Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4331/19 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія 63 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №285/4331/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа Новоград-Волинська квартирно-експлуатаційна частина району Міністерства оборони України, про визнання незаконним, скасування рішення житлової комісії та зобов`язання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України,

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, ухвалене 29 липня 2020 року суддею Літвін О.О. у м. Новоград-Волинському, повний текст рішення складено 07 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в :
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ) та Військової частини НОМЕР_2 (далі в/ч НОМЕР_2 ), у якому, з урахуванням заяви від 18.03.2020 (а.с. 67-71), посилаючись на незаконне зняття його з квартирного обліку та незаконну відмову у поновленні на квартирному обліку у загальній черзі та у списку осіб, які мають право на першочергове одержання жилих приміщень, з 30.10.2000, просив:
визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_2 № 54 від 21.12.2007 про зняття його разом з сім`єю у складі чотирьох осіб з квартирного обліку на підставі ст. 35 ЖК України;

зобов`язати в/ч НОМЕР_1 внести зміни щодо дати перебування його разом з сім`єю у складі чотирьох осіб, на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов в загальній черзі та списках осіб, які мають право на першочергове одержання жилих приміщень, поновивши її з 30.10.2000.

В обґрунтування позову зазначив, що з 1993 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 , де з 29.10.2000 був зарахований на квартирний облік, як військовий, що не забезпечений житлом.

Рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 28.02.2005 його, як військовослужбовця в/ч НОМЕР_4 , з 30.10.2000 зараховано на квартирний облік зі складом сім`ї з чотирьох осіб, після народження другої дитини, до загальної черги та включено в списки осіб, які мають право на першочергове одержання житла.

Проте, з довідки КЕЧ району про перебування на обліку від 30.05.2019 №175 він дізнався, що за новим місцем проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 його було зараховано на квартирний облік з 28.01.2016, у зв`язку з чим 31.10.2019 він звернувся із заявою про поновлення на квартирному обліку з жовтня 2000 року, в чому йому було відмовлено.

Вважає такі дії житлової комісії незаконними, оскільки попередні рішення про зарахування його на квартирний облік саме з 2000 року не скасовані.

Водночас, під час розгляду даної справи дізнався, що згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 21.12.2007, його разом з сім`єю знято з квартирного обліку у зв`язку зі штучним погіршенням житлових умов. Однак, вважає, що законних підстав для винесення даного рішення у відповідача не було, оскільки подарована ним матері належна йому частина квартири житловою площею 9,3 кв.м не була достатньою для проживання всієї його сім`ї.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 січня 2020 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Новоград-Волинську квартирно-експлуатаційну частину району Міністерства оборони України (а.с. 38-39).

Ухвалою цього суду від 28 квітня 2020 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача в/ч НОМЕР_5 (а.с. 92).

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 липня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 № 54 від 21.12.2007 про зняття ОСОБА_1 разом з сім`єю у складі чотирьох осіб з квартирного обліку. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 внести зміни щодо дати перебування ОСОБА_1 разом з сім`єю у складі чотирьох осіб на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов в загальній черзі та списках осіб, які мають право на першочергове одержання жилих приміщень, поновивши її з 30.10.2000. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України (далі КЕЧ району), посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у частині задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_2 № 54 від 21 грудня 2007 року про зняття ОСОБА_1 разом з сім`єю у складі чотирьох осіб з квартирного обліку відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності і відсутністю поважних причин для поновлення такого строку, а в частині зобов`язання в/ч НОМЕР_1 внести зміни щодо дати перебування позивача на квартирному обліку відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

Погоджуючись з висновком суду щодо незаконності рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_2 № 54 від 21.12.2007, представник КЕЧ району послався на помилковість висновків суду щодо початку перебігу строку позовної давності звернення позивача до суду з відповідними позовними вимогами. Вважає, що не повідомлення позивачем житловій комісії в/ч НОМЕР_1 про перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби та його не звернення протягом 2007 - 2019 років до командування в/ч НОМЕР_2 та КЕЧ району з питань перебування на черзі, вказує про обізнаність останнього з обставинами зняття його з квартирного обліку у в/ч НОМЕР_2 . На його думку, позивач не довів, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права. У своїх доводах послався на постанову Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 397/1402/15-ц.

Вимогу щодо зміни дати перебування на квартирному обліку, вважає передчасною, оскільки відповідна заява подана позивачем до житлової комісії 31 жовтня 2019 року, проте жодного рішення з цього питання не прийнято, бездіяльність комісії не оскаржено. Крім того, на час звернення позивача було чинним рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_2 № 54 від 21.12.2007. Приймаючи рішення, оформлене протоколом №1 про зарахування на квартирний облік позивача з 22.01.2016, житлова комісія в/ч НОМЕР_6 керувалась вимогами Інструкції №737, Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081, документами, наданими відповідачем та задовольнила повністю його рапорт, з урахуванням доданих ним документів. Тому, вважає, що у суду були відсутні підстави для задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив залишити її без задоволення, посилаючись на її безпідставність. Зазначив, що про зняття його з обліку потребуючих поліпшення житлових умов його повідомлено не було, про такий факт він дізнався під час розгляду даної справи. Також йому не вручався другий примірник облікової справи при переміщенні до нового місця служби в межах одного гарнізону та населеного пункту. Тому вважає правильним висновок суду про те, що перебіг строку позовної давності щодо вимог про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 21.12.2007 №54 розпочався у березні 2020 року, а також правильним висновок про незаконність цього рішення житлової комісії. Крім того, вказав, що рішення суду про задоволення позову у частині зобов`язання в/ч НОМЕР_1 внести зміни щодо дати перебування його у складі сім`ї чотири особи на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, є таким, що ґрунтується на нормах чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини (а.с. 205-208).

В судовому засіданні представник КЕЧ району Хоптюк В.С. апеляційну скаргу підтримав, представник позивача ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав, посилаючись на її безпідставність.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону (частина друга статті 47 Конституції України).

Однією з гарантій соціального захисту військовослужбовців є право на забезпечення їх та членів їхніх сімей жилими приміщеннями, закріплене частиною першою статті 31 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР), відповідно до якої громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті, як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Відповідно до частини першої статті 9 ЖК Української РСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 43 ЖК УРСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

В абзаці четвертому статті 43 ЖК УРСР зазначено, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Суть цього положення не змінювалась у період із 18 листопада 1992 року (взяття на облік позивача) по сьогоднішній день.

Зазначені норми є загальними до житлових правовідносин.

Разом з тим, права військовослужбовців регулюються й іншими нормами матеріального права, як спеціальними нормами, зокрема Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 року №220, який наказом Міністерства оборони України № 20 від 3 лютого 1995 року викладено у новій редакції, та який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства оборони № 577 від 06 жовтня 2006 року

Наказ Міністра оборони України № 577 втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», який також втратив чинність 16 жовтня 2018 року.

На даний час діє Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства оборони України №380 від 31 липня 2018 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за № 1020/32472.

Також права військовослужбовців регулюються Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з абзацом першим пункту 1 статті 12 Закону України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_7 від 07.04.2015 ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Останній проходив військову службу з 1993 по 11.10.2019 у військових частинах НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_1 .

Згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_3 від 29.10.2000 позивач у складі сім`ї з трьох осіб (дружина та дочка) зарахований на квартирний облік з 29.10.2000 і включений в списки військовослужбовців на загальну чергу (а.с.7).

Витягом з протоколу №20 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 28.02.2005 ОСОБА_1 прийнято на квартирний облік військовослужбовців, які прибули з інших частин та постановлено на квартирний облік з 30.10.2000 зі складом сім`ї з чотирьох осіб, після народження другої дитини, до загальної черги на підставі п.6 ст.34 ЖКУ та включено в списки осіб, які мають право на першочергове одержання жилих приміщень на підставі наказу МОЗ УРСР від 28.03.1983 №330 у зв`язку з захворюванням дочки ОСОБА_3 , 1996 року народження, яка є інвалідом І групи - хворіє ДЦП, що підтверджується відповідним медичним заключенням №2 від 16.06.2000 (а.с.8).

У подальшому, витягом із протоколу №1 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 28.01.2016 ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік з 28.01.2016 зі складом сім`ї з чотирьох осіб на підставі п.5 ст.34 ЖКУ, ст.12 п.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, їх гарантій та соціального захисту», ст.45 п.10 ЖКУ та включено до першочергової черги осіб, які потребують поліпшення житлових умов, з 28.01.2016. Підставою рішення зазначено рапорт позивача від 22.01.2016 та документи, які додаються (а.с. 9).

30.05.2019 начальником КЕЧ району позивачеві видано довідку №175, у якій зазначено, що він перебуває на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов з 28.01.2016 по даний час (а.с 10).

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 №72-РС з 11.10.2019 ОСОБА_1 звільнений у запас за пп. «б» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 6). У цьому наказі зазначено, що позивач службовим або постійним житлом від Міністерства оборони України не забезпечений.

При зверненні ОСОБА_1 із заявою від 11.11.2019 №817 щодо поновлення його на квартирному обліку з жовтня 2000 року, листом т.в.о командира в/ч НОМЕР_1 від 19.11.2019 №5826 йому було відмовлено з посиланням на те, що житлова комісія не має права приймати рішення про поновлення на квартирному обліку, а відповідно до протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 №13 від 31.10.2019 він зарахований до списків осіб, що мають право на позачергове отримання житла (а.с. 11).

Також, як свідчать матеріали справи, представником третьої особи під час розгляду в суді даної справи, а саме 04.03.2020, було надано витяг з протоколу №54 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 21.12.2007 (а.с. 56, 59), з якого слідує, що ОСОБА_1 та його сім`ю у складі чотирьох чоловік вирішено зняти з квартирного обліку на підставі ст.35 ЖК України у зв`язку зі штучним погіршенням житлових умов (укладення договору дарування від 28.03.2007).

18.05.2020 в/ч НОМЕР_2 подала заяву про застосування строків позовної давності (а.с. 98-99).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що саме на командування військової частини покладено обов`язок забезпечення належного оформлення подальшого квартирного обліку військовослужбовця, який переміщується до нового місця служби з метою унеможливлення порушення житлових прав військовослужбовця, а тому вважав аргументи представника відповідача щодо відсутності передумов та повноважень у військової частини для відновлення першочергово встановленого строку зарахування позивача на квартирний облік необґрунтованими. Скасовуючи як незаконне рішення житлової комісії № 54 від 21.12.2007, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не було взято до уваги правові приписи статті 35 ЖК України, які регулюють порядок зарахування військовослужбовців до квартирного обліку, а не зняття, та послався на відсутність законних підстав для зняття позивача та його сім`ї з квартирного обліку. Також, суд зазначив, що про порушення своїх прав позивач дізнався в березні 2020 року під час розгляду даної справи в суді, а тому саме з цього часу розпочався перебіг строку позовної давності, який ним не пропущений.

Такий висновок є правильним, оскільки розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин, застосував норми матеріального права, повно та всебічно з`ясував обставини справи, дослідив докази і надав їм належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з вимогами про скасування рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_2 № 54 від 21.12.2007 є безпідставними з огляду на таке.

Зокрема, суд правильно зазначив, що про порушення свого права позивач дізнався під час розгляду даної справи, коли представник КЕЧ району 04.03.2020 подав до суду клопотання про долучення такого документа до матеріалів справи (а.с. 56). Відповідно до ст. 40 ЖК Української РСР про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку. Проте доказів повідомлення позивача про зняття його з обліку матеріали справи не містять, а відповідачем не надано. Крім того, зі змісту протоколу від 21.12.2007 вбачається, що позивач не був присутній на засіданні житлової комісії, а тому не міг знати про прийняте нею рішення. Будь-яких посилань про зняття з обліку не містить і рішення житлової комісії, оформлене протоколом № 1 від 28.01.2016. Також, матеріали справи не містять доказів вручення ОСОБА_1 другого примірника Картки обліку, яка видається військовослужбовцю під час отримання ним довідки про перебування на квартирному обліку за попереднім (останнім) місцем проходження служби і зняття з обліку. Така довідка видавалась позивачеві при звільненні останнього у 2019 році.

Отже суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач дізнався про порушення свого права рішенням житлової комісії №54 від 21.12.2007 під час розгляду даної справи, а тому строк позовної давності ним не пропущений.

Колегією суддів не приймаються посилання представника КЕЧ району у апеляційній скарзі на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 16 січня 2018 року у справі № 397/1402/15-ц, оскільки фактичні обставини у цій справі є відмінними від фактичних обставин справи, що переглядається.

Підстави незаконності рішення житлової комісії №54 від 21.12.2007 суд мотивував у своєму рішенні, такі підстави не потребують додаткового обґрунтування. Факт незаконності цього рішення житлової комісії також не заперечувався у апеляційній скарзі представником КЕЧ району.

Окрім того, позивач не був присутній на засіданні житлової комісії від 28.01.2016 і докази про вручення йому відповідного рішення про постановку його на облік з 28.01.2016 в матеріалах справи відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що вимога позивача щодо зміни дати перебування на квартирному обліку є передчасною, оскільки відповідна заява подана ним до житлової комісії 31 жовтня 2019 року, проте жодного рішення з цього питання не прийнято, а бездіяльність комісії не оскаржено є безпідставними з огляду на те, що ОСОБА_1 звернувся з заявою від 11.11.2019 №817 щодо поновлення його на квартирному обліку з жовтня 2000 року, а листом від 19.11.2019 №5826 йому було відмовлено з посиланням на те, що житлова комісія в/ч НОМЕР_1 не має права приймати рішення про поновлення його на квартирному обліку, а відповідно до протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 №13 від 31.10.2019 він зарахований до списків осіб, що мають право на позачергове отримання житла.

Суд обґрунтовано зазначив, що відповідно до вимог пункту 26 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 (далі - Порядок № 1081) (на виконання статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку.

Порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок та працівників (не військовослужбовців) Збройних Сил України на момент зарахування позивача на квартирний облік вперше встановлювався та регулювався Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 23.12.1992 № 220 (в подальшому з урахуванням внесених змін і доповнень на підставі наказу Міністерства оборони України від 03.02.1995 № 20).

Відповідно до абзаців 1-4 пункту 11 цього Положення (у редакції, чинній на момент зарахування позивача на квартирний облік у жовтні 2000 року) військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини, в якому вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу).

Датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік, який також визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення.

Відповідно до абзацу 1 п.2.14 «Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» № 737 від 30.11.2011 (далі Інструкція №737), у редакції чинній станом на день зарахування на облік та переведення ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 , військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення.

Крім того, абзацами 3-5 пункту 2.14 Інструкції № 737 визначено, що перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником Картки обліку (додаток 8) направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі звільнення військовослужбовця з військової служби - до військового комісаріату.

У разі переведення військовослужбовця, який перебуває на обліку, до нового місця проходження військової служби або звільнення його з військової служби командир військової частини зобов`язаний надати до КЕВ (КЕЧ) району витяг з наказу про переміщення або звільнення військовослужбовця протягом 10 днів з дня видачі цього наказу.

Таким чином, саме на командування військової частини покладено обов`язок забезпечення належного оформлення подальшого квартирного обліку військовослужбовця, який переміщується до нового місця служби з метою унеможливлення порушення житлових прав військовослужбовця.

Згідно абзаців 1, 2 ч.4 Наказу Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» (далі Інструкція №380), який є чинним на момент виникнення спірних відносин між сторонами грудень 2019 року: за військовослужбовцями та членами їх сімей, в тому числі звільненими з військової служби в запас або відставку, які були зараховані на облік військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим наказом, зберігається дата зарахування на облік для забезпечення житлом для постійного проживання; рішення житлових комісій військових частин, об`єднаних житлових комісій, які були прийняті до набрання чинності цим наказом, реалізуються із урахуванням вимог вищезазначеної Інструкції.

Житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо: зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (п. 7 розділу ІІ Інструкції №380).

Згідно з абз. 3 п. 13 розділу ІІ Інструкції №380 рішення житлових комісій військової частини (об`єднаної житлової комісії) може бути переглянуто житловою комісією, яка прийняла це рішення, або її правонаступником з підстав, передбачених законодавством та цією Інструкцією, а також оскаржено до суду.

Судом першої інстанції достовірно встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_3 був зарахований на квартирний облік 29.10.2000 на загальну чергу та після переведення до в/ч НОМЕР_2 також включений в списки осіб, які мають право на першочергове одержання жилих приміщень з 30.10.2000.

Отже, враховуючи, що позивач перебував на обліку з 29.10.2000, останній у зв`язку із переміщенням по військовій службі мав бути зарахований в/ч НОМЕР_1 (за новим місцем служби) на облік разом з членами сім`ї із збереженням попереднього часу перебування на обліку, тобто з 30.10.2000, а не з 28.01.2016.

Тому, суд дійшов правильного висновку щодо задоволення позову про зобов`язання в/ч НОМЕР_1 внести зміни щодо дати перебування ОСОБА_1 разом з сім`єю у складі чотирьох осіб на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов в загальній черзі та списках осіб, які мають право на першочергове одержання жилих приміщень, поновивши її з 30 жовтня 2000 року.

Відсутність у рапорті ОСОБА_1 про зарахування його на облік для поліпшення житлових умов у м. Новоград-Волинський в/ч 3814 від 22.01.2016 (а.с. 25) даних про перебування на обліку за попереднім місцем служби не спростовує факт перебування його на такому обліку з 29.10.2000, чинність відповідних рішень житлової комісії від 29.10.2000 та 28.02.2005 і не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність ухваленого рішення не впливають та не можуть бути підставами для його скасування.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Новоград-Волинської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 липня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 09 листопада 2020 року.