідно з планом, яка розташована СГТ Івушка з кадастровим номером :15:744:0001. Відповідно до Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна право власності на земельні ділянки щодо кадастрової ділянки з даним номером, відомості відсутні.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :15:744:0007, площею 0,01042 га для індивідуального садівництва та :15:744:0008, площею 0,0158 га для індивідуального садівництва, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Відповідно до Акту про результати перевірки технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності від 18.05.2018 року, складеного начальником управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради Купченком О. ОСОБА_7 , головним спеціалістом управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , було встановлено, що земельна ділянка площею 0,1199 га, що розташована в СГТ Івушка для ведення садівництва (кадастровий номер :15:744:0001) була зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі державного акту на право вдансті на земельну ділянку серія ЯЗ № 427271 від 28.05.2009 року. Категорія земель - -землі сільськогосподарського призначення. На даний час земельна ділянка перенесена до архівного шру шляхом поділу на дві земельні ділянки площею 0.1042 га (кадастровий номер :744:0007) для ведення садівництва та 0,0158 га (кадастровий номер :15:744:0008) для ведення садівництва на підставі технічної документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ОСОБА_1 , яка розроблена ПП ГЕО-КАДАСТРОВИЙ ЦЕНТР в 2016 році. Згідно довідки СОТ Івушка, яка є частиною технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, ОСОБА_1 належать земельні ділянки із номерами 35,36 та 37 площею 12,5 сотки. Перевіряючи технічну документацію із землеустрою, порівнюючи її із схемою земельної ділянки в акті на право користування землею, виданого шахті Світлопільська під садове товариство Івушка від 17.08.1987 р. та із схематичним планом земельної ділянки ОК СГГ Івушка станом на 23.07.1987 р. за матеріалами комунального міжрайонного бюро технічної інвентаризації, вбачається, що ОСОБА_1 були передані у власність земельні ділянки з номерами 34 АДРЕСА_3 35, частково 36,25,25 А та проїзд відповідно до вищезазначених схем, хоча підтверджуючі документи, що містяться в технічній документації посвідчують право користування ними земельними ділянками 35,36 та 37, тобто у власність передані зовсім інші земельні ділянки. З вищевикладеного вбачається, що розроблена документація із землеустрою була розроблена всупереч містобудівній документації та у повній невідповідності із вихідними даними, що містяться у цій документації, а саме довідками голови ОК СГТ Івушка про закріплення за громадянами земельних ділянок та їх розмірів, а також чинному земельному законодавству, яке не передбачає передачу земель загального користування садових товариств у приватну власність громадян. Таким чином, у зазначеному актів встановлено, що порушенні права територіальної громади м. Олександрії, членів ОК СГТ Івушка - право громадян до вільного доступу до пляжної зони.

Також судом був досліджена копія акту на право користування землею, якою затверджений План земель наданних для постіного користування шахті Світлопільська для садового об`єднання Івушка, підписаний головою Виконавчого комітету Олександрійської ради народних депутатів С.А. Замикулою від 17.08.1987 р. та викопіювана з стереотопографічної зйомки Головного Управління Геодезії, картографії та кадастру, виготовленого Українським державним науково-виробничим інститутом зйомок міст та геоінформатики, яка не містить будь-яких реквізитів.

Відповідно до акту перевірки Головним Управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки № 411-ДК/372/АП/09/01/18 від 22.06.2018 року було встановлено, що вищезазначені земельні ділянки використовуються в межах категорій земель сільськогосподарського призначення. В ході здійснення заходів з державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності порушень земельного законодавства не виявлено.

Також судом був досліджений схематичний план земельної ділянки ОК СГТ Івушка, який був виконаний експертом з інвентаризації нерухомого майна кваліфікаційний сертифікат АЕ №003446 ОСОБА_2 .

Проте суд звертає увагу, що під час дослідження відповіді на адвокатський запит ОСОБА_10 від 11.02.2019 року було встановлено,що ОСОБА_2 займає посаду начальника Олександрійського МБТІ. Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника у неї відсутній.

Також судом були дослідженні письмові докази, адані представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_11 , а саме відповідь Олександрійської міської ради № 76/01/06/02 від 21.12.2018 р. на звернення голови ОК СГТ Івушка Лічмана В.В. від 06.12.2018 р., витяг з протоколу № 1 загальних зборів СГТ Івушка, клопотання голови ОК СГТ Івушка В.В. Лічмана від 06.12.2018 р.

Суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Відповідно до ст. 90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч.2,3,5,6 ст. 35 Земельного кодексу України, у редакції, чинній на день розгляду справи, громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Приватизація земельної ділянки громадянином - членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства. Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств.

Відповідно до ч.1, 4-6 ст.35 ЗК України у редакції, яка діяла на час видачі відповідачу оспорюваного позивачем державного акту на право власності на землю, було передбачено, що громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Землі загального користування садівницького товариства є його власністю. До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами та іншими об`єктами загального користування. Приватизація земельної ділянки громадянином - членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства.

Відповідно до ст.126 ЗК України у редакції, яка діяла на час видачі відповідачу оспорюваного позивачем державного акту на право власності на землю, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі наданих сторонами доказів, суд встановив, що після видачі ОСОБА_1 оспорюваного державного акта на право власності на земельну ділянку земельна ділянка площею 1199,96 кв.м., право власності на яку цей державний акт посвідчував, була поділена на дві земельні ділянки площею 0,1042 га (кадастровий номер :15:744:0007) для ведення садівництва та площею 0,0158 га (кадастровий номер :15:744:0008) для ведення садівництва. Право власності на створені після поділу земельні ділянки належить ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Таким чином, на момент подання позову та розгляду справи зазначена земельна ділянка площею 1199,96 кв.м. не існувала як об`єкт цивільних прав, натомість створено дві інші земельні ділянки, спір щодо цих ділянок між сторонами відсутній. Тому скасування державного акта, на підставі якого у відповідача виникло право власності на земельну ділянку площею 1199,96 кв.м., яка віднесена до архівного шару, є неналежним способом захисту, оскільки скасування цього державного акту не вплине та право власності ОСОБА_1 на утворені після поділу земельні ділянки, а отже не може відновити прав позивача як власника земель, що перебувають у комунальній власності, про порушення яких він зазначає у позовній заяві.

Окрім цього, позов Олександрійської міської ради не підлягає задоволенню також і з інших підстав.

Так, позивач не надав належних і достатній доказів незаконності видачі ОСОБА_1 державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №427271. Також не доведено, що видача відповідачу цього державного акту порушує права позивача Олександрійської міської ради.

Наданий позивачем Акт про результати перевірки технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності від 18 травня 2018 року, складений службовцями Управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради ОСОБА_12 , ОСОБА_8 в ОСОБА_9 не є допустимим, належним, достовірними і достатнім доказом порушень законодавства при виготовленні на замовлення ОСОБА_1 Приватним підприємством Геомарк технічної, документації, оскільки цей документ має лише внутрішньослужбовий характер, службовці органів місцевого самоврядування не мають повноважень здійснювати перевірки законності набуття громадянами права власності на землю після отримання цими громадянами державних актів на право власності на землю (ст.12 Земельного кодексу України). Тому складений за результатами такої перевірки акт не є допустимим, належним і достовірним доказом наявності порушень законодавства при виготовлення технічної документації із землеустрою.

Також на підтвердження своїх доводів позивач також надав суду копію схематичного плану земельної ділянки ОК СГТ Івушка, який виконав експерт з інвентаризації нерухомого майна КП ОМБТІ ОСОБА_2 . Суд визнає недопустим цей доказ, оскільки він отриманий з порушенням порядку, встановленого законом. Так, бюро технічної інвентаризації діють відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, яка затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127. Ця Інструкція визначає механізм проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна всіх форм власності, що здійснюють суб`єкти господарювання, і діє на всій території України. Однак, у п.4 розділу І ці єї інструкції визначено, що дія цієї Інструкції не поширюється на проведення інвентаризації земельних ділянок. Таким чином, позивач не надав доказів того, що зазначений схематичний плат складений спеціалістом КП ОМБТІ відповідно до визначених законодавством повноважень. Тому цей схематичний план не приймається судом як доказ у справі.

Також позивач надав суду документ без реквізитів, який згідно переліку додатків до позовної заяви є викопіюванням з стереотопографічної зйомки. Суд визнає цей доказ неналежним, оскільки він не має реквізитів - назви, підписів, печаток, легенди, надана суду копія цього документа є неналежної якості, перевірити чи містить цей документ інформацію щодо предмета доказування неможливо.

Надана позивачем копія акту на право користування землею не містить достатньої інформації, що може підтвердити наявність порушень під час виготовлення зазначеної вище технічної документації із землеустрою.

Натомість інші надані позивачем на підтвердження своїх доводів документи вказують на протилежне, тобто на відсутність порушень законодавства при виготовленні зазначеної технічної документації. Так, складена Приватним підприємством Геомарк технічна документація, зокрема, містить, довідку голови СГТ Івушка про те, що ОСОБА_1 є членом кооперативу і заним рахується ділянка площею 12,5 соток, акт встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки, що підписаний без застережень СГТ Івушка та суміжними сусідами, висновки в.о. начальника відділу земельних ресурсів у м. Олександрії та головного архітектора про відсутність обмежень на користування земельною ділянкою, висновок в.о. начальника відділу земельних ресурсів у м. Олександрія про те, що роботи виконані згідно існуючих нормативно-правових актів щодо виготовлення технічної документації із землеустрою, рішення Олександрійської міської ради від 27 травня 2008 року №711 яким на підставі зазначної технічної документації ОСОБА_1 передано у приватну власність зазначену земельну ділянку площею 1199,96 кв.м.

Також доводи позивача щодо наявності порушень при виготовленні технічної документації спростовуються наданою відповідачем копією акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 22.06.2018 року складеного відповідною посадовою особою Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Відповідно до цього акту у ході здійснення заходів з державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності порушень земельного законодавства не виявлено.

Позивач не надав суду технічну документацію із землеустрою земель Обслуговуючого кооперативу Садово-городнє товариство Івушка, відсутні достатні вихідні дані для визначення місцезнаходження земель загального користування садівницького товариства і визначення, зокрема і шляхом призначення експертизи, чи є накладення цих земель і належної відповідачу земельної ділянки.

Також позивач не надав висновку експерта щодо наявності або відсутності порушень, про які стверджує позивач. У задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи було відмовлено у зв`язку з тим, що питання, для вирішення яких подано клопотання, не належать до предмету доказування у справі.

Позивач також не довів, що видача ОСОБА_13 державного акту порушує права позивача. Так, відповідно до ч.4 ст.35 ЗК України, у редакції, що діяла на час видачі державного акту, встановлено, що землі загального користування садівничого товариства є його власністю. У 2011 році редакція зазначеної норми була змінена і визначено, що землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування. Під час розгляду справи суд встановив, що Обслуговуючий кооператив Садово-городнє товариство Івушка не отримав державний акт на право власності на землю та користується землею на підставі Акту на право користування землею, наданих у постійне користування шахті Світлопільська під садівниче товариство Івушка. Відповідно до ч.6 ст 35 ЗК України використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств. Водночас позивач не заперечував того, що земельна ділянка, яка була надана ОСОБА_1 знаходиться в межах земель, наданих у користування садівничому товариству. Садівниче товариство не заперечувало і не заперечує проти зазначеного державного акта ОСОБА_1 , представник товариства, що межі земельних ділянок, які виділялись товариством у використання ОСОБА_6 були визначені відповідно до статуту товариства і не накладаються на землі загального користування. Отже, позивач не довів, що це державний акт порушує його права і що скасування цього державного акту призведе до відновлення цих прав.

Окрім цього, позивач пропустив трирічний строк позовної давності. Відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Позивач був безпосередній учасником правовідносин, що є предметом розгляду у цій справі, затверджував земельну документацію, та прийняв рішення про передання земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 . Отже, позивач повинен був знати про порушення своїх прав з часу видачі ОСОБА_1 державного акта та строк позовної давності слід відраховувати з 28 травня 2009 року. Оспорювання позивачем права власності відповідача, яке він набув на підстав рішення Олександрійської міської ради 10 років тому суперечить принципу належного урядування та праву людини на мирне володіння майном. Такий підхід до тлумачення норм щодо застосування строків позовної давності відповідає правовим позиціям, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17 (провадження № 14-183цс18), а також у постановах ВСУ від 12 квітня 2017 року у справі № 6-1852цс16 і ВП ВС від 22 травня 2018 року у справах № 369/6892/15-ц та № 469/1203/15-ц.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити.

Суд, керуючись ст. 12,13,393 ЦК України, ст. ст. 35,78,83,90,152-153 ЗК України, 258-273, 280, 289, ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви Олександрійської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, треті особи Обслуговуючий кооператив «Садово-городнє товариство «Івушка», Приватне підприємство «Геомарк», про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Учасники справи:

Олександрійська міська рада Кіровоградської області, , юридична адреса: пр. Соборний, 59, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000,

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ,

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, , юридична адреса: вул. Академіка Корольова, 26, м. Кропивницький, 25006,

Обслуговуючий кооператив «Садово-городнє товариство «Івушка», , місцезнаходження: пр. Будівельників, 34А, кв. 21, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28006,

Приватне підприємство «Геомарк», , місцезнаходження: вул. Калініна, 32, кв. 18, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000,

Повний текст рішення складений 10 лютого 2020 року.

Суддя В.В. Орловський