Справа № 419/2890/19
Провадження № 2/419/121/2020
12 лютого 2020 року Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді - Мартинюка В. Б.,
за участю: секретаря Московченко О.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
07 листопада 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення боргу за договором позики.
Позов обґрунтований тим, що відповідно до договору позики від 01.12.2017 року відповідач отримав позику 4000 гривень, з кінцевим терміном повернення не пізніше ніж 31.12.2017 року. У випадку не повернення суми боргу своєчасно, відповідач згоден повернути 8000 гривень. Зазначені обставини підтверджуються розпискою від 01.12.2017, складеною та власноруч підписаною відповідачем. Відповідач у встановлений строк гроші не повернув, він неодноразово звертався до відповідача з вимогами повернути йому грошові кошти, але відповідач не виконує зобов`язання. У зв`язку з цим просить суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 8000 гривень та судовий збір у сумі 768,40 грн.
Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 20.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання у справі.
Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 28.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 21).
Відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується судовим викликом, розміщеним безпосередньо на офіційній сторінці Новоайдарського районного суду веб-порталу судової влади України (а.с. 36).
На підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України, 03.06.2019 Новоайдарським районним судом Луганської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з розпискою від 01.12.2017 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 гроші у сумі 4 000 (чотири тисячі) гривень та зобов`язався повернути суму боргу в розмірі 4 000 (чотирьох тисяч) гривень до 31.12.2017 року. У разі порушення умов розписки зобов`язався повернути суму у двократному розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень.
Отже, з матеріалів справи судом встановлено, що між сторонами укладений договір позики, за яким позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі та передав відповідачу гроші у борг, однак відповідач свої зобов`язання за договором позики перед позивачем не виконав і суму боргу у повному обсязі у передбачений договором строк не повернув. З позовної заяви також вбачається, що на день подання даного позову до суду сума боргу складає 8 000 гривень.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За таких обставин суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору у сумі 768, 40 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , ідн. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_2 , ідн. НОМЕР_2 суму боргу у розмірі 8 000 (вісім тисяч гривень).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , ідн. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_2 , ідн. НОМЕР_2 суму судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача ,поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Головуючий: В. Б. Мартинюк