Р. С. З. № 60
У Х В А Л А

про відкриття провадження у цивільній справі

05 листопада 2020 року Суддя Маньківського районного суду, Черкаської області В.Л. Маренюк, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Дзензелівської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дзензелівка, Маньківського району, Черкаської області у віці 92 років померла ОСОБА_2 , про що 03.07.2019 року складено відповідний актовий запис № 17, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданим 03.07.2019 року виконавчим комітетом Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області.

Довідка виконавчого комітету Дзензелівської сільської ради Маньківського району, Черкаської області від 26.05.2020 року № 258 підтверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дзензелівка Маньківського району, Черкаської області померла ОСОБА_2 , яка проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Згідно запису в по господарській книзі №5 номер об`єкта по господарського обліку НОМЕР_3 стр.4 ОСОБА_2 належить житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 . У житловому будинку за вказаною адресою ніхто не зареєстрований і не проживає.

Позивач доглядала ОСОБА_2 тривалий час до її смерті, оскільки вона була похилого віку, потребувала допомоги та догляду. Позивачу відомо, що ОСОБА_2 мала двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які, наскільки позивачу відомо не могли надати їй допомоги у старості і не надавали її.

Після смерті ОСОБА_2 позивач здійснила її поховання за власні кошти, справила поминальні обрядові обіди, всі її документи залишились у позивача.

Серед документів, які залишились після смерті ОСОБА_2 знаходився заповіт, посвідчений 20.01.2014 року Дзензелівською сільською радою Маньківського району Черкаської області за р.№2.

Вказаним заповітом ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла своєму синові ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,6233га, розташована в АДРЕСА_1 , належна покійній згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №125926 від 10.01.2009, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4360га, розташована в адмінмежах Дзензелівської сільської ради Маньківського району, Черкаської області, належна покійній згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №178346 від 30.09.2004, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1454га, розташована в адмінмежах Дзензелівської сільської ради Маньківського району, Черкаської області, належна покійній згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №637616 від 26.09.2006.

Також, після смерті ОСОБА_2 залишився житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , належний покійній на підставі Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 02.08.2005 року у справі № 2-438/2005р.

Про смерть ОСОБА_2 та про наявність заповіту, складеного на ім`я ОСОБА_3 позивач повідомила ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочку спадкодавця.

ОСОБА_4 повідомила, що спадщину після смерті своєї матері оформляти не буде, відмовляється від її прийняття на користь сина померлої - ОСОБА_3 . Відповідну заяву про викладене вона надіслала позивачу, справжність підпису на даній заяві засвідчено нотаріально 13.09.2019 року приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Залізко В.М., та зареєстровано в реєстрі за №400.

Разом з тим, позивач постійно доглядала за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сином ОСОБА_2 , який проживав без реєстрації в селі Дзензелівка Маньківського району Черкаської області.

ОСОБА_3 хворів, потребував постійного стороннього догляду, позивач за ним постійно доглядала, надаючи соціальні послуги, що підтверджується висновком №776 лікарської консультативної комісії Маньківської центральної районної лікарні від 05.07.2019 та довідкою управління соціального захисту населення Маньківської районної державної адміністрації від 04.09.2019 №477.

При цьому, здійснюючи постійний догляд за ОСОБА_3 , з метою забезпечення його прав спадкоємця за вищевикладених обставин в тому числі наявності заповіту на його ім`я, позивач зверталась до Маньківської державної нотаріальної контори по питанню отримання роз`яснень щодо порядку оформлення прийняття ним спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2 .

За отриманими консультативними поясненнями позивачу було повідомлено, що для оформлення прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 у спадкоємця за заповітом є шість місяців на подання заяви про прийняття спадщини, і протягом цих шести місяців є час на подання такої заяви, тобто часу ще вистачає.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 60 років в селі Дзензелівка Маньківського району Черкаської області, про що 05.09.2019 року складено відповідний актовий запис № 19, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 03.07.2019 року виконавчим комітетом Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, згідно вказаних у даному свідоцтві даних. Тобто, ОСОБА_3 помер через два місяці після смерті своєї матері ОСОБА_2 .

Довідка виконавчого комітету Дзензелівської сільської ради Маньківського району, Черкаської області від 09.09.2019 № 813, видана ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_2 , підтверджує, що вона доглянула та за власні кошти поховала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також, довідка виконавчого комітету Дзензелівської сільської ради Маньківського району, Черкаської області від 17.09.2019 № 839 підтверджує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав у АДРЕСА_1 без реєстрації.

Позивач здійснювала догляд за ОСОБА_3 тривалий час до його смерті, оскільки він хворів і за станом здоров`я потребував допомоги та постійного стороннього догляду.

Разом з тим, ОСОБА_3 прихильно до позивача ставився, та залишив заповіт, яким все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 , 1972р.н.

Даний заповіт посвідчено нотаріально уповноваженою посадовою особою Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області в присутності свідків, обраних особисто заповідачем, та зареєстровано в реєстрі за № 10.

Після смерті ОСОБА_3 позивач здійснила його поховання за власні кошти, справила поминальні обрядові обіди, всі його наявні документи залишились у позивача.

Після проведення вказаних обрядових робіт, пов`язаних зі смертю та похованням ОСОБА_3 , позивач вирішила зайнятись оформленням спадщини, яка залишилась заповіданою позивачу спадкодавцем.

З цією метою позивач неодноразово їздила до Маньківської державної нотаріальної контори для отримання відповідних консультацій та подання відповідних заяв про прийняття спадщини.

Врешті, на прийомі у нотаріуса після огляду документів, які залишились після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , позивачу рекомендовано було прийти пізніше по причині зайнятості нотаріуса, та пояснено, що часу на оформлення прийняття спадщини ще вистачає. Після цього, пізніше потрапити на прийом до нотаріуса в шестимісячний період кілька разів взагалі не було можливості по різних причинах: зайнятість нотаріуса, відсутність нотаріуса по причині відпусток або інших робочих підстав, відсутність прийому у нотаріуса, рекомендація нотаріуса записатись на прийом по телефону, по якому додзвонитись не було можливості (ніхто не знімав слухавку телефону). Врешті, на прийом до нотаріуса позивач потрапила з наявними документами, які залишились після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де після огляду позивачу рекомендовано було прийти на прийом 11 березня 2020 року.

У цей день позивач з`явилась на прийом до нотаріуса, де подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дзензелівка Маньківського району Черкаської області.

13 березня 2020 року завідувачем Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. позивачу надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.03.2020 року.

Вказаною постановою державним нотаріусом Шевченко Н.Г. від 13.03.2020 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 на земельні ділянки після смерті ОСОБА_2 .

Відмова мотивована тим, що ОСОБА_3 у встановлений законом строк не було подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як це вимагає стаття 1269 п.1, та стаття 1270 п.1 Цивільного кодексу України, а саме: спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, з часу відкриття спадщини.

Даною постановою нотаріусом встановлено наступне.

Згідно статті 1269 п.1 Цивільного кодексу України, а саме: спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно статті 1270 п.1 Цивільного кодексу України, а саме: для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно п.4.12 п.4 гл.10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Нотаріусам встановлено, що оскільки ОСОБА_3 у встановлений законом строк не було подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 на земельні ділянки після смерті ОСОБА_2 - відмовити.

Тобто, за результатами розгляду, нотаріусом встановлено, що ОСОБА_3 - син ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , не прийняв спадщину після смерті матері, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку зі своєю смертю.

У зв`язку з відмовою нотаріуса у прийнятті заяви про прийняття спадщини, позивач вимушена була звертатись до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання позивачем заяви про прийняття спадщини, який пропущено з поважної причини.

Так, як випливає за обставинами справи, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дзензелівка Маньківського району Черкаської області, залишивши заповіт на все своє майно на ім`я свого сина ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , син ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Дзензелівка Маньківського району Черкаської області, залишивши заповіт на все своє майно на ім`я ОСОБА_1 , позивача по справі.

Тобто, позивач має право на спадкування в тому числі майна, заповіданого ОСОБА_3 його матір`ю ОСОБА_2 , яке їй належало.

Разом з тим, ОСОБА_3 помер, не встигнувши прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Тобто, має місце спадкова трансмісія, визначення, умови та порядок оформлення якої встановлено ст.1276 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст.1276 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Таким чином, на підставі ст.1276 Цивільного кодексу України, право на прийняття належної ОСОБА_3 спадщини, заповіданої йому ОСОБА_2 , переходить до його спадкоємців, в даному випадку до ОСОБА_1 , спадкоємиці за заповітом після смерті ОСОБА_3 (спадкова трансмісія).

Тобто, за сукупністю обставин даної справи цілком очевидним є те, що ОСОБА_3 об`єктивно не встиг подати у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2 , оскільки помер через два місяці після її смерті, саме в період шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, який не сплив за його життя.

Разом з тим, в порядку спадкової трансмісії до позивача перейшли права на подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Однак, цілком об`єктивно по причині зайнятості спочатку роботами з організації поховання спадкодавця, та здійснення усіх інших пов`язаних з цим проведенням організаційних робіт по проведенню ритуальних обрядових робіт, пов`язаних із смертю, які потребували постійної зайнятості, по причині проблемності звернення до нотаріальної контори за вищевказаних обставин - зайнятість нотаріуса, відсутність нотаріуса по причині відпусток або інших робочих підстав, відсутність прийому у нотаріуса, рекомендація нотаріуса записуватись на прийом по телефону, так і по причині своєї необізнаності з такими глибокими знаннями порядку оформлення спадщини в порядку спадкової трансмісії та спадкового права в цілому, позивачем пропущено встановлений ст.1276 Цивільного кодексу України строк на подання такої заяви.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 0904.2020 року у справі №701/282/20 позов позивача задоволено, та продовжено термін на прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визначивши додатковий строк терміном в два місяці з моменту вступу рішення в законну силу. Рішення суду вступило в законну силу 12.05.2020 року.

13.05.2020 року позивач подала письмову заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до Маньківської державної нотаріальної контори, яку направила цього ж дня поштовим відправленням.

Листом від 14.05.2020 року №228/02-14 завідувачем Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. позивача письмово повідомлено, що її заява про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 - гр. ОСОБА_2 , отримана, та на підставі цієї заяви заведена спадкова справа №46 за 2020 рік.

Також, додатком до вказаного листа позивачу направлено Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60180910 від 14.05.2020 року та повідомлено про необхідність з`явитись до Маньківської державної нотаріальної контори для оплати вартості заведення спадкової справи, при необхідності мати вказані перелічені документи.

Вказане у листі позивачем було виконано, позивач з`явилась до нотаріуса з усіма наявними необхідними документами, в тому числі із наявними правовстановлюючими документами на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , та 02.06.2020 року звернулась із письмовою заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавиці.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.06.2020 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. позивачу відмовлено у оформленні спадщини після смерті ОСОБА_2 .

При цьому, як вбачається із мотивації та суті відмови, вона мотивована тим, що ОСОБА_3 у встановлений законом строк не було подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як це вимагає стаття 1269 п.1, та стаття 1270 п.1 Цивільного кодексу України, а саме: спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, з часу відкриття спадщини.

Тобто, мотивація відмови аналогічна тій же мотивації, що вказана була у постанові нотаріуса від 13 березня 2020 року, після якої позивач зверталась до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 як спадкоємиці за спадковою трансмісією, та який було задоволено Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 0904.2020 року у справі №701/282/20.

Даним Рішенням суду повністю підтверджено вищевикладені обставини прав позивача на спадкування за заповітом як після смерті ОСОБА_3 , так і після смерті ОСОБА_2 в порядку спадкової трансмісії.

У зв`язку з відмовою нотаріуса у оформленні спадщини вимушена звертатись до суду з даним позовом про визнання права власності, оскільки фактично оспорюється та не визнається право позивача на спадкування майна після смерті ОСОБА_2 в порядку спадкової трансмісії.

Наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується вищевказаними документами: державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №125926 від 10.01.2009, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №178346 від 30.09.2004, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №637616 від 26.09.2006, рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 02.08.2005 року у справі № 2-438/2005р. про визнання права власності на будинок.

На замовлення позивача та за її кошти КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентариризації» проведено технічну інвентаризацію будинку з надвірними будівлями та спорудами з виготовленням технічного паспорта.

Право позивача на спадкування підтверджено як законодавчими приписами, так і рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 0904.2020 року у справі №701/282/20.

Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у довідці виконавчого комітету Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 26.05.2020 № 258, у заповіті від імені ОСОБА_2 від 20.01.2014 року, у довідках виконавчого комітету Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 09.09.20 № 813, від 17.09.2019 № 839, у заповіті від імені ОСОБА_3 від 11.07.2019 року, у рішенні Маньківського районного суду Черкаської області від 09.04.2020 у справі №701/282/20, у постанові державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. від 03.06.2020 року, з урахуванням відмови від прийняття спадщини ОСОБА_4 , вбачається, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_3 , з кола спадкоємців, визначеного законом та заповітом, є лише ОСОБА_1 , позивач по справі.

Інших спадкоємців, які б реалізували своє право на спадкування за наявною наведеною інформацією, немає, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

За положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частиною 4 ст. 19 ЦПК України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження.

Керуючись ч. 7 ст. 7, ст. 11, ч. 8 ст. 43, ст. ст. 44, 49, 53, 71, 83, 84, 85, 86, 91, 93, 95, 183, 185, 187, 189, 190-193, 196, 199, 257, ч. 2 ст. 261, ст. ст. 272, 353-355 ЦПК України, п. 8 ч. 11, 15.5 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження в цивільній справі №701/1032/20 за позовом ОСОБА_1 до Дзензелівської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

Розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.

Почати підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Проведення підготовчого засідання призначити на 12 листопада 2020 року о 10 годині 00 хвилин в Маньківському районному суді Черкаської області (вул. Соборна, 8, смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області).

Роз`яснити учасникам справи право на підставі ч. 7 ст. 7 ЦПК України, звернутись до суду з клопотанням про проведення розгляду справи у закритому судовому засіданні з метою запобігання розголошенню відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя учасників справи.

Учасникам справи надіслати копії ухвали про відкриття провадження у справі (в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення) протягом двох днів з дня її складення у відповідності до ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідачу та третім особам разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі одночасно надіслати копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Встановити строк відповідачу для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, - протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Зобов`язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також третім особам.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. Відзив повинен містити: найменування (ім`я) позивача і номер справи; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності; у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання; заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. До відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачу для надання зустрічного позову встановити строк до 12 листопада 2020 року.

Третім особам для надання суду пояснень щодо позову або відзиву та доказів встановити строк до 12 листопада 2020 року, попередивши, що у разі їх ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. Пояснення третьої особи підписуються третьою особою або її представником. До пояснень третьої особи застосовуються тотожні для відзиву правила.

Учасники справи мають право надати відповідь на пояснення третіх осіб, свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив - до закінчення підготовчого провадження.

Роз`яснити учасникам справи їх право на поставлення в першій заяві по суті справи, що ними подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), відповіді на питання щодо обставин справи, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань. Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням відповідних доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом з наданням заяви свідка надає копії відповідних письмових чи електронних доказів. Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім`ї або близький родич цих осіб), які можуть тягнути юридичну відповідальність для нього або таких членів сім`ї чи близьких родичів. Особа, яка відмовляється давати показання, зобов`язана повідомити причини відмови. Також учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання, якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи;якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань. За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.

Попередити учасників справи, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів); зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Учасник справи має право додати до письмової заяви, клопотання проект ухвали, постановити яку він просить суд. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Роз`яснити учасникам справи, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане відповідачем, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання.

Забезпечення доказів судом проводиться за правилами, встановленими ст. ст. 116-119 ЦПК України.

Попередити учасників справи про недопустимість зловживання процесуальними правами, шляхом подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; умисного неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі, тощо.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

У разі, якщо подання скарги, заяви, клопотання буде визнане зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://mn.ck.сourt.gov.ua/sud2312.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише щодо порушення правил підсудності. В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Маньківський районний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя В. Л. Маренюк