Справа № 127/163/20
Провадження № 2/127/31/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., за участю секретаря Тронт М.О., розглянувши у підготовчому засіданні у залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та просила усунути перешкоди, які чинить їй ОСОБА_1 в користуванні та розпорядженні належною їй на праві спільної часткової власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання його таким, що втратив право користування вказаною квартирою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та її малолітня дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , однак у даній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_1 (колишній чоловік), який у ній не проживає, своїх речей не зберігає, комунальні послуги не оплачує, проте у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, чим створює позивачеві як співвласнику житла перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном (житлом), що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явився, однак на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити (а.с. 15).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. 8, 41 Конституції України, ст. 386, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Конституції України, її норми є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав безпосередньо на підставі норм Конституції України гарантується.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У судовому засіданні встановлено, що згідно Договору про встановлення приватної часткової власності та про припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно від 30.01.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.В., позивачу ОСОБА_1 та її малолітній дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної спільної часткової власності (по Ѕ частці) належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.8-9), що також підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.01.2020 року №154517689, №154517951 (а.с. 10-11).

Відповідно до довідки ДП «ЖЕК №26» від 29.11.2019 року №2388 (а.с. 12), у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_1 (колишній чоловік позивача, що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2017 року, справа №127/25729/17) (а.с. 6).

Згідно із Актом ДП «ЖЕК №26» №1712 від 17.12.2019 року відповідач ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 09.02.2019 року (а.с.13).

Отже, у спірній квартирі відповідач ОСОБА_1 не проживає з 09.02.2019 року, тобто понад рік, своїх речей у ній не зберігає, комунальні послуги не оплачує, проте у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, чим створює позивачеві як власнику житла перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном (житлом).

Суд бере ці докази до уваги, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються та визнаються відповідачем.

Згідно із положенями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141, 142 ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору, а 420,40 грн. судового збору повернути ОСОБА_1 з державного бюджету.

Керуючись ст. 13, 81, 82, 141, 142, 200, 206, 263-265 ЦПК України, на підставі ст. 8, 41 Конституції України, ст. 386, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 420,40 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

СУДДЯ: