Справа №: 398/4110/19
провадження №: 2/398/399/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"28" грудня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В. з участю секретаря судового засідання Борозни Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Олександрії справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Пороло Микола Миколайович, до ОСОБА_2 , представник відповідача адвокат Боровський Валерій Антонович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 у якій просить стягнути з відповідача на її користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 9786,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що вона та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Відповідач проживає поверхом вище у квартирі АДРЕСА_2 того ж будинку та є власником цієї квартири. 28.08.2019 року квартиру позивача було залито водою. У зв`язку з цим позивач звернулася до КП «Житлогосп» та ТОВ «Житло-устрій». Комісією КП «Житлогосп» було складено акти про встановлення факту залиття квартири та об`єм пошкодження майна. Актом ТОВ «Житло-устрій» було встановлено, що у кухні квартири АДРЕСА_3 стеля мокра, але витоку в квартирі АДРЕСА_3 та квартирі АДРЕСА_2 із стояків води, тепла, каналізації не має і вони сухі, з квартирних розводок витоків також не було. Тобто, причиною затоплення було халатне відношення відповідача до користування санітарно-технічними приладами в своїх квартирі. Внаслідок залиття, її квартира потребує термінового поточного ремонту, оскільки проживати у ній стало неможливо. Згідно із звітом про визначення вартості відновлювальних ремонтно-будівельних робіт від 07.09.2019 р., складеним ПП «ВКА «Ріко-Інвест», вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт її квартири становить 8786,00 грн. Крім того вартість звіту коштує 1000 грн. Загальна вартість завданої відповідачем шкоди становить 9786,00 грн.

13.02.2020 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Боровського А.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що ні акт від 28.08.2019 року, складений представником КП «Житлогосп», ні акт від 29.08.2019 року, складений представником ТОВ «Житло-устрій», не є належним доказом наявності вини відповідача у залитті належної позивачу квартири, оскільки цей акт повністю не відповідає формі, встановленій наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». Крім того в актах не зазначено самого головного причини залиття квартири позивача в результаті дій чи бездіяльності відповідача. В акті складеному 29.08.2019 року ТОВ «Житло-устрій» зазначено, що 28.08.2019 року 10.35 год. поступила заявка з квартири АДРЕСА_1 . Прибувши на місце о 10.40 год. було встановлено, що у кухні мокра стеля але витоку немає. У квартирі АДРЕСА_2 що поверхом вище, витоків не має. Стояки води, тепла, каналізації сухі. З квартирної розводки витоків також не було на момент перевірки. Тому вважає, що позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження, що в результаті протиправних дій чи бездіяльності відповідача відбулося залиття квартири. У зв`язку з чим просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

16.03.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він зазначив, що посилання представника відповідач на те, що акти є неналежними доказами, оскільки не відповідають формі, встановленій законом, є безпідставними, так як згідно наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» акт встановленої форми складається у випадку, коли залиття квартири чи аварія, які трапилися на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), що обслуговує певний виконавець (виробник) житлово-комунальних послуг. Тобто у разі коли правовідносини виникли між фізичними особами, власниками майна, даний акт може використовуватися, як приблизний зразок. В вказаних актах встановлено, що причиною затоплення є протікання води з квартири АДРЕСА_2 . Крім того, відповідач повинен довести відсутність своєї вини у затопленні квартири позивача. Однак відповідач не надав жодного доказу, який би підтверджував відсутність його вини у затопленні квартири позивача.

Позивач та її представник підтримали позов із зазначених у ньому підстав. Позивач також пояснила, що залиття з квартири відповідача сталося в четвертий раз. Раніше після одного з випадків залиття ОСОБА_2 визнавала, що допускає протікання води і навіть пропонувала онуку позивачки 200 гривень, від яких той відмовився. Однак потім її позиція змінилася, ОСОБА_4 не бажає відшкодовувати шкоду і стверджує, що вона не має відповідати, тому що трубу прорвало. Позивач вважає, що залиття сталося через неналежне користування Озерною послугами водопостачання, вона є літньою людиною і можливо вона або її онук забувають вимикати кран. У день, коли сталося залиття комісія ТОВ «Житло-устрій» заходила у квартиру Озерної К.В. №47 і бачила, що дочка ОСОБА_2 ганчіркою збирала воду з підлоги, однак про це не написали в акті. Також позивач пояснила, що не має коштів на проведення експертизи, тому не подаватиме суду таке клопотання. Також позивач відмовилася відповідати на запитання суду про те, чи має можливість оплатити таку експертизу співвласник квартири АДРЕСА_3 син позивача і третя особа у справі ОСОБА_3 .

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 24.11.2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно копії довідки КП «Житлогосп» №511 від 22.10.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована як власник в АДРЕСА_5 .

Згідно копії акту про обстеження технічного стану на предмет затоплення квартири АДРЕСА_3 квартирою №47 від 28.08.2019 року складеного юристом КП «Житлогосп» Черновим О.С. і затвердженим директором КП Житлогосп Долгіх О.Л. встановлено, що при обстеженні виявлено, що внаслідок протікання води з кв. АДРЕСА_2 наявні сліди затікання, а саме: в коридорі мокрі шпалери та стеля в правому куті коридору ? 3 м.; в кухні мокра стеля ?3х2 м2, відкоси біля вікна мокрі по всій площині, на підвіконні сліди затікання по всій площині; в залі мокра жовта пляма та стелі ?30х20 см.

Згідно копії акту від 29.08.2019 року складеного представниками ТОВ «Житло-устрій», 28.08.2019 року о 10 год. 35 хв. поступила заявка з квартири АДРЕСА_1 на місце о 10 год. 40 хв. було виявлено, що у кухні мокра стеля але витоку немає. У квартирі АДРЕСА_2 , що поверхом вище витоків не виявлено. Стояки води, тепла, каналізації сухі. З квартирної розводки витоків також не було (на момент перевірки).

Згідно копії звіту про визначення вартості відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, внаслідок заподіяння матеріальної шкоди, двокімнатної квартири АДРЕСА_6 ) від 07 вересня 2019 року вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт становить 8786,00 грн.

Згідно копії повідомлення Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 24.09.2020 року №П-415/1130-20, ОСОБА_5 повідомлено, що в ході проведення перевірки за її заявою про залиття квартири, при проведенні бесіди з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , остання пояснила, що минулого року, через несправність водопровідної системи відбулося затоплення квартири знизу, домовитись з сусідкою з кв. ІНФОРМАЦІЯ_2 не вийшло, оскільки її не влаштовувала запропонована сума. На даний час з цього приводу тривають судові засідання.

Допитана як свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є дружиною сина позивача та їй відомо, що квартиру ОСОБА_1 систематично заливають сусіди зверху. При цьому попередні два випадки залиття вони пробачали, але на третій раз вирішили діяти для відшкодування шкоди. Також свідок повідомила, що 28 серпня 2019 року була свідком залиття квартири ІНФОРМАЦІЯ_3 , та описала, що саме було залито у квартирі. Чоловік свідка ОСОБА_3 піднімався до сусідки зверху у квартиру АДРЕСА_2 та запросив працівників КП «Житлогосп». Особисто свідок ОСОБА_6 не піднімалась до квартири ОСОБА_2 , зі слів її чоловіка їй відомо, що у квартирі ОСОБА_2 була вода. ОСОБА_2 сказала ОСОБА_3 , що нічого не знає, потім прийшла онучка ОСОБА_2 і повідомила, що її діти (правнуки ОСОБА_2 ) відкрили кран з водою і прабабуся не змогла прослідкувати за цим.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив, що він є юристом у КП «Житлогосп». 28 серпня 2019 року він на підставі заява власника квартири АДРЕСА_1 провів обстеження наслідків залиття вказаної квартири та склав акт від 28.08.2019 про обстеження технічного стану на предмет затоплення та описав у ньому виявлені у квартирі пошкодження. Також свідок зазначив, що обстеження він проводив одноособово у присутності власника квартири АДРЕСА_3 . При цьому причину залиття та вказаних у акті пошкодження свідок не встановлював, оскільки КП «Житлогосп», яке є житлово-експлуатаційною організацією у будинку позивача та з яким позивач уклала відповідний договір, уклало з ТОВ «Житло-устрій» договір, за яким воно проводить усі необхідні роботи щодо обслуговування внутрішньобудинкових мереж і приймає заявки власників про проведення ремонтних робіт. За твердженнями свідка саме представники ТОВ «Житло-устрій» мали визначити причину залиття, а ТОВ «Житлогосп» не має можливості визначити причини залиття, оскільки не має відповідних спеціалістів. Водночас управителем будинку є саме КП Житлогосп і саме з ним позивач ОСОБА_1 уклада договір про надання послуг утримання багатоквартирного будинку. Також свідок на запитання суду відповів, що у КП «Житло-устрій» за заявою власника квартири АДРЕСА_3 про залиття не створювалась комісія для складання акту про залиття згідно вимог п. 2.3.6 Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 №76. Натомість він як юрист КП «Житлогосп» провів обстеження та склав акт одноособово. Причини, з яких така комісія не була створена за поясненнями свідка йому не відомі.

За частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Правила встановлення і фіксації житлово-експлуатаційними організаціями причин і наслідків залиття квартир врегулюванні Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 №76.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4.Вказаний акт складається комісією балансоутримувача багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира, яку було залито.

Згідно Додатку № 4 до зазначених Правил та роз`яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 р. N 12/20-11-1975) зазначено ,що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємств), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організацій (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства ),яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири ,що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності, характер залиття та його причини : завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість);висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Вищевказані акти КП Житлогосп і ТОВ Житло-устрій, подані позивачем, не відповідають вимогам, викладеним у Правилах. Вони складені неуповноваженими особами, адже КП Житлогосп не створила комісію для проведення обстеження квартири згідно зазначених вище Правил, відсутні будь-які підтвердження наявності у юриста КП Житлогосп повноважень проводити таке обстеження одноособово. Представники підрядної організації ТОВ Житло-Устрій також не були уповноважені, не входячи до складу зазначеної комісії, складати акт про результати обстеження. Окрім цього, у цих актах не зазначені конкретні причини залиття квартири, інші необхідні для такого документа реквізити, не зазначена присутність заінтересованих осіб, акти складені без участі винної особи. За наявності таких суттєвих недоліків, зазначені акти не можуть бути допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. Така позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі №2-1974/11, провадження №61-4574св18.

Показання свідка ОСОБА_7 підтверджують відсутність у нього повноважень проводити обстеження квартири згідно вимог зазначених правил.

Такі акти не містять належних і допустимих доказів неправомірних дій щодо залиття квартири, а відтак не доведений причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями відповідача та завданою залииттям квартири шкодою. Вина відповідача також не доведена.

Показання свідка ОСОБА_6 за змістом є показаннями з чужих слів, адже про обставини огляду квариири №47 їй відомо зі слів свого чоловіка ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст.90 ЦПК якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

Ніхто з учасників не подав клопотання про допит як свідка ОСОБА_3 , а сам він як третя особа у справі згоди на його допит як свідка не давав та подав суду заяву письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, показання свідка ОСОБА_6 підтверджують лише факт завдання ОСОБА_1 шкоди внаслідок залиття квартири, однак у частині обставин огляду її чоловіком квартири АДРЕСА_2 згідно ч.2 ст.90 ЦПК вони не можуть бути допустимим доказом для встановлення причин залиття квартири та вини особи у завданні шкоди.

Таким чином надані сторонами докази є недостатніми для встановлення причини залиття квартири АДРЕСА_3 . Також ні позивач, ні відповідач не зверталися до суду із клопотанням про призначення будівельно-технічної експертизи. Водночас суд неодноразово роз`яснював позивачу право подати клопотання про проведення будівельно-технічної експертизи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, обов`язок доведення факту залиття (тобто завданої шкоди) та його причин (причинно-наслідкового зв`язку між діями або бездіяльністю відповідача тиа завданою шкодою), тобто дій чи бездіяльності відповідача, які знаходиться у причинному зв`язку із завданням шкоди, покладається саме на позивача. Таке тлумачення закону узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 23.07.2017 у справі № 6-2125цс16 та постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі №2-1974/11, провадження №61-4574св18.

Позивач ОСОБА_1 не довела, що шкода її майну спричинена внаслідок неправомірних дій або бездіяльності відповідача ОСОБА_2 . Тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.2, 4, 5,10, 81, 263-268 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволення позовної заяви ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Пороло Микола Миколайович, до ОСОБА_2 , представник відповідача адвокат Боровський Валерій Антонович, про відшкодування шкоди.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 ,

ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_7 .

Повне рішення складено 31 грудня 2020 року.

Суддя Орловський В.В.