Справа № 154/49/17 Головуючий у 1 інстанції: Лященко О. В.
Провадження № 22-ц/802/199/20 Категорія: 32 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

прокурора Климюк Н. В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Волинська обласна державна адміністрація, до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди землі та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Волинська обласна державна адміністрація, про розірвання договору оренди землі, за апеляційною скаргою Заступника прокурора Волинської області на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

03 січня 2017 року Володимир-Волинська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди землі. Позов мотивовано тим, що 09.11.2010 між орендодавцем Володимир-Волинською районною державною адміністрацією та орендарем ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку з земель запасу, не наданих у власність та користування, на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 05.10.2010 № 465, яка знаходиться на території Льотничівської за межами населених пунктів сільської ради (п.1 вказаного договору). Пунктом 5 вказаного договору від 09.11.2010 передбачено, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки не визначена. Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 внесено зміни до пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, згідно яких розмір орендної плати за земельну ділянку встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 01.03.2016 нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки загальною площею 0,6542 га становить 624 720,32 грн. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. Згідно розпорядження голови Володимир-Волинської районної державної адміністрації № 174 від 29.04.2016 встановлено, що розмір орендної плати за користування земельними ділянками, у т. ч. і ОСОБА_1 , повинен становити не менше 3% від зазначеної оцінки. Із врахуванням викладеного, розмір орендної плати повинен становити 18741,61 грн у рік (624720,32 грн х 3 % :100%). Таким чином, пункти 5, 9, 11 договору оренди землі від 09.11.2010, укладеного між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у Володимир-Волинському районі Волинської області 28.11.2011 за № 001337, не відповідають вимогам діючого законодавства України, а тому потребують внесення наступних змін: п. 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 0,6542 га становить 624720,32 грн.; п. 9. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: грошовій, у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі на рік із врахуванням індексації на рахунок, вказаний орендодавцем.; п. 11. Орендна плата вноситься у наступні строки - згідно зі ст. 287 Податкового кодексу України рівними частками за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

24 квітня 2019 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду зустрічну позовну заяву до Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області про розірвання договору оренди землі. Вказує, що він був ознайомлений у усіма умовами договору оренди землі від 09 листопада 2010 року і його влаштовував розмір орендної плати, а саме 2844 грн за 1 га за 1 рік. З його сторони умови договору оренди виконувались належним чином, оплата за оренду землі вносилась вчасно, в повному обсязі та без будь яких порушень. Однак згодом, орендодавцем на його адресу було направлено лист про необхідність внесення змін до договору оренди землі у зв`язку із законодавчим встановленням мінімального розміру орендної плати за використання земель державної власності. Коли він звернувся до Володимир Волинської районної державної адміністрації за роз`ясненнями щодо змін до договору оренди землі, йому було повідомлено, що від 27 березня 2014 року було внесено зміни до пп. 288.5.1 п.288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, згідно яких розмір орендної плати за земельну ділянку встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3% нормативної грошової оцінки. Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 01 березня 2016 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,6542 га, яка надана йому в оренду, становить 624 720,32 грн. Також, згідно розпорядження голови Володимир Волинської районної державної адміністрації встановлено, що розмір орендної плати за користування земельними ділянка, в тому числі і його, повинен становити не менше 3% від зазначеної оцінки. Тобто, виходячи із розрахунків, розмір орендної плати повинен становити 18741,61 грн. Він ознайомився із умовами додаткової угоди, розрахунком розміру орендної плати, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку та повідомив, що не бажає укладати додаткову угоду на таких умовах, оскільки його не влаштовує розмір орендної плати. Також, 15 вересня 2016 року ним було подано заяву на ім`я голови Володимир Волинської районної державної адміністрації Василець Н. В. про відмову від оренди даної земельної ділянки з роз`ясненням причин. Дану заяву вважає заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки. Однак вище зазначену заяву було проігноровано, сторони не досягнули згоди про розірвання договору за взаємною згодою сторін, як це передбачено п. 38 договору оренди, на даний час договір є дійсним, а тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів, із позовною заявою про розірвання договору оренди землі.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 листопада 2019 року в задоволенні позову Володимир-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Володимир-Волинської районної державної адміністрації, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Волинська обласна державна адміністрація, до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди землі відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до Володимир-Волинської районної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Волинська обласна державна адміністрація, про розірвання договору оренди землі задоволено. Договір оренди землі від 09 листопада 2010 року, який укладений між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією Волинської області та ОСОБА_1 та зареєстрований за № 01337 в Управлінні Держкомзему у Володимир-Волинському районі Волинської області на земельну ділянку загальною площею 0,6542 га на території Льотничівської за межами населених пунктів сільської ради розірвано. Стягнуто з Володимир-Волинської районної державної адміністрації в користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн 40 коп.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, заступник прокурора Волинської області подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що аналіз ст. 120 ЗК України та ч. 1 ст. 377 ЦК України свідчить про те, що перехід права власності на земельну ділянку відбувається одночасно з переходом права на об`єкт нерухомості, що відповідає принципу «superficies solo cedit» - збудоване на землі слідує за нею. Відповідно до ч. 2 ст. 21 «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Таким чином мінімальний розмір орендної плати за землю державної та комунальної власності визначається законом, а тому зміна розміру орендної плати не може слугувати підставою для розірвання договору оренди землі, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, що нерозривно з нею пов`язаний. Крім того, застосовуючи до спірних правовідносин ст. 625 ЦК України, суд першої інстанції не дослідив усіх обставин справи у зв`язку з чим необгрунтовано встановив наявність підстав для розірвання договору.

Таким чином, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, Заступник прокурора Волинської області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Волинська обласна державна адміністрація, подала відзив на апеляційну скаргу в якому вказує, що підтримує апеляційну скаргу Заступника прокурора Волинської області з підстав , що в ній наведені.

Інші відзиви на апеляційну скаргу в даній справі не подавались.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Волинська обласна державна адміністрація подала клопотання про розгляд справи судом апеляційної інстанції за відсутності їхнього представника.

Прокурор Климюк Н. В. в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з підстав, що в ній наведені.

Відповідач ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу не визнав та просив залишити її без задоволення.

Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши прокурора, відповідача, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що договір оренди землі, укладений між сторонами по справі, внаслідок змін в законодавстві, потребує внесення до нього змін, які є істотними та стосуються значного збільшення розміру орендної плати, від сплати якої відповідач відмовляється, оскільки вона є для нього непомірною, про що заявив відразу іншій стороні шляхом направлення письмової заяви.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 09.11.2010 між орендодавцем Володимир-Волинською районною державною адміністрацією та орендарем ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку з земель запасу, не наданих у власність та користування, на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 05.10.2010 № 465, яка знаходиться на території Льотничівської за межами населених пунктів сільської ради (п. 1 вказаного договору). Дана обставина стверджується копією вказаного договору та не оспорюється сторонами.

Згідно п. п. 2, 16 вказаного договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,6542 га, у т. ч. 0,0178 га - під капітальною одноповерховою забудовою та 0,6264 га - під проїздами, проходами, площадками. Цільове призначення земельної ділянки землі промисловості, транспорту, зв`язку, оборони та іншого призначення.

Пунктом 5 вказаного договору від 09.11.2010 передбачено, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки не визначена.

Відповідно до п. 8 вказаного договору від 09.11.2010 останній укладено на 49 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк.

У пунктах 9-13 вказаного договору зазначено, що орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі 2844 грн за 1 га за 1 рік на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 . Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється із врахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання та зміни умов договору оренди чи продовження його дії. Орендна плата вноситься в строки згідно вимог чинного законодавства. Розмір орендної плати переглядається в червні місяці кожні три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

28.11.2011 даний договір зареєстрований за № 01337, кадастровий номер вказаної земельної ділянки :00:001:1451.

Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 01.03.2016 нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки загальною площею 0,6542 га становить 624 720,32 грн.

Згідно розпорядження голови Володимир-Волинської районної державної адміністрації № 174 від 29.04.2016 встановлено, що розмір орендної плати за користування земельними ділянками, у т. ч. і ОСОБА_1 , повинен становити не менше 3 % від зазначеної оцінки.

Із врахуванням викладеного, розмір орендної плати повинен становити 18741,61 грн у рік (624720, 32 грн. х 3 % :100%).

Володимир-Волинською РДА було підготовлено проект додаткової угоди до договору оренди землі, від укладення якої ОСОБА_1 відмовився.

20 вересня 2016 року на адресу Володимир-Волинської РДА надійшла заява ОСОБА_1 , у якій він заперечує проти внесення змін до чинного договору оренди землі, а у разі незгоди з його позицією ставить питання про відшкодування затрат та про відмову від подальшої оренди землі, що стверджується копією вказаної заяви з відміткою про її реєстрацію в Володимир-Волинській РДА.

Згідно інформації Володимир - Волинської ОДФІ ОСОБА_1 сплачено орендної плати за землю упродовж 2015 року 2448,35 грн за період із 01.01.2016 по 11.11.2016 - 2666,15 грн.

З урахуванням положення статті 24 Закону України «Про прокуратуру», частини другої статті 56 ЦПК України поданий прокурором позов спрямований на захист інтересів держави.

Частиною першою статті 2 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами статті 1 ЗУ «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною першою статті 32 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами першою, другою ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Такі ж підстави для розірвання договору, визначені в п. 38 спірного договору оренди землі.

Таким чином договір оренди землі може бути розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін спірного правочину.

Частиною першою статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (частини перша, друга статті 21 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового Кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Пунктами 288.5.1, 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України передбачено, що мінімальна орендна плата встановлена у розмірі трьох відсотків нормативної грошової оцінки землі.

Положеннями пункту 2 частини першої статті 13, частини першої статті 15 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов 'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Висновок суду першої інстанції про те, що виходячи зі змісту ст. 652 ЦК України, зміна зазначених ОСОБА_4 обставин є істотною, оскільки встановлений розмір орендної плати, згідно додаткової угоди до договору становить 18 741,61 грн, що значно перевищує розмір орендної плати, передбачений умовами чинного договору оренди землі. Договір оренди землі, укладений між сторонами по справі внаслідок змін в законодавстві, потребує внесення до нього змін, які є істотними та стосуються значного збільшення розміру орендної плати, від сплати якої відповідач відмовляється, оскільки вона є для нього непомірною, про що заявив відразу іншій стороні шляхом направлення письмової заяви.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що необхідність використання земельної ділянки позивачем у зв`язку з реалізацією ним права власності на нерухоме майно, яке розташоване на орендованій ним спірній земельній ділянці, не може слугувати підставою для задоволення первісних позовних вимог, оскільки не позбавляють сторони можливості вирішити питання про користування в подальшому необхідною для цього частиною земельної ділянки.

Нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку орендаря щодо саме безумовного підписання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди щодо збільшення розміру орендної плати за користування земельною ділянкою.

Чинним законодавством не передбачено положень про зміну розміру орендної плати за користування орендованим майном саме з моменту прийняття законодавцем таких змін, а надається право стороні правовідносин в подальшому ініціювати внесення відповідних змін до договору.

Надавши проект додаткової угоди, позивач фактично запропонував інші (нові) істотні умови договору оренду землі, зокрема розмір орендної плати.

Право особи на звернення до суду для внесення змін у договір (чи його розірвання) у передбаченому законом випадку відповідає статті 16 ЦК України, способам, передбаченим нею (зміна чи припинення правовідношення), та не може ставитися в залежність від волевиявлення іншої сторони.

Сторони договору не досягли згоди щодо приведення умов договору у відповідність до умов, які істотно змінилися, і позивач не навів виняткових випадків, з якими пов`язується можливість примусу сторони договору до продовження дії цього договору на змінених умовах.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги і в цій частині. Рішення суду першої інстанції є достатньо обґрунтованим та таким, що ґрунтується на нормах закону. Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи.

Частиною 1 статті 5 встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України).

Зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також про невідповідність висновків суду обставинам справи.

На підставі наведеного, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області залишити без задоволення.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 листопада 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 лютого 2020 року.

Головуючий

Судді