печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Новак Р.В. ,

при секретарі судових засідань Талдоновій М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Києві скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Городньої Ганни Юріївни про відкриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Городньої Ганни Юріївни про відкриття виконавчого провадження №59247723 від 03.06.2019.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що рішенням Печерського районного суду м. Києва витребувано майно з чужого володіння. 13.08.2018 Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 757/28347/17-ц, яким витребувано із незаконного володіння у власність ОСОБА_2 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 та 1//12 частину квартири АДРЕСА_2 , яка в подальшому звернулась із заявою до вказаної державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження. 03.06.2019 старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Городньою Ганною Юріївною було відкрито виконавче провадження №59247723. Не погоджуючись з вказаною постановою, скаржник звернувся зі скаргою до начальника зазначеного відділу державної виконавчої служби і 12.07.2019, проте отримав відмову у задоволенні своєї скарги. Крім того, скаржник вказує на те, що метою виконання рішення суду про витребування майна в даному випадку є зміна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації про власника нерухомого майна, що регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» яким передбачено, що зміна відбувається лише за заявою зацікавленої особи, а саме, ОСОБА_2 , що також підтверджується рішенням про відмову у державній реєстрації № 48501019, № 48502446 від 03.09.2019, які він отримав здійснюючи добровільне виконання рішення про витребування майна і тому органи державної виконавчої служби не наділені повноваженнями з реєстрації змін права власності на нерухоме майно для виконання рішень пов`язаних з витребуванням майна, яке можливо здійснити тільки шляхом внесення в реєстр відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і керуючись п.п. 7, 9 ч. 4. ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Городня Ганна Юріївна, протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення не повернула без прийняття до виконання виконавчий документ № 757/28347/17-ц від 13.08.2018 стягувачу у зв`язку з тим, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень і виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, а недотримуючись вказаних норм ЗУ «Про виконавче провадження» відкрила виконавче провадження та зобов`язала сплатити виконавчий збір і витрати виконавчого провадження.

Таким чином скаржник вважає, що права було порушено, а тому просить суд скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №59247723 від 03.06.2019 року.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву щодо розгляду справи у відсутність його і скаржника за наявними матеріалами в справі.

Інші учасники процесу також в судове засідання не з`явились.

Враховуючи положення ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність сторін, оскільки неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, та доводи скарги, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва 21.02.2018 витребувано із незаконно володіння скаржника у власність ОСОБА_2 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 та 1//12 частину квартири АДРЕСА_2 .

Рішення суду про витребування майна вимагає внесення змін в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації про власника нерухомого майна, яка регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та передбачає, що зміна відбувається лише за заявою заінтересованої особи.

Разом з тим, 03.06.2019 постановою старшого державного виконавця зазначеного відділу державної виконавчої служби Городньою Ганною Юріївною було відкрито виконавче провадження №59247723 з виконання виконавчого листа № 757/28347/17-ц від 13.08.2018року, виданого Печерським районним судом м. Києва.

28.09.2019 для можливості добровільно виконати рішення Печерського районного суду м. Києва, а саме передати у власність ОСОБА_2 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 та 1//12 частину квартири АДРЕСА_2 , скаржник звернувся до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та вказаним рішенням суду про витребування майна, але 03.09.2019, проте отримав рішення № 48501019, № 48502446 про відмову у державній реєстрації у зв`язку з тим, що заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подані неналежною особою.

В обґрунтування відмови, державний реєстратор прав на нерухоме майно посилається на те, що відповідно до п.67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності у разі витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння на підставі рішення суду подаються необхідні для відповідної реєстрації документи, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджується право власності на нерухоме майно належного власника.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулюються відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, ч.1 ст.1.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, п.1 ч.1 ст. 2 вказаного Закону.

Статтею 3 даного Закону визначено засади державної реєстрації прав, так в п.2 ч.1 даної статті вказано, що державна реєстрації прав у Державному реєстрі прав є обов`язковою.

Частиною 2 Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації,

Державна реєстрація прав проводиться після отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв, п.1 ч.1 ст.18 цього Закону.

Заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством, ч.1 ст. 20 зазначеного Закону.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав, ч. 2. ст. 26. Закону.

Однією із підстав для реєстрації права власності та інших речових прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, п. 9 ч. 1 ст. 29 Закону.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 2 Закону, Заявником є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

З огляду вищенаведених норм законодавства, якими регулюються відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщеного на території України, та обтяжень таких прав, підтверджує, що обов`язок (ініціатива) пов`язаний зі зміною власника 1/12 частини квартири АДРЕСА_1 та 1/12 частини квартири АДРЕСА_2 , лежить на зацікавленій особі, а саме, на заявнику, який є новим власником (п.3 ч.1 ст.2 Закону) і в даному випадку, ОСОБА_2 .

Відповідно до абз. 4 ч.5 ст.3 Закону, Державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого абзацом п`ятим цієї частини.

Наведене положення законодавства підтверджує, що органи державної виконавчої служби не наділені повноваженнями з реєстрації змін права власності на нерухоме майно для виконання рішень пов`язаних з витребуванням майна, яке можливо здійснити тільки шляхом внесення в реєстр відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.п. 7, 9 ч. 4. ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

У відповідності до ст. 447 ЦПК України, ч. 1 ст. 12, ч. 3, 4 ст. 82 Закону «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги, заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

З огляду на те, що матеріали скарги містять належні та допустимі докази у розумінні положень вищевказаних статей, на підтвердження факту того, що орган державної виконавчої служби не наділений повноваженнями для примусової реєстрації права власності на виконання рішення суду про витребування майна, суд дійшов висновку про задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 447-448 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Городньої Ганни Юріївни про відкриття виконавчого провадження №59247723 від 03.06.2019 - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Городньої Ганни Юріївни про відкриття виконавчого провадження №59247723 від 03.06.2019.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Р.В. Новак