27.08.2020 Справа № 756/424/19
Справа № 756/424/19
Провадження 2/756/862/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарях Давіденко А.Ю., Євфіменко К.М., Даневич А.М., Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в міста Києві державної адміністрації, про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в міста Києві державної адміністрації, про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позову посилається на те, що з 23.12.1995 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 04.07.2018 року розірваний. В шлюбі у них народилися діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом та потребує особливого догляду. Діти проживають з нею, а також вона є опікуном ОСОБА_4 .

За час шлюбу ними придбано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , автомобіль «Hyundai Elantra», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , а також інше побутове майно.

Враховуючи відсутність участі ОСОБА_2 у вихованні дітей, ненадання матеріальної допомоги по їх утриманню, не здійснення ним догляду за сином, який є інвалідом з дитинства, а також те, що внаслідок його поведінки, вчинення ним насильства в сім`ї, зловживання спиртними напоями вона вимушена винаймати житло, ОСОБА_1 уточнивши вимоги позовної заяви просить суд визначити за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_2 визначити право власності на автомобіль «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 .

У поданому відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що викладені у позовній заяві обставини не відповідають дійсності. Після укладення шлюбу ОСОБА_1 ніколи не працювала, а майно набувалось за рахунок його доходів. Від участі у вихованні дитини він не ухиляється. Проведення поділу їх спільного майна у запропонований ОСОБА_1 спосіб призведе до того, що він буде позбавлений свого єдиного житла.

У відповідь на відзив на позовну заяву, ОСОБА_1 не погоджується зі наведеними у відзиві обставинами, а також зазначає, що виділення їй у власність квартири необхідно для створення умов для реабілітації їх сина, який є дитиною-інвалідом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце повідомлявся належними чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, з урахуванням поданого відзиву, а також присутності у попередніх судових засіданнях його представника ОСОБА_7 , який позов заперечував, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідача.

У судове засідання представник Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в міста Києві державної адміністрації не прибув, про день, час та місце повідомлявся належними чином, подав заяву про розгляду справи у його відсутність, рішення просив прийняти з урахуванням інтересів дітей.

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України).

Судом установлено, що з 23.12.1995 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду міста Києві від 04.07.2018 року розірваний (а.с. 11).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.06.2005 року ОСОБА_2 придбано квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 239-240).

Відповідно до реєстраційного посвідчення № НОМЕР_2 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_2 , що також підтверджується листом КП КМР «КМБТІ» від 13.11.2019 року за № 062/14-15283 (а.с. 227, 241).

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , 20.06.2008 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с. 24).

Відповідно до довідки Територіального сервісного центру № 8041 від 22.05.2019 року автомобіль «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 (а.с. 204).

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що в судовому засіданні на підставі зібраних доказів установлено, що спірну квартиру та автомобіль, право власності на які оформлено на ім`я відповідача, було придбано під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, суд дійшов висновку про те, що це майно є їх спільною сумісною власністю та підлягає поділу між ними.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Як роз`яснено у п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.11.2007 року при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК України).

Судом установлено, що від шлюбу сторони мають дітей - повнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , актовий запис № 96, виданим 15.01.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 7).

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 18.04.2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 04.12.2019 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з 08.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 184-186, 211-216).

Як вбачається зі змісту довідки-розрахунку державного виконавця Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Духоборова А.М. із заборгованості по аліментам від 05.02.2020 року, починаючи з 01.10.2019 року по 31.01.2020 року заборгованість ОСОБА_2 за виконавчим листом Оболонського районного суду міста Києва за №756/14965/17 від 22.05.2019 року станом на 01.02.2020 року становить 81 000 грн. (а.с. 206-207).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_5 , ОСОБА_4 призначено державну соціальну допомогу як дитині інваліду до 18 років, опікуном є ОСОБА_1 (а.с. 18).

Як вбачається зі змісту довідки Дошкільного навчального закладу № 234 від 03.05.2018 року, ОСОБА_4 відвідує ДНЗ № 234 з вересня 2016 року (а.с. 16).

Відповідно до довідки Київського міського центру реабілітації дітей з інвалідністю від 26.02.2019 року за № 56, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 05.02.2019 року по 28.02.2019 року в супроводі матері ОСОБА_1 перебував на курсі реабілітації в Київському міському центрі реабілітації дітей з інвалідністю (а.с. 65).

За змістом листа КДНЗ «Центр розвитку дитини «Я+сімя» від 12.03.2019 року, ОСОБА_4 , 2012 року народження, відвідує групу «Ліхтарики» вказаного навчального закладу. ОСОБА_2 , батько дитини приводив ОСОБА_4 до закладу два рази та забирав один раз, решту відвідувань дитини займалася матір дитини ОСОБА_1 (а.с. 188).

Відповідно до змісту психолого-педагогічної характеристики КДНЗ «Центр розвитку дитини «Я+сімя» від 14.05.2019 року, дитина ОСОБА_4 відвідує навчальний заклад з вересня 2018 року. Період адаптації дитини до закладу був тривалим та тяжким, ускладнений поведінковими розладами. Перебування в закладі супроводжувалося і надалі супроводжується істериками та практично некерованою поведінкою, особливо на фоні заохочення його до робочого процесу. Загальний рівень знань та навичок значно нижчий за вікову норму, хлопчик потребує постійної допомоги і супроводу дорослих (а.с. 189).

Відповідно до медичної виписки Дитячого спеціалізованого санаторію «Салют», ОСОБА_4 встановлено діагноз дитячий аутизм (а.с. 190).

Як вбачається зі змісту листа Територіального медичного об`єднання «Психіатрія» у місті Києві, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 04.03.2019 року по 22.03.2019 року в супроводі матері ОСОБА_1 перебував на курсі реабілітації у відділені № 13 (а.с. 191).

Відповідно до медичного висновку № 375/4289, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має нервово-психічне захворювання, підгрупу «А» продовжено з 01.08.2018 року до 01.08.2020 року (а.с. 195).

Зі змісту довідки Головного управління охорони здоров`я КМДА м. Київ від 30.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потребує домашнього догляду (а.с. 197).

Як вбачається зі змісту листа Оболонського УП НП в м. Києві від 14.02.2019 року, Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в міста Києві державної адміністрації від 13.03.2009 року, Інформаційної довідки щодо проведення роботи психолога з ОСОБА_1 від 12.04.2019 року, Акту про проведення соціального візиту Оболонського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 189 від 13.12.2019 року, після розірвання шлюбу між сторонами склались напружені відносини (а.с. 198-200, 217, 218).

Відповідно до договору оренди жилого приміщення від 10.11.2019 року, ОСОБА_12 орендує квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 208).

Крім того, факт проживання малолітнього ОСОБА_4 з матерю та здійснення нею постійного догляду за ним підтверджено допитаними у судовому засіданні свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , показання яких в цій частині узгоджуються з рештою досліджених доказів, а тому сумніву у суду не викликають. В решті показання цих свідків не беруться судом до уваги, оскільки вони перебувають або в родинних стосунках з позивачкою, або в дружніх, а також негативно налаштовані щодо відповідача, що ставить під сумнів їх об`єктивність.

Зважаючи на доведеність під час судового розгляду існування обставин, що мають виключне значення та підлягають врахуванню під час поділу спільного майна подружжя, а саме наявності у сторін дитини інваліда, здійснення ОСОБА_1 опіки та безпосереднього догляду за малолітнім сином, наявність заборгованості по аліментах, що об`єктивно свідчить про недостатнє матеріальне забезпечення відповідачем утримання дитини, догляд за якою потребує значних витрат, найм позивачкою житла внаслідок конфлікту з колишнім чоловіком, а також враховуючи інтереси самої дитини, суд вважає за можливе відступити від рівності часток при поділі квартири, набутої під час шлюбу визнавши за позивачкою право власності на 2/3 частки в цій квартирі, а за відповідачем право власності на 1/3 частку.

При цьому суд не знаходить підстав для відступлення від рівності часток при поділі спірного автомобіля, а тому його поділ здійснюється між сторонами в рівних частках.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Оскільки при зверненні до суду позивачка не сплачувала судового збору, як особа звільнена від його сплати, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача в рахунок державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) право власності на:

- 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 ;

- на 1/2 частину транспортного засобу «Hyundai Elantra», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

За ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) визнати право власності на:

- 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 ;

- на 1/2 частину транспортного засобу «Hyundai Elantra», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) в дохід держави 10510 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя