Провадження № 2/761/216/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарях: Припутневич В.І., Осадчук М.І.,

за участі позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: Тандир Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» про визнання неправомірними та незаконними рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2017 року до суду надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 30.05.2019 року зазначений позов було залишено без розгляду.

Ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась.

В судовому засіданні. яке відбулось 14.11.2017 року представник відповідача подав зустрічну позовну заяву до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» про визнання неправомірним рішень та зобов`язання вчинити дії. В судовому засіданні, яке відбулось 14.02.2018 року зустрічний позов було прийнято до розгляду з первісною позовною заявою.

В зустрічному позові ОСОБА_1 просить визнати неправомірним та незаконним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» від 29.12.2010 року в частині п.4 щодо прийняття нових тарифів; визнати неправомірним та незаконним рішення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» від 30.09.2015 року в частині п.1 та п.2 щодо тарифів на обслуговування будинку та прибудинкової території; зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» здійснити перерахунок вартості спожитих позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, виходячи з тарифу 3,03 кв.м. за 1 кв.м.

Вимоги зустрічного позову обгрунтовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . Будинок з 29.10.2010 року передано на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан».

Як зазначає позивач, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.12.2010 року за №1221 було встановлено тарифи на послуги з утримання будинку, а так як в дане розпорядження не вносились зміни щодо будинку позивача, тому законним є тариф 303 грн. за 1 квадратний метр в разі оплати не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим та 3,34 грн. в разі оплати після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Після того як відповідач прийняв на баланс будинок, він встановив непомірно великі тарифи. З моменту затвердження зазначених тарифів ніяких додаткових послуг по утриманню будинку та прибудинкової території Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» не надавало, тому не відомо на якій підставі новий балансоутримувач збільшив тарифи. Нові тарифи не було доведено до відома споживачів та погоджено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради, не надавались до управління цінової політики тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Між сторонами не укладався договір про надання додаткових послуг.

Позивач, зазначає, що він не отримав від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» жодного належного та допустимого доказу, що відповідач є виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Позивач не є членом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» та ОСББ не проводило громадських слухань з приводу встановлення тарифів.

Крім того, позивач посилається на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 20.06.2013 року у справі №2610/1346/2013 яким було встановлено що ОСББ не є суб`єктом господарювання і не може бути виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

14.02.2018 року до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву в якій представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та зазначає, що ОСББ може здійснювати господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо або шляхом укладення договорів з фізичними та юридичними особами. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» самостійно - власними силами забезпечує утримання будинку і прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_2 . На виконання вимог статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» було прийнято оспорювані рішення. Як зазначає представник ОСББ, при визначенні розміру платежів на утримання будинку і прибудинкової території ОСББ виходили з розміру витрат на утримання будинку і прибудинкової території, передбачених кошторисом об`єднання. При визначенні складу витрат на утримання будинку та прибудинкової території враховано вимоги встановлені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року №76. ОСББ не є виробником та/або виконавцем житлово-комунальних послуг, визначених відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки не надає і не виробляє таких послуг, а отже і не формує цін чи тарифів на послуги, які б підлягали встановленню (затвердженню) органами місцевого самоврядування. Ні зазначеним законом, ні іншими нормативно-правовими актами України не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування розмірів внесків на платежів, визначених загальним зборами ОСББ. Особа, яка є власником приміщення і в свою чергу співвласником будинку в якому створено ОСББ, однак не є членом цього об`єднання, зобов`язання брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам, що підтверджено Верховним судом України у постановах від 01.04.2015 року у справі №916/2197/13 та від 13.08.2015 року у справі №914/189/14. Також представник ОСББ зазначає, що рішення Шевченківського районного суду м.Києві у справі №761/28230/15-ц не може бути належним доказом, оскільки рішеннями у справах №761/32537/13-ц та №910/15720/16 підтверджено правомірність встановлених тарифів. Крім того, представник просив застосувати наслідки спливу строків позовної давності.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтям 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього кодексу, тобто тягар доказування покладається на сторін цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинного, на час виникнення спірних правовідносин) передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання - це юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного і загального майна.

За змістом частини четвертої статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.

Відповідно до положень частини першої статті 17, статті 20, частин шостої, сьомої, восьмої статті 22, частини четвертої статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.07.2008 року.

02.04.1998 року було зареєстровано юридичну особу - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан».

Згідно із статутом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Як зазначив в позовній заяві позивач та не заперечував представник відповідача під час слухання справи, будинок АДРЕСА_2 передано на баланс ОСББ 29.10.2010 року.

Загальні збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» 29.12.2010 року прийняли рішення яким погодили щомісячний тариф на 2011 рік на житлово-комунальні послуги для житлових приміщень у розмірі 9,87 грн. за 1 кв.м., що підтверджується витягом з протоколу №6.

Рішенням від 29.08.2013 року та від 20.12.2013 року загальні збори співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» залишили незмінними щомісячні платежі на 2013 рік та 2014 рік на утримання будинку та прибудинкової території для житлових та нежитлових приміщень у розмірі 9,87 грн. за 1 кв.м.

30 вересня 2015 року загальні збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» прийняли рішення за яким з 01.10.2015 року щомісячні платежі на утримання будинку та прибудинкової території для житлових та нежитлових приміщень встановлено в розмірі 19,59 грн. за 1 кв.м.

Стаття 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції на час прийняття оспорюваних рішень) визначала, що Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Стаття 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції станом на 30.09.2015 року) визначала, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Згідно із положеннями зазначеної статті в редакції статті станом на 29.12.2010 року, до виключної компетенції загальних зборів членів об`єднання відноситься: визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання

Згідно із статтею 15 Закону (в редакції станом на 29.12.2010 року) до обов`язків власника - члена об`єднання належало своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі.

Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) 29.12.2010 року прийняла розпорядження №1221 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та їх структури».

Зазначене розпорядження прийнято відповідно до законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про столицю України - місто-герой Київ", "Про житлово-комунальні послуги", "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 N 529 "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" (із змінами та доповненнями), наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.09.2001 N 176 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо участі суб`єктів підприємницької діяльності в утриманні будинків і прибудинкових територій", наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 04.08.97 N 59 "Про затвердження Типових норм часу та норм обслуговування для робітників і виробничого персоналу, зайнятих утриманням житлового фонду" та постанов Національної комісії регулювання електроенергетики України щодо підвищення тарифів на газ, теплову та електричну енергії, з метою надання на належному рівні послуг, для забезпечення санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та відшкодування економічно обґрунтованих витрат, в межах функцій органу місцевого самоврядування та встановлено тарифи та структуру тарифів на послуги з утримання будинків і споруд комунальної власності та прибудинкових територій, які надаються суб`єктами господарювання по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами, в залежності від оплати останніми (не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим) та введені в дію з 01.02.2011.

Перелік будинків зазначений в додатку.

Проте будинку АДРЕСА_2 в зазначеному додатку не зазначено.

Розпорядження втратило чинність згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 14 листопада 2019 року N 1978.

Отже, оскільки зазначеним Розпорядженням не було встановлено тарифи для будинку АДРЕСА_2 , будинок переданий на баланс ОСББ до прийняття зазначеного розпорядження, суд приходить до висновку, що відсутні законом передбачені підстави для сплати позивачем витрат на утримання будинку та прибудинкової території згідно із тарифами встановленими Розпорядженням.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він щомісячно сплачував плату за утримання будинку та прибудинкової території та на даний час не має заборгованості.

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначав, що нові тарифи не було доведено до відома споживачів та погоджено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради, не надавався до управління цінової політики тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Проте позивач не зазначив, які норми діючого законодавства при цьому порушено відповідачем, враховуючи що діюче законодавство не передбачає затвердження або погодження органами місцевого самоврядування розмірів внесків та платежів, визначених загальними зборами ОСББ.

Позивач також в позові посилався на порушення вимог постанови Кабінету міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».

Зазначеною постановою затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Цей Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги (далі - виконавці), суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями (далі - субпідрядники), органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках).

Тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - тариф на послуги) є сукупною (загальною) вартістю надання таких послуг, розрахованою на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість або єдиного податку.

Тариф на послуги враховує вартість отриманих послуг з централізованого постачання холодної води (з урахуванням втрат та витрат води у внутрішньобудинкових системах), водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) в обсягах, визначених за приладами обліку або відповідно до Методики розроблення технологічних нормативів використання питної води житлово-експлуатаційними підприємствами та організаціями, затвердженої в установленому порядку.

Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку.

Під час установлення тарифу на послуги необхідно забезпечувати прозорість визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири, житлового приміщення у гуртожитку та нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).

Позивач не надав суду доказів, що при затверджені тарифу порушені положення зазначеної постанови кабінету міністрів України.

Крім того варто зауважити, що рішенням Апеляційного суду м.Києва від 22.06.2016 року та постановою Верховного Суду від 28.08.2019 року (справа №761/32537/13-ц) встановлено, що ОСББ «Каштан» надає послуги з обслуговування будинку та утримання прибудинкової території по АДРЕСА_2 .

Рішенням Господарського суду м.Києва від 05.10.2016 року (справа №910/15720/16 встановлено, що 29.10.2010 ОСББ «Каштан» згідно з Рішенням VII сесії V скликання Шевченківської районної у м. Києві ради від 25.07.2009 р. за № 694 та Актом приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс, прийняв на власний баланс весь житловий комплекс по АДРЕСА_2 .

Також встановлено, що ОСББ «Каштан» виконує покладені на нього чинним законодавством обов`язки сумлінно та належним чином надаючи комунальні послуги.

Так як вказані обставини встановлені рішенням суду, на підставі положень ч.4 ст.82 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню.

Водночас суд не може взяти до уваги встановлені обставини рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 20.06.2013 року (справа №261013737/2012), а саме: що ОСББ не є суб`єктом господарювання і не може бути виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки ОСББ не встановлювало тариф за житлово-комунальні послуги, а встановлювало розмір внесків і платежів співвласниками житлового будинку.

Отже, оцінюючи належність та допустимість доказів, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача не підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні.

Так як судом відмовлено в задоволенні позовних вимог по суті, суд не вбачає підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давності.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» про визнання неправомірними та незаконними рішення, зобов`язання вчинити дії- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 10 лютого 2020 року

Суддя: Н.Г. Притула