ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3067/20
Провадження № 2/210/1575/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"04" листопада 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Ромашевського В.Є.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Лариса Вячеславівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 28.05.2020 року до суду з вищеназваним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що його матір ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилася спадщина - частка квартири АДРЕСА_1 . Про смерть матері він дізнався лише через 8 місяців. У травні 2020 року він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку для прийняття спадщини та у зв`язку з тим, що 24.12.2016 року вже видано свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю за заповітом, якою є його племінниця ОСОБА_4 . Причиною пропуску строку для прийняття спадщини стала його юридична безграмотність, що вважає поважною причиною, тому звернувся до суду з цим позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , кожний окремо, позов підтримали, просили задовольнити, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позові.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.58 ЦПК України, надала відзив на позов, в якому заперечувала проти позову, зазначивши, що ОСОБА_5 є її бабусею. Спірна квартира приватизована бабою ОСОБА_5 , дідом ОСОБА_6 , її батьком ОСОБА_7 та нею ОСОБА_4 у 2000 році. Після смерті діда ОСОБА_6 у 2003 році, спадщину після нього прийняли баба та її батько, отримали по 1/8 частці квартири кожний. Після смерті її батька ІНФОРМАЦІЯ_3 спадщину прийняли баба та вона, дочка померлого. Весь цей час вона мешкала в квартирі, продовжувала мешкати в у двох з бабусею, якій було 70 років. Вона потребувала стороннього догляду. Позивач у справі - її дядько, син ОСОБА_5 про матір не турбувався, не відвідував її, іноді телефонував з питанням «Ну що жива ще?», через що вона страждала та іноді відмовлялася від розмови з сином. За життя бабуся склала заповіт на її ім`я. ІНФОРМАЦІЯ_1 бабуся померла, спадкоємцями були вона - спадкоємець за заповітом та ОСОБА_1 - спадкоємець за законом, який знав про смерть матері, але в похованні участі не приймав, мотивуючи тим, що йому спадку не залишилося, тому вона має все робити сама. Через рік після смерті баби, відповідач почав вимагати кошти за 1/2 квартири, оскільки ця частка належала його батькам, погрожував одібрати частку квартири. Починаючи з травня 2018 року позивач звертався до суду з клопотаннями про витребування доказів з метою звернення до суду з позовом, подавав позови щодо визнання недійсним права на спадщину, визнання недійсним заповіту, тому не зрозуміло чому він звернувся до нотаріуса лише у 2020 році, вважає, що підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні, просила у позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти позову, з підстав, викладених у відзиві на позов, просив у позові відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Л.В. в судовому засіданні присутньою не була, про час та місце розгляду справи повідомлена, про причини неявки суд не повідомила.

Вислухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 (а.с.15).

На підставі свідоцтва № НОМЕР_1 на право власності на житло від 09.06.2000 року, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради народних депутатів, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності уповноваженому власнику квартири ОСОБА_5 та членам її сім`ї ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 (а.с.11).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після його смерті дружина ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частку спірної квартири, що вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.06.2004 року (а.с.123), а також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» №4029949 від 02.07.2004 року (а.с.12).

На іншу 1/8 частку квартири після смерті ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_7 (а.с.120, 123).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті спадщину за законом - 3/8 часток квартири отримали мати ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_4 по 1/2 частці спадкового майна (а.с.124).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.98). За життя нею складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігутою Л.В. 18.06.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_5 заповіла належну їй частку квартири та все свої інше майно - ОСОБА_4 , 1989 року народження (а.с.101).

Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с.94) на підставі якої відкрито спадкову справу №128/2016 та 24.12.2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.157).

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13 зворот), тобто на час смерті матері не проживав із нею.

В установлений законом строк до нотаріальної контори позивач не звернувся, мотивуючи тим, що про смерть матері дізнався через вісім місяців та посилався на юридичну необізнаність.

Позивач звернувся до нотаріуса 12.05.2020 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Лігута Л.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку з пропуском строку встановленого для прийняття спадщини (а.с.10).

Згідно з частинами 2, 3 статті 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 відповідач 24.12.2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.157). Згоду на подання позивачем заяви про прийняття спадщини нотаріусу вона не дала, тому позивач звернувся до суду.

За змістом частини 3 статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, суд враховує наступне.

У пункті 2 Листа від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам роз`яснено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини не визначена законодавцем як поважна причина пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Крім того, суд враховує, що позивач, починаючи з травня 2018 року, звертався до суду щодо вирішення спору про спадкування після смерті матері.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру судових рішень - з ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.05.2018 року у справі №210/2550/18, вбачається, що ОСОБА_1 23.05.2018 року звернувся до суду з заявою про витребування доказів до пред`явлення позову , а саме - спадкової справи після смерті ОСОБА_5 . Заява ОСОБА_1 задоволена, спадкову справу витребувано (а.с.52).

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру судових рішень - у жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним права на спадщину (справа №210/4280/18). У зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви позов повернуто позивачу, як не поданий (а.с.51).

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру судових рішень - 19.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним право на спадщину (заповіту) на квартиру та визнати першим спадкоємцем на квартиру (справа №210/5908/18). У зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви позов повернуто позивачу, як не поданий (а.с.56).

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру судових рішень - з ухвали суду від 06.05.2020 року (справа 210/1937/19), яка скасована постановою апеляційного суду від 09.09.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Л.В. про визнання заповіту недійсним. Цивільна справа у теперішній час перебуває на розгляді в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.58, 59).

Отже, наведене свідчить про те, що позивач, звертався, починаючи з травня 2018 року за юридичною допомогою з метою вирішення в судовому порядку питання спадкового майна, яке залишилося після смерті матері, що також підтверджується ним самим (а.с.26), проте звернувся до нотаріуса з заявою лише у травні 2020 року, тобто майже через чотири роки після смерті матері.

Також, суд не бере до уваги роз`яснення позивача до справи від 09.06.2020 року (а.с.25), в яких посилається на те, що відповідач вселилася до спірної квартири у 2016 році та всіляко перешкоджала йому відвідувати матір, у зв`язку з чим він звертався до правоохоронних органів (а.с.28, 30), оскільки зазначені обставини не могли заважати йому цікавитися станом здоров`я матері та своєчасно звернутися до нотаріальної контори після її смерті.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування», судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням викладено, суд не вбачає підстав для надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері, оскільки поважність причин пропуску такого строку ним не доведено, - тому у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст.1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.15, 60, 209, 213-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Лариса Вячеславівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 10 листопада 2020 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_3 ;

- відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_1 ;

- третя особа: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Л.В., адреса: АДРЕСА_4.

Суддя: Н. Ю. Вікторович