СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1027/20
Провадження № 2/306/490/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2020 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Вінер Е.А.

з секретарем Фалес Л.І.

з участю позивача ОСОБА_1

адвоката позивача Керечанин В.І.

представника відповідача ОСОБА_2

адвоката Русин Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сваляві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення коштів за вимушений прогул та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення коштів за вимушений прогул та моральної шкоди. Посилається на те, що 4 липня 2020 року наказом № 555-к від 04 червня 2020 року позивача звільнено з займаної посади вчителя-логопеда комунально-некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради у зв"язку зі скороченням чисельності штату працівників, мотивах п.1 ст.40 КЗпП України, видано копію наказу про звільнення та видано трудову книжку і проведено повний розрахунок. Вважає, що вказаний наказ є незаконним та необгрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки адміністрацією медичного закладу не враховано, що в указаній установі безперервно пропрацювала більше двадцяти років, правил внутрішнього трудового розпорядку не порушувала, до дисциплінарної відповідальності не притягалася, має на утриманні двох осіб: чоловіка ОСОБА_4 , інваліда 2-ї групи загального захворювання, дочку чоловіка - ОСОБА_5 інваліда 2-ї групи душевного захворювання, в сім"ї позивача немає інших працівників з самостійним заробітком. Позивач зверталася з проханням залишити її на роботі з 0,5 посадового окладу, як працює багато працівників медустанови, адміністрацією закладу відхилено. Зазначає,що звільнення позивача проведено з грубим порушенням трудового законодавства, а саме всупереч положенням ч.1 ст.40, ст.43, 49, 49-1 КзпП України оскільки не було враховано переважне право залишення на роботі, а саме звільнення проведено без узгодження з профспілковим комітетом. В зв"язку з вищевикладеним просить скасувати наказ № 555-к від 04 червня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади вчителя-логопеда Комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради у зв"язку зі скороченням чисельності штату працівників, мотивах п.1ст.40 КЗпПУ, поновити ОСОБА_1 вчителя-логопеда Комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради на роботі, стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради грошові кошти в розмірі середнього заробітку за вимушений прогул та моральну шкоду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 серпня 2020 року справу № 306/1027/20 (провадження № 2/306/490/20) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 26 ).

06 серпня 2020 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 27).

Адвокат позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог в якій зазначає, що в результаті протиправних дій відповідача ОСОБА_1 завдано моральну шкоду та матеріальні збитки на загальну суму 13350 гривень, із яких матеріальна шкода складається зі сплати судового збору на суму 840 гривень, 2500 гривень надання правничої допомоги та 10000 гривень моральна шкода, яка виразилася в ушкодженні здоров"я переживаннями, втратою сну та нормальних житлових зв"язків, ступінь зниження престижу та ділової репутації для подолання яких знадобиться багато часу для відновлення попереднього стану. А тому просить скасувати наказ № 555-к від 04 червня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади вчителя-логопеда Комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради у зв"язку зі скороченням чисельності штату працівників, мотивах п.1ст.40 КЗпПУ, поновити ОСОБА_1 вчителя-логопеда Комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради на роботі, стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради грошові кошти в розмірі середнього заробітку за вимушений прогул, стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради 13350 гривень моральної шкоди та матеріальних збитків.

Позивач та адвокат позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Адвокат відповідача позов не визнав, заперечує проти його задоволення.

Представник ОСОБА_2 пояснила суду, що звільнення з роботи відбувалося у відповідності до вимог законодавства, позивачу було запропоновано іншу посаду, від якої ОСОБА_1 відмовилась. Вважає, що позов є безпідставним та просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися нормами статей 40-42 Кодексу Законів про Працю України.

Пунктом 1 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Статтею 233 КЗпП України визначено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Пленум Верховного Суду України у постанові "Про практику розгляду трудових спорів" від 06 листопада 1992 року № 9 у пункті 19 звертає увагу судів на те, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1ст.40 КЗпПУ, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Судом встановлено, що згідно рішення шістнадцятої сесії сьомого скликання Закарпатської обласної ради № 1572 від 26 вересня 2019 року створено юридичну особу публічного права - Комунальне некомерційне підприємство "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради шляхом реорганізації в результаті перетворення юридичної особи - комунального закладу "Обласний Будинок дитини"(а.с. 37,38).

Згідно листа директора комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради за №199 від 13 березня 2020 року голові профспілкового комітету КНП "Обласний будинок дитини" ЗОР ОСОБА_6 у зв"язку з реорганізацією закладу на підставі рішення Закарпатської обласної ради № 1572 від 26 вересня 2019 року заклад не включений до програм медичних гарантій , а тому передбачена можливість розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, скорочення чисельності або штату працівників. З 01.04.2020 року в бюджеті вилучено видатки , що здійснюються з обласних бюджетів, що фінансують підприємство. Адміністрація КНП "Обласний будинок дитини" ЗОР ставить до відому, що на підприємстві планується провести скорочення штатної чисельності працівників підприємства в кількості 63 посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП у зв"язку з реорганізацією (а.с.39).

Відповідно до наказу комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради № 344-О від 13 квітня 2020 року про скорочення штату працівників скорочено штатну чисельність працівників підприємства в кількості 63 посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП у зв"язку з реорганізацією, відповідно до чинного законодавства України, не пізніше ніж за 2 (два) місяці, попередити працівників про можливе їх звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України. Запропонувати всім працівникам , що підпадають під скорочення штату переведення за їх згодою на інші вакантні посади. У разі відмови від переведення або браку вільних посад підготувати документи для скорочення відповідних працівників (а.с.42,43).

Таким чином, у відповідача дійсно мала місце зміна в організації виробництва і праці, зокрема скорочення штату працівників, у зв`язку із введенням нової організаційної структури підприємства.

04 травня 2020 року листом № 180 директора комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради позивача ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідно до Наказу № 344-О від 13.04.2020 року "Про скорочення штату працівників", 04 липня 2020 року посада, яку вона займає, підлягає скороченню відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, з дотриманням вимог чинного законодавства України, наданням пільг та компенсацій згідно з Законом, зокрема вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку (а.с. 48).

Згідно наказу № 555-к від 04 червня 2020 року ОСОБА_1 (1,0 ставки) звільнити з займаної посади 04.07.2020 року у зв"язку з скороченням чисельності штату працівників по п.1 ст.40 КзпП України. Бухгалтерії виплатити грошову компенсацію за невикористані частини щорічних відпусток в кількості 49к.днів; 16 к.днів - за період роботи з 01.09.2016р. по 31.08.2017р.; 33 за період роботи з 01.09.2019р.по 04.07.2020 р. Виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку згідно ст.44 КЗпП України (а.с.8).

Статтею 49-2 КЗпПУ передбачено що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

05 червня 2020 року листом № 453 директора комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради ОСОБА_1 повідомлено про можливість переведення на вакантну посаду тимчасову на час відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_7 : вихователя групи "Сонечко" 0,5 ставки, електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування 0,5 ставки. В разі відмови від запропонованої посади ОСОБА_1 буде звільнено 04.07.2020 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.58).

Відповідачем було запропоновано наявну іншу вакантну посаду, проте позивач ознайомилась та відмовилась від отримання повідомлення про наявні вакантні посади, що стверджується актом № 2 від 10.06.2020 року (а.с.59).

Протоколом № 8 засідання Первинної профспілкової організації КНП "Обласний будинок дитини" ЗОР від 29 травня 2020 року надано згоду КНП "Обласний будинок дитини" ЗОР на звільнення вчителя-логопеда ОСОБА_1 по п.1 ст.40 КЗпП України у зв"язку з скороченням чисельності штату працівників (а.с.62). Отже, відповідачем дотримано ст.43 КЗпПУ.

Статтею 42 ч.1,2 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Частиною 2 ст.42 КЗпП України при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається категоріям працівників, що зазначені в ч.2 ст.42 КЗпП України.

КНП "Обласний будинок дитини" ЗОР враховано дані вимоги законодавства при складанні порівняльної таблиці (а.с.61).

За положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"(далі - Закон) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Цей Закон визначає, що видами правової допомоги - є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

За змістом положень ст.29 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням.

Відповідно до частин першої, другої ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому Законом порядку.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи те, що адвокатом позивача не надано документально підтверджених витрат на правову допомогу на суму 2500,00 гривень, необхідно в задоволенні такої вимоги відмовити.

Позивачем заявлену вимогу про стягнення з відповідача 10000 гривень моральної шкоди, яка виразилася в ушкодженні здоров"я переживаннями, втратою сну та нормальних житлових зв"язків, ступінь зниження престижу та ділової репутації для подолання яких знадобиться багато часу для відновлення попереднього стану.

Згідно з ч. 1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд повинен з"ясувати наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Зважаючи на наведене, відсутні підстави для задоволення моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 при зверненні з позовом звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Проте позивачем при подачі позову до суду було сплачено 844,00 гривень судового збору, що стверджується квитанціями № 23 від 03 серпня 2020 року на суму 804,00 гривень, та квитанція № 26 від 04 серпня 2020 року. А тому позивачу необхідно повернути сплачений нею судовий збір в розмірі 844,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 76-80, 81, 83, 95, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 40, 42,49-2, 233, 235 КЗпП України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні уточненого позову ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" про скасування наказу № 555-к від 04 червня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади вчителя-логопеда Комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради у зв"язку зі скороченням чисельності штату працівників, мотивах п.1ст.40 КЗпПУ, поновлення ОСОБА_1 вчителя-логопеда Комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради на роботі, стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради грошових коштів в розмірі середнього заробітку за вимушений прогул, стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради 13350 гривень моральної шкоди та матеріальних збитків відмовити.

Повернути ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 844,00 гривень, у відповідності до п.1.ч.1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення складено 09 листопада 2020 року.

СУДДЯ СВАЛЯВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ Е.А.Вінер