Справа № 456/4226/20
Провадження № 2-н/456/698/2020
УХВАЛА

Іменем України

09 листопада 2020 рокуСуддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон. Інжиніринг. Охорона» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з обслуговування абонентського пристрою,

в с т а н о в и в:

До Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон. Інжиніринг. Охорона» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з обслуговування абонентського пристрою за період з 01.02.2018 по 01.10.2020, у сумі 489 (чотириста вісімдесят дев`ять) грн. 41 коп., а саме: 459 (чотириста п`ятдесят дев`ять) грн. 00 коп. основного боргу, три проценти річних 15 (п`ятнадцять) грн. 04 коп., інфляційні втрати - 15 (п`ятнадцять) грн. 37 коп. та судового збору у сумі 210 (двісті десять) грн. 20 коп.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно ч.9 ст.165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно ч. 1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу у випадку якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Як вбачається із запиту щодо доступу до персональних даних, що надісланий на адресу Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області 22.10.2020 за вих. №456/4226/20/01-48/998/20 та повернувся на адресу суду 05.11.2020 за вх. № 19395 за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрований.

Таким чином, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Домофон. Інжиніринг. Охорона» звернулося до ОСОБА_1 з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з обслуговування абонентського пристрою у сумі 489 грн. 41 коп. та судового збору у сумі 210 грн. 20 коп., однак згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області ОСОБА_1 не зареєстрований за адресою, що вказана у заяві, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст.166 ЦПК України встановлено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон. Інжиніринг. Охорона» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з обслуговування абонентського пристрою у сумі 489 грн. 41 коп. та судового збору у сумі 210 грн. 20 коп., слід відмовити.

Керуючись ст.ст.160-166, 258-261, 353 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон. Інжиніринг. Охорона» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з обслуговування абонентського пристрою у сумі 489 грн. 41 коп. та судового збору у сумі 210 грн. 20 коп.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9, ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена через Стрийський міськрайонний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя В.Л. Бучківська