Провадження № 2/686/3854/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Бондарчука В.В.

секретаря Петльованої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради, з участю третьої особи приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Твердохліба Валерія Петровича про визначення часток у спільній сумісній власності,

встановив:

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача.

1 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із відповідним позовом, який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 . За заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом Твердохлібом В.П. було заведено спадкову справу 43-2019, однак, у зв`язку із тим, що до спадкової маси увійшла земельна ділянка площею 0,0686 га. по АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , без визначення частки спадкодавця, позивач не може успадкувати її. З огляду на викладене, відповідно до ст.ст.89, 120 ЗК України, ст.392 ЦК України позивач просить її вимоги задовольнити.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача також подав до суду заяву, про розгляд справи без його участі, при вирішенні спору поклався на думку суду.

Приватний нотаріус Твердохліб В.П. в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

2.Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі.

21 вересня 2020 року ухвалою суду було витребувано у приватного нотаріуса Твердохліба В.П. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 .

3.Фактичні обставини справи встановлені судом.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належало домоволодіння про АДРЕСА_1 , розмір часток становив 8/25 та 17/25 відповідно. Відповідне домоволодіння розташовано на земельній ділянці загальною площею 0,0686 га., із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :08:001:0573.

Зазначені обставини підтверджуються витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27 травня 2015 року, згідно якого ОСОБА_1 набула право власності на 17/25 будинковолодіння по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27 травня 2015 року. 8/25 домоволодіння належало ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.03.2015 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією відповідного свідоцтва НОМЕР_1 від 30 серпня 2019 року.

Померла є бабою позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження її батька ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 , де його матір`ю зазначено ОСОБА_2 , копією свідоцтва про одруження батьків позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , серії НОМЕР_3 , копією свідоцтва про народження позивачки, де її батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

На підставі заяви ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Твердохлібом В.П. було заведено спадкову справу №43-2019. Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились.

04 червня 2020 року приватним нотаріусом було повідомлено ОСОБА_1 що для отримання свідоцтва про право на спадщину слід визначити розмір частки земельної ділянки, що належала спадкодавцю.

4.Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав, застосовані норми права.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст.86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного із учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною четвертою вищевказаної статті визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно з частиною першою статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Системний аналіз змісту наведених норм статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України дає підстави для висновку про однакову спрямованість їх положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Таким чином, законодавцем визначено принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України

від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

ч.1 ст.131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування.

В силу ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 заповіла усе своє майно батькові позивача ОСОБА_3 , підтвердженням чого є копія заповіту, посвідченого секретарем виконкому Гнатовецької сільської ради Хмельницького району.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією відповідного свідоцтва від 24 листопада 2014 року НОМЕР_4 .

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» згідно ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що спадкодавцю належало 8/25 часток домоволодіння, відповідно до положень чинного законодавства до нього перейшло й право власності на земельну ділянку, на якій розташована вказана частка домоволодіння, яка також становить 8/25.

Отже, суд вважає, що частка спадкодавця у праві власності на земельну ділянку відповідає частці у спільній частковій власності на житловий будинок, а тому заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.89, 120, 131 ЗК України, ст.ст.372, 377, 392, 1216, 1218, 1225, 1226 ЦК України, ст.ст. 76, 258, 264, 265, 352 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :08:001:0573, загальною площею 0,0686 га. складає 8/25.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) право власності на 8/25 земельної ділянки, загальною площею 0,0686 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :08:001:0573, що розташована по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: Хмельницька міська рада, місцезнаходження вул.Гагаріна, 3 м. Хмельницький, .

Третя особа приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Твердохліб Валерій Петрович, місцезнаходження вул.Подільска, 38 м. Хмельницький.

Повний текст рішення виготовлено 11 листопада 2020 року.

Суддя: