Справа № 159/191/20
Провадження № 2/159/363/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

з участю секретаря Шокот С.Т.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до Дубівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті матері відкрилася спадщина за заповітом. До складу спадкового майна входить житловий будинок по АДРЕСА_1 , на який за життя померлою не було виготовлено правовстановлюючих документів, що перешкоджає отриманню свідоцтва про право на спадщину в нотаріуса. Будучи спадкоємцем за заповітом вона прийняла спадщину у встановленому законом порядку шляхом подачі в Ковельську державну нотаріальну контору волинської області заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з цим просить визнати за нею право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву у якій просить справу розглядати за її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити.

Відповідач Дубівська сільська рада Ковельського району будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не зявилися, подавши заяву у якій визнають позовні вимоги, просять розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб.

Дослідивши письмові докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні житловий будинок по АДРЕСА_1 , 1953 року побудови, належав ОСОБА_2 .

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27.05.2013 виданим виконавчим комітетом Облапської сільської ради Ковельського району Волинської області ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Від імені ОСОБА_2 в Облапській сільській раді посвідчувався заповіт №51 від 02.11.1994. Заповіт не змінено і не скасовано. Розпорядження в заповіті щодо житлового будинка з надвірними спорудами в с. Облапи зроблене на користь позивача ОСОБА_1 .

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 1235, 1236 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Згідно з ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Факт родинних відносин, що померла ОСОБА_2 є матір`ю позивачки ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 28.08.1964, свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 від 15.03.1986.

Довідкою Дубівської сільської ради Ковельського району №2297 від 06.11.2019 року, доводиться та обставина, що відповідно до запису в погосподарській книзі по селу Облапи за №0155-1 за 2013 рік рахується господарство головою якого була ОСОБА_2 , яка була зареєстрована і проживала 1953 року по 27 травня 2013 року в житловому будинку АДРЕСА_1 і була виписана у зв`язку зі смертю. В цьому житловому будинку крім померлої ніхто не зареєстрований, але фактично проживає з 2015 року онук ОСОБА_4 .

Матеріалами спадкової справи № 510/2013 р. заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 підтверджується, що спадщину за заповітом прийняла ОСОБА_1 .

За заявою позивача 28.12.2019 року ТОВ «ЕК Контакт» було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Загальна площа будинку складає 71,8 кв. м., житлова - 45,6 кв. м.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.1, 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обовязковою у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відтак позивач позбавлений можливості реалізувати своє право зареєструвати, у встановленому законом порядку, право власності на успадковане нерухоме майно.

Згідно з п.1 ч.2ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За вказаних обставин позивач обрав такий спосіб захисту свого майнового права, який не суперечить нормам ст. 16 ЦК України.

Відповідно до вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з повідомленням Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області позивачу відмовлено у вчиненні нотаріально дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, з посиланням на п.п.4.15, 4.18 Розділу ІІ Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна.

Як встановлено в судовому засіданні позивач не має можливості реалізувати своє право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок відсутності правовстановлюючих документів, а отже сумнівів, щодо належності їй цього майна у суду не виникає, а тому слід визнати за позивачем право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі ст.ст.10,12,81,82,89,141,206,263,264,265ЦПК України, ст.ст. 328, 1233, 1235, 1236, 1258, 1269, 1270 ЦК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 17.02.2020 року.

Головуючий: В.О.Лесик