КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/1957/2020 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києвавід 22 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: Інспекція з питань у справах захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 про захист прав споживачів, визнання договорів недійсними,

УСТАНОВИВ:

у серпні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк», треті особи: Інспекція з питань у справах захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 про захист прав споживачів, визнання договорів недійсними.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 серпня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі ст. ст. 223, 257 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з порушенням судом норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції на відсутність передбачених законом підстав для залишення його позову без розгляду, оскільки він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи і таким чином суд першої інстанції обмежив його право у доступі до правосуддя.

18 листопада 2019 року від представника АТ «ОТП Банк» Захарченка І.В. на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових заперечень проти доводів апелянта, яке задоволено колегією суддів.

У письмових запереченнях представник відповідача зазначає, що єдиним аргументом апелянта є припущення про те, що останньому не було забезпечено реалізації його права на доступ до правосуддя. Однак, з цим припущенням відповідач не погоджується та звертає увагу суду, що дійсне апеляційне провадження є третім по рахунку апеляційним провадженням у межах даної справи, що свідчить про створення позивачем формальних підстав для оскарження процедурних ухвал суду першої інстанції з метою заблокувати розгляд справи по суті

Треті особи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з частиною 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання по розгляду апеляційної скарги не з`явився. Апеляційним судом неодноразово вживались заходи щодо належного повідомлення позивача про дату призначення судового засідання, в тому числі і шляхом публікації оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України, а також шляхом направлення телефонограми (том 3 а.с. 17).

Відповідно до 116 Правил надання послуг поштового заявку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Усі судові повістки, які направлялись на адресу позивача ОСОБА_1 , зазначену ним в апеляційній скарзі, повернулись на адресу суду із відмітками поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», а також «неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача».

Відповідно до ч. 7 та п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України у разі не надання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання, перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За правилами статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження), або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місце знаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх задопомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Подавши апеляційну скаргу 09 вересня 2019 року ОСОБА_1 не виявив зацікавленості у її розгляді, про що, зокрема свідчить те, що він протягом певного строку (протягом майже 5-ти місяців) не звертався до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду його апеляційної скарги.

Зазначене дає підстави апеляційному суду вважати можливим розгляд справи за відсутності позивача, який не надав суду апеляційної інстанції коректної адреси свого місця проживання чи інших даних для направлення повідомлень.

Таких висновків дійшов і Європейський суд з прав людини, зокрема у рішеннях «Каракуця проти України» (2017 рік), «Пономарьов проти України» (2008 рік).

Представник відповідача в судове засідання 12.02.2020 року не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлений.

24.01.2020 року до Київського апеляційного суду надійшли письмові пояснення від представника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, в яких останній зазначає про можливість розгляду справи без представника третьої особи у зв`язку з відсутністю підстав вважати, що ухвалене по даній справі судове рішення яким-небудь чином впливає на права, інтереси чи обов`язки як Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, так і Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач повторно не з`явився в судове засідання, від останнього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, що відповідно до вимог чинного ЦПК України є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Такі висновки суду є правильними та відповідають обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою 28 серпня 2015 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києвавід 02 вересня 2015 року відкрито провадження по даній справі.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києвавід 09 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Апеляційний суд міста Києва своєю ухвалою від 20 вересня 2017 року скасував ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 09 червня 2017, справу направив для продовження розгляду до суду першої інстанції, зазначивши при цьому в своїй ухвалі, що відомостей про належне повідомлення позивача про місце і час розгляду справи матеріали справи не містять.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києвавід 29 вересня 2017 року справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи: Інспекція з питань у справах захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 про захист прав споживачів, визнання договорів недійсними прийнято до провадження та призначено до судового розгляду на 29 січня 2018 року.

25 січня 2018 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подано клопотання про заміну третьої особи, в якому останній просив замінити Інспекцію з питань у справах захисту прав споживачів у Дніпропетровській області на Головне управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області.

29 січня 2018 року дану справу знято зі складу у зв`язку з відрядженням судді Колдіної О.О. , про що секретарем судового засідання зроблено відповідну довідку (т. 2 а.с.154).

З журналу судового засідання від 16 квітня 2018 року вбачається, що в підготовчому судовому засіданні, за участю представника позивача - ОСОБА_3 та представника відповідача ОСОБА_5 , суд оголосив перерву до 14 червня 2018 року, у зв`язку із заміною третьої особи та для її належного повідомлення (т. 2 а.с. 164-165).

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 належним чином був повідомлений про розгляд, що підтверджується розпискою про повідомлення (т. 2 а.с.166).

06 червня 2018 року на адресу Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання від представника позивача - ОСОБА_3 про перенесення судового засідання у зв`язку із участю останнього 14 червня 2019 року в іншій цивільній справі, що підтверджується відповідними доказами (т. 2 а.с.169-171).

З журналу судового засідання від 14 червня 2018 року вбачається, що клопотання передставника позивача - ОСОБА_3 про перенесення розгляду справи задоволено, відкладено справу на 23 жовтня 2018 року (т. 2 а.с. 174).

23 жовтня 2018 року ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 27 лютого 2019 року.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 належним чином був повідомлений про розгляд, що підтверджується розпискою про повідомлення (т. 2 а.с.201).

З журналу судового засідання від 27 лютого 2019 року вбачається, що розгляд даної справи відкладено на 22 серпня 2019 року, у зв`язку з першою неявкою в судове засідання позивача (т. 2 а.с.216-217).

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 належним чином був повідомлений про розгляд, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с.224).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 серпня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі статті 257 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Матеріали справи містять дані, які підтверджують належне повідомлення представника позивача про розгляд справи, який був призначений на 27 лютого 2019 року та на 22 серпня 2019 року.

Колегія суддів звертає увагу, що справа тривалий час перебуває на розгляді, і сторони які приймають участь у справі, зобовязані належним чином користуватись своїми процесуальними правами, не допускаючи зловживань, що може негативно вплинути на дотримання розумних строків розгляду справи.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що неодноразова неявка позивача і його представника у судові засідання свідчить про свідоме затягування розгляду справи, наслідком чого є порушення розумних строків її розгляду.

Статтею 44 ЦПК України визначено, що зловживання процесуальними правами є неприпустимим.

Перевіряючи законність і обґрунтованість постановленої ухвали, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала Голосіївського районного суду міста Києвавід 22 серпня 2019 року є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 257, 365, 367,369, 374, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києвавід 22 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Писана Т.О.

Ігнатченко Н.В.