Справа № 361/3982/19
Провадження № 2/361/461/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії.

Позивач зазначала, що відповідно до свідоцтва про право власності та витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок з прибудовами та господарські споруди за адресою: АДРЕСА_1 .

За власні кошти ОСОБА_1 було виконано роботи з встановлення капітального паркану (на стрічковому бетонному фундаменті з використанням шиферних плит) з боку межі з домоволодінням АДРЕСА_1 .

Паркан встановлено не по межі, а перед межею земельних ділянок, тобто на земельній ділянці відповідача. Згодом позивачем було виявлено, що відповідачем власником домоволодіння АДРЕСА_2 виконано роботи щодо організації відведення атмосферних опадів із території земельної ділянки таким чином, що всі поверхневі води із земельної ділянки стікають до траншеї, яка викопана в притул до фундаменту паркану ОСОБА_1 .

При цьому траншея для збору поверхневих вод викопана на глибину більше глибини закладання фундаменту, не має ніякого укріплення та гідроізоляції стін, відведення дощових вод по земельній ділянці організовано таким чином, щоб уся вода виключно потрапляла у траншею та не могла природнім способом відводитися із земельної ділянки, що свідчить про умисний та цілеспрямований характер таких дій відповідача.

В зв`язку із чим вся дощова та тала вода зі території домоволодіння АДРЕСА_2 ціленаправлено відводиться під паркан домоволодіння АДРЕСА_1 , що призводить до того руйнування, втрати міцності і загрожує падінням паркану.

Відповідно до висновку експерта ПП «Діагностика 2010» про технічний стан огорожі, яка зазнала пошкоджень внаслідок постійних підтоплень через траншею шириною 200 мм, глибиною 50-60 мм, яка влаштована зі сторони сусідньої земельної ділянки, яка належить відповідачу в цілому не придатний до експлуатації та потребує капітального ремонту.

Відповідно до вищевказаного висновку причиною непридатного технічного стану огорожі є втручання та порушення нормальної експлуатації огорожі через порушення норм ДБН після влаштування відповідачем траншеї в результаті чого фундамент огорожі є практично не захищеним від атмосферних опадів та перепадів температури.

Такі дії власника домоволодіння носять умисний характер, є протиправними та такими, що свідомо направленні на завдання шкоди та створення перешкод у нормальному використанні сусіднього домоволодіння. Відповідач має технічну можливість у випадку необхідності розмістити траншею для відведення атмосферних опадів в іншому місці належної йому на праві власності земельної ділянки з метою усунення порушення моїх законних прав.

З метою досудового вирішення спору ОСОБА_1 направляла на адресу ОСОБА_3 претензію, яка була залишена без відповіді, траншея не ліквідована, з посиленням атмосферних опадів та істотним зниженням температури руйнування паркану (огорожі) продовжується, що загрожує виникненню аварійної ситуації.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд зобов`язати відповідача ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 відновити, виконати за власний рахунок роботи з засипки ґрунтом та ущільнення (ліквідації) траншеї для відведення атмосферних опадів шириною 200 мм, глибиною 50-60 мм, яка розташована на межі домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 по всій довжині паркану з сусідньою ділянкою АДРЕСА_1 . Стягнути із відповідача на її користь витрати на оплату судового збору у розмірі 708,40 грн. та витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 9708,40 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, просив про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечували. В поданому до суду відзиві просили відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що позивачем не доведено порушення її цивільного права з вини відповідача. При цьому, усі доводи позивача щодо порушення ДБН ґрунтуються виключно на її припущеннях без будь-якого належного документального підтвердження. Позивачем до позовної заяви не надано жодних належних, достовірних, достатніх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги. Наданий позивачем експертний висновок, на який посилається позивач у своєму позові, не може бути належним доказом у справі, оскільки предметом експертного дослідження було встановлення технічного стану огорожі. Натомість, позовні вимоги стосуються зобов`язати відповідача вчинити певні дії, а тому встановлення технічного стану огорожі не стосується предмету спору та не є належним доказом в рамках розгляду даної справи який б підтверджував обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 . У ході проведення дослідження експертом ПП «ДІАГНОСТИКА 2010» було допущено ряд порушень, зокрема дослідження проводилось без повідомлення та присутності відповідача, відсутні посилання щодо встановлення експертом тих чи інших обставин, які експерт вважав встановленим, експертом вирішувались питання не пов`язані з предметом дослідження, відсутні відомості про те, що експерт ПП «ДІАГНОСТИКА 2010» попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а також враховуючи те, що експертний висновок не стосується предмету даної справи, у сукупності свідчить про неповноту проведеного експертом дослідження, у зв`язку з чим, в силу ст.ст. 77-79 ЦПК України, відсутні правові підстави для прийняття зазначеного експертного висновку як належного, допустимого, достовірного доказу.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок з прибудовами та господарські споруди за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідно до свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 14.02.2014 р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.5,7).

За власні кошти ОСОБА_1 було виконано роботи з встановлення капітального паркану (на стрічковому бетонному фундаменті з використанням шиферних плит) з боку межі з домоволодінням АДРЕСА_2 .

У висновку експерта ПП «Діагностика 2010» про технічний стан огорожі, яка зазнала пошкоджень внаслідок постійних підтоплень через траншею шириною 200 мм, глибиною 500-600 мм, зі сторони сусідньої земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 та труб водовідведення з сусідньої ділянки які направлені в бік огорожі літ «N», розташованої на земельній ділянці, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 зазначено, що: технічний стан будівельних конструкцій огорожі літ «N» в цілому непридатний до нормальної експлуатації.

Відповідно до вищевказаного висновку причиною непридатного технічного стану огорожі є втручання у конструкції, порушення нормальної експлуатації огорожі літ «N», внаслідок постійних підтоплень через самовільно влаштовану траншею шириною 200 мм, глибиною 500 до 600 мм, зі сторони сусідньої ділянки, яка належить ОСОБА_2 та труб водовідведення з сусідньої ділянки, які направлені в бік огорожі літ «N», на протязі 5 років (а.с.31-50).

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно із ст. 317,319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 175 ЦПК України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами.

Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим ЗУ «Про судову експертизу», і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів.

У разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Як вбачається з тексту позовної заяви, підставою для звернення позивача до суду стали умисні та протиправні дії відповідача внаслідок порушення ним ДБН при влаштуванні траншеї шириною 200 мм, глибиною 500 до 600 мм зі сторони ділянки відповідача, що призвело до того, що фундамент огорожі, яка належить позивачу є практично незахищеним від атмосферних опадів та перепадів температури, що призводить до її руйнування.

Позовною вимогою є зобов`язання відповідача вчинити певні дії щодо ліквідації траншеї, а наявний в матеріалах справи експертний висновок наданий щодо встановлення технічного стану огорожі та не стосується предмету спору, тому не є належним доказом який б підтверджував обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Позивачем не доведено порушення її цивільного права з вини відповідача, доводи позивача щодо порушення відповідачем ДБН ґрунтуються виключно на припущеннях без належного документального підтвердження.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд покладає судові витрати на позивача.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 317, 319 ЦК України, ст.ст. 4, 76, 80, 81, 89, 110, 175, 141, 258-259, 263-265, 350, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський