23.12.2020 Єдиний унікальний номер 205/6182/20
Провадження № 2/205/2320/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання - Далаякян Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особа: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, Дніпровська міська рада, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на 16/100 частини домоволодіння і земельної ділянки в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 є матір`ю позивача ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 15 січня 1964 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб та матері було присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ». ІНФОРМАЦІЯ_1 народився позивач ОСОБА_1 , однак у актовому записі про його народження вказане дошлюбне прізвище матері « ОСОБА_4 », замість присвоєного їй « ОСОБА_4 ». 07 травня 1987 року позивач змінив прізвище та отримав повторне свідоцтво про народження, де прізвище матері як і раніше зазначено « ОСОБА_4 ». Таким чином, ті обставини, що на момент народження позивача його мати ОСОБА_4 не змінила дошлюбне прізвище на присвоєне їй після реєстрації шлюбу прізвище « ОСОБА_4 », перешкоджає позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина, що відкрилась після смерті матері, складається із 16/100 частин домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами та з 16/100 частини прилеглої земельної ділянки, пропорційної її частці у праві власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин відповідачів зі спадкодавцем, а звертатись до суду для встановлення факту родинних відносин відповідачі не бажають, то позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, прийнявши спадщину після смерті матері. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність факту встановлення родинних відносин зі спадкодавцем. Тому позивач змушений звернутися з позовом до суду, у якому просить встановити факт родинних відносин між ним та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнавши ОСОБА_4 його матір`ю; визнати за ним право власності на 16/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з: житлових будинків літ. А-1, Б-1, В-1, прибудови літ. В`, сараю літ. Г, гаражу літ. Д, прибудови (нежитлової) літ. Д`, погребу літ. Е, вбиральні літ. Ж, гаражу літ. З, огорожі № 1-4, водоколонки № 5,6, та право власності на 16/100 частини земельної ділянки площею 0,1000 га, що належали ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2020 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.

18 вересня 2020 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська підготовче засідання по справі було відкладено та залучено до участі у якості третьої особи Дніпровську міську раду.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

23 грудня 2020 року позивач та його представник ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, надали заяву, у якій просили задовольнити позовну заяву у повному обсязі, розгляд справи проводити за їх відсутності.

Відповідачі у судове засідання 23 грудня 2020 року не з`явилися, під час підготовчого судового засідання 22 жовтня 2020 року позовні вимоги визнали в повному обсязі, просили їх задовольнити та проводити подальший розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи: Другої дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання 23 грудня 2020 року не з`явився, надав заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник третьої особи: Дніпровської міської ради - Недосвітна С.В. у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, разом з тим, під час підготовчого судового засідання 22 жовтня 2020 року позовні вимоги не підтримала та просила суд прийняти рішення згідно діючого законодавства.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін, за наявних у справі матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 15 квітня 1964 року зареєстрували шлюб та ОСОБА_4 присвоєно прізвище « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданим АзРСР міста Баку, про що зроблено відповідний актовий запис № 5 (а. с. 10).

Від подружнього життя ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , однак у актовому записі про народження вказане дошлюбне прізвище матері « ОСОБА_4 », замість присвоєного їй « ОСОБА_4 ».

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано 04 лютого 1981 року та після розлучення ОСОБА_4 присвоєно дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2 , виданим у місті Баку Кіровським районним відділом запису актів громадянського стану, про що зроблено відповідний актовий запис № 33 (а. с. 11).

Відповідно до свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові від 07 травня 1987 року Серії НОМЕР_3 , виданого у місті Баку Шаумянівським районним відділом запису актів громадянського стану, де зроблено відповідний актовий запис № 17, ОСОБА_1 змінив своє прізвище на « ОСОБА_1 » (а. с. 12), та отримав повторне свідоцтво про народження, де його прізвище зазначено як у його матері ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 , виданим повторно у місті Баку Кіровським районним відділом запису актів громадянського стану, про що зроблено відповідний актовий запис № 731 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпрі померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а. с. 32).

Разом з тим, постановою державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л. від 04 серпня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність факту встановлення родинних відносин зі спадкодавцем (а. с. 33, 34).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах, що мають юридичне значення», передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлення факту родинних відносин, необхідно позивачу для реалізації спадкового права. Іншого порядку відновлення порушених прав не існує.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю позивача ОСОБА_1 .

Що стосується позовних вимог в частині визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 12 листопада 1997 року, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів № 247/10 від 18 липня 1997 року, зареєстроване Дніпропетровською організацією технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу № 609 за реєстровим № 3, належать 16/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 16) та складається з житлових будинків літ. А-1, Б-1, В-1, прибудови літ. В`, сараю літ. Г, гаражу літ. Д, прибудови (нежитлової) літ. Д`, погребу літ. Е, вбиральні літ. Ж, гаражу літ. З, огорожі № 1-4, водоколонки № 5, 6 (а. с. 19-23).

37/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 належать ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 12 листопада 1997 року, виданим виконавчим комітетом Ленінської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів № 247/10 від 18 липня 1997 року, зареєстроване Дніпропетровською організацією технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу № 609 за реєстровим № 3 (а. с. 15).

47/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 12 листопада 1997 року, виданим виконавчим комітетом Ленінської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів № 247/10 від 18 липня 1997 року, зареєстроване Дніпропетровською організацією технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу № 609 за реєстровим № 3 (а. с. 14).

Також ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №420927 від 18 березня 2010 року, кадастровий номер: :08:785:0012, належить земельна ділянка площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована по АДРЕСА_1 (а. с. 24-25).

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 хоча і були зареєстровані разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 на момент її смерті (а. с. 35), але у них відсутні документи, що підтверджують факт їх родинних відносин зі спадкодавцем, а також в судовому засіданні вони не заперечували щодо визнання ОСОБА_1 права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, а тому позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом та єдиним хто прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до Другої дніпровської державної нотаріальної контори.

Положеннями ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження його майна.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтями 1268, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В силу ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що спадкоємцями першої черги за законом є сторони у справі, однак ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують щодо визнання ОСОБА_1 права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки позивачем не заявлено вимоги про стягнення судового збору з відповідачів на його користь, питання про стягнення судового збору судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 317, 1216, 1217, 1218, 1268, 1270, 1297, 1296 ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-79, 81, 247, 259, 264-265, 293, 294, 315, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особа: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, Дніпровська міська рада, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на 16/100 частини домоволодіння і земельної ділянки в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнавши ОСОБА_4 матір`ю ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 16/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з: житлових будинків літ. А-1, Б-1, В-1, прибудови літ. В`, сараю літ. Г, гаражу літ. Д, прибудови (нежитлової) літ. Д`, погребу літ. Е, вбиральні літ. Ж, гаражу літ. З, огорожі № 1-4, водоколонки № 5,6, що належало ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 16/100 частини земельної ділянки площею 0,1000 га на території Новокодацького району в м. Дніпрі для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :08:785:0012, що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 04 січня 2021 року.

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНН НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа - Друга дніпровська державна нотаріальна контора, місцезнаходження за адресою: 49128, м. Дніпро, вул. Метробудівська, буд.1.

Третя особа - Дніпровська міська рада, місцезнаходження за адресою: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75.

Суддя: Т.П. Терещенко