Справа № 536/626/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Пасєчнікової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява обґрунтована тим, що 09.09.2018 року о 01 годині 39 хвилин в м. Кременчуці по вул. Першотравневій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «ВАЗ» д/н НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч на вул. Шевченко на регульованому перехресті не надав дорогу транспортному засобу «Меrcedes» д/н НОМЕР_2 , під його керуванням який рухався в зустрічному напрямку. В результаті цієї дорожньої-транспортної пригоди його автомобіль, яким він керував на законних підставах, отримав механічні пошкодження.

Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.12.2018 року у справі про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначена постанова суду набрала законної сили.

Діями ОСОБА_2 йому було завдано майнову шкоду у розмірі 216168,33 (двісті шістнадцять тисяч сто шістдесят вісім гривень тридцять три копійки) гривень.

Також, ним сплачена вартість висновку експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 1400 гривень.

Страховою компанією «Еталон» було виплачено страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 99 000 гривень.

Таким чином загальна вартість майнової шкоди склала 117 168,33 гривень (216168,33 грн. - 99000 грн).

До сьогоднішнього дня він не отримав ніякого відшкодування зі сторони відповідача, не дивлячись на його постійні звернення до нього та прохання урегулювати це питання мирно.

Також, для захисту своїх прав він вимушений був звернутися до адвоката та сплатити його послуги у розмірі 8000 гривень за підготовку документів до суду та позову.

Вказував, що він управляв транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, а тому має право на відшкодування завданої шкоди.

Крім цього, протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля йому довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що тривалий час він не міг вночі спокійно спати. І до того їхній суворий сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися, крім того пошкодили його улюблений автомобіль. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім нього і члени його родини, що призвело до розладу стосунків.

Крім того, раніше дуже часто на вихідних він із сім`єю виїжджали з міста на відпочинок від тяжкого робочого тижня, після ДТП змога на законний відпочинок зникла. Крім того, на тривалий час після ДТП йому та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, йому довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою.

Розмір заподіяної йому моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести йому і його родині, та витрати, пов`язані з відновленням його психічного стану, відпочинком від усього що сталося з ним та членами його родини.

Розмір його душевних страждань він оцінює в 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося йому перенести зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою.

На підставі вищевикладеного просив суд ухвалити рішення, яким:

- стягнути на його користь з ОСОБА_2 , який мешкає: АДРЕСА_1 суму матеріального збитку, яка складає 117 168,33 гривень (сто сімнадцять тисяч сто шістдесят вісім гривень тридцять три копійки).

- стягнути на його користь з ОСОБА_2 , який мешкає: АДРЕСА_1 , - 20 000 (двадцять тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди.

- стягнути на його користь ОСОБА_2 , який мешкає: АДРЕСА_1 , - витрати на правову допомогу у розмірі 8000 гривень (вісім тисяч гривень).

- стягнути на його користь з ОСОБА_2 , який мешкає: АДРЕСА_1 , - витрати на проведення авто товарознавчого дослідження у розмірі 1400 (тисяча чотириста) гривень.

- стягнути на його користь з ОСОБА_2 , який мешкає: АДРЕСА_1 судові витрати у розмірі 1465 гривень 69 копійок (тисяча чотириста шістдесят п`ять гривень шістдесят дев`ять копійок).

24 червня 2019 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, який обґрунтований зокрема тим, що згідно з додатками до позовної заяви встановлено, що страховою компанією «Еталон», ОСОБА_3 виплачено 99 000 грн. для проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу.

Також, проведеним експертним автотоварознавчим дослідженням встановлено, що вартість матеріального збитку , нанесеного власнику автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 № НОМЕР_3 дорівнює 216 168 грн. 33 коп. Вартість цього ж транспортного засобу з урахуванням пошкоджень складає 70803,14 грн.

З урахуванням виплат за страховим договором ціна позову в частині стягнення матеріальних збитків становить 117 168, 33 грн. З вказаною сумою ціни позову погодитись не можливо, оскільки вона є завищеною та не відповідає фактичним ринковим цінам, які склались на момент розгляду справи судом. Вартість такого транспортного засобу коливається від 150000 до 165000 тис.грн. На момент вчинення дорожньо - транспортної події автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 213 № НОМЕР_3 перебував у незадовільному технічному стані , мав чисельні пошкодження елементів кузову іржою. З урахуванням викладеного, проведення об`єктивного автотоварознавчого дослідження визначить реальну суму збитків необхідну для проведення відновлювальних робіт. Також відповідачем пропонувалось провести добровільне відновлення всього кузову та лако фарбових робіт, що відповідає положенням ч.4 ст.22 ЦК України. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Таким чином, питання відновлення автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 № НОМЕР_3 могло бути вирішено у позасудовому порядку.

Інша частина позову складає стягнення моральної шкоди у сумі 20 000 грн., яку він не визнає в повному обсязі. У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В позовній заяві не наведено жодних обгрунтованих обставин перенесення моральних страждань, саме внаслідок пошкодження його майна. Пошук грошей на відновлюваний ремонт, призвело, на думку позивача, до погіршення його нервового здоров`я, хоча жодним лікарським документом (діагноз, необхідність лікування, список медичних препаратів) це не підтверджено. А твердження про виїзд на автомобілі родиною за місто для відпочинку на вантажному автомобілі взагалі потребує критичного ставлення.

Також власником даного транспортного засобу є інша особа, а не ОСОБА_1 .

Інша часина позову , що підлягає до стягнення, є витратами на правову допомогу у сумі 8000 грн. Вважає цю суму завищеною, оскільки обсяг проведеної роботи не відповідає заявленій сумі, та різниться з рекомендованим тарифами Рад адвокатів багатьох областей України.

Попередній розрахунок суми судових витрат, яку відповідач очікує понести складає приблизно 1500 грн.

27 червня 2019 року ОСОБА_1 надіслав відповідь на відзив, яку обґрунтував зокрема тим, що стороною відповідача не визнається сума матеріальних збитків, яка була зафіксована висновком експертного автотоварознавчого дослідження його автомобіля за № 204 від 12.10.2018 року. Також, у відзиві відповідач вказує, що вартість такого транспортного засобу коливається від 150 000 до 165 000 грн, автомобіль перебував в незадовільному технічному стані, мав численні пошкодження та експертом який проводив дослідження це не було взято до уваги.

З даною думкою відповідача він не згодний, так як не зрозуміло з яких джерел відповідач вказує фактичні ринкові ціни автомобіля. В підтвердження свого твердження відповідач не надає ніяких доказів.

Експертом, був оглянутий даний автомобіль, зафіксовано всі пошкодження, що були зазначені в додатку до дослідження у вигляді фотографій, тобто ставити під сумнів висновок експертного автотоварознавчого дослідження його автомобіля не має ніяких підстав, тим паче відповідачем не приводяться ніякі докази того, що він ставить під сумнів висновки дослідження автомобіля. Відповідач приводе лише свої здогадки та припущення, а не надає докази.

Тобто, стороною відповідача не було надано жодних доказів того, що відповідач не визнає висновок експертного автотоварознавчого дослідження його автомобіля за № 204 від 12.10.2018 року та не може бути взято до уваги судом.

Також, відповідачем не визнається сума моральної шкоди, так як не надані докази моральних страждань, внаслідок пошкодження його майна.

Дане твердження відповідача є безпідставним, так як в позові було точно вказано, які моральні страждання, внаслідок пошкодження майна, він отримав. Він проживає разом з батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Батьки є людьми пенсійного віку та за якими він постійно турбується та піклується: допомагає їм в побуті, возить їх по лікарям на автомобілі, який був пошкоджений після ДТП і їм було необхідно викликати або таксі або їхати громадським транспортом до лікарні, що спричиняло його сім`ї труднощі. Факт лікування підтверджується копією консультативного висновку спеціаліста.

Його батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4 - є фізичними особами-підприємцями, займаються трикотажними виробами, він їм допомагає. Його допомога полягає в транспортних перевезеннях товару. Після ДТП дана допомога ним не здійснювалася, що спричинило як матеріальні втрати так і моральні страждання його та його сім`ї.

В його сім`ї є дача, яка знаходиться за адресою: Кременчуцький район с. Максимівна, тобто за містом. На вихідні, після робочого тижня, він разом з батьками виїжджає на дану дачу. Після ДТП дані виїзди відмінилися і це спричинило моральні страждання, як йому так і його сім`ї.

Крім цього, відповідачем не визнаються витрати на правову допомогу. Відповідач стверджує, що дані витрати завищені та різняться з рекомендованими тарифами Рад адвокатів областей України.

З даним твердженням позивач не згодний, так як йому не зрозуміло, яким чином відповідач визначає обсяг правової допомоги, яку він отримав.

Доводи відповідач у відзиві ніякі не приводить. На що саме посилається відповідач вказуючи на рекомендовані тарифи Рад в адвокатів областей України, відповідач не зазначає взагалі, а лише приводе свої міркування і свої безпідставні твердження. Тим паче, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги, що і було зазначено в договорі про правову допомогу між ним та його адвокатом.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. На адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. На адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.09.2018 року о 01 годині 39 хвилин в м. Кременчуці по вул. Першотравневій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «ВАЗ» д/н НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч на вул. Шевченко на регульованому перехресті не надав дорогу транспортному засобу «Меrcedes» д/н НОМЕР_2 , під його керуванням який рухався в зустрічному напрямку. В результаті цієї дорожньої-транспортної пригоди його автомобіль, яким він керував на законних підставах, отримав механічні пошкодження.

Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.12.2018 року у справі про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначена постанова суду набрала законної сили.

Позивач вказував, що діями ОСОБА_2 йому було завдано майнову шкоду у розмірі 216168,33 (двісті шістнадцять тисяч сто шістдесят вісім гривень тридцять три копійки) гривень, що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження його автомобіля № 204 від 12.10.2018 року.

Страховою компанією «Еталон» було виплачено страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 99 000 гривень.

Загальна вартість майнової шкоди склала 117 168,33 гривень (216168,33 грн. - 99000 грн).

ОСОБА_2 не погоджуючись з даним висновком, заявив клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 08 листопада 2019 року вказане клопотання задоволено та призначено автотоварознавчу експертизу.

На виконання даної ухвали виготовлено висновок експерта № 156-19 від 30 грудня 2019 року, згідно якого:

- вартість автомобіля Mercedes Benz Sprinter 213 № НОМЕР_4 до моменту вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місто 09.09.2018 року о 01 годині 39 хвилин у м.Кременчуці Полтавської області на вул.Першотравневій складає величину 210093,66 грн.

- вартість автомобіля Mercedes Benz Sprinter 213 № НОМЕР_2 з врахуванням пошкоджень, отриманих 09.09.2018 року (в пошкодженому стані) складає величину 61151,75 грн.

Страховою компанією «Еталон» було виплачено страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 99 000 гривень.

З висновку експерта вбачається, що вартість ремонту орієнтовано становить 404342.97 грн.

Відповідно до ст.30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, враховуючи те, що автомобіль фактично знищений, суд вважає, що стягненню підлягає сума по такому розрахунку:

Вартість автомобіля на день вчинення ДТП до такого: 210093,66 грн. вартість автомобіля в пошкодженому стані після ДТП: 61151,75 грн. страхове відшкодування: 99000 грн. = сума що залишається для відшкодування різниці вартості 49 941,91 грн.

Відповідач в своїх запереченнях вказував, що позивач не є володільцем автомобіля.

Суд, вважає, що такі доводи відповідача не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеного у постанові від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.

Крім цього, позивач зазначав, що йому спричинена моральна шкода.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, уповній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Крім цього, в п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Так, позивач обґрунтовував моральну шкоду зокрема таким:

1) протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля йому довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що тривалий час він не міг вночі спокійно спати, сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися, крім того пошкодили його улюблений автомобіль. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім нього і члени його родини, що призвело до розладу стосунків.

2) періодично на вихідних він із сім`єю виїжджали з міста на відпочинок від тяжкого робочого тижня, після ДТП змога на законний відпочинок зникла.

3) на тривалий час після ДТП йому та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, йому довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою.

4) його батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4 - є фізичними особами-підприємцями, займаються трикотажними виробами, він їм допомагає. Його допомога полягає в транспортних перевезеннях товару. Після ДТП дана допомога ним не здійснювалася, що спричинило як матеріальні втрати так і моральні страждання його та його сім`ї.

Досліджуючи зазначене, суд звертає увагу на те, що доказів по 1 пункту суду не надано, тобто відсутні докази на підтвердження проведення ремонтних робіт та їх обсяг, в той час з висновку експерта вбачається, що при огляді автомобіля встановлено, що кузов автомобіля має сліди відновлюваного ремонту, а з фотокарток вбачається, що автомобіль перебуває в пошкодженому стані. Тобто з викладеної інформації не можливо встановити, чи здійснювалися будь-які ремонтні роботи, та те, що зазначені відновлені роботи здійснювалися саме після цієї ДТП, а не раніше.

По п.2 та п.3 також не надано жодного доказу на підтвердження того, що дійсно після ДТП позивач та його сім`я були вимушені пересуватися на громадському транспорті, тобто не надано доказів що в сім`ї позивача відсутні інші транспортні засоби. Крім цього не доведено, що були зірвані заплановані справи та перенесені на інший час, та не зрозуміло суду яким чином при таких обставинах перенесені справи вирішувалися, якщо автомобіль пошкоджений, що на думку позивача не давало змоги його використовувати.

По п.4 також не надано доказів того, що батьки займаються трикотажними виробами, та те що автомобіль використовувався у зв`язку зі здійсненням підприємницької діяльності.

В той час, суд враховує, що ДТП, яка сталася з вини відповідача сама по собі несе моральні страждання.

Згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Закон не виключає визнання моральної шкоди заподіяною у випадку заподіяння шкоди майну особи.

Позивачу пошкодженням у ДТП автомобіля заподіяна, крім майнової також і моральна шкода, яка полягала у нервовому напруженні і хвилюванні, у погіршенні стану даного майна на стільки, що виключало можливість подальшого його використання тривалий час, у побутових незручностях, що виникли у зв`язку з пошкодженням майна і відсутністю можливості його використовувати за призначенням, у погіршенні побутових умов і в зміні побутових звичок, необхідності додаткових зусиль для організації звиклого образу життя.

Таким чином, з огляду на тривалість невизнаного права позивача, суд вважає достатнім присудити до стягнення моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Крім цього, позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 8000 гривень.

Відповідача заперечував щодо такого розміру, оскільки на його думку він є завищеним.

Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Оскільки відповідачем, крім заперечення самого розміру, не доведено неспівмірності витрат, суд не знаходить підстав для зменшення такого розміру.

Також, позивач просив стягнути 1400 гривень витрат на проведення експертизи, в той час судом при ухваленні рішення врахована експертиза на замовлення відповідача, а тому підстав для стягнення цих коштів відсутня.

Крім цього, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 1465 гривень 69 копійок на підставі суми позову у розмірі 148034 гривень 02 копійки, тобто 1 % від суми позову.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір та інші інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом задоволено позовні вимоги частково, а саме на загальну суму 62 941,91 гривень, отже за таких обставин, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача розмір судового збору пропорційний задоволеним вимогам, тобто 1 % від суми 62 941,91 гривень, що становить 629 гривні 92 копійки.

Керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України ст. ст. 76, 82, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 287, 352 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріального збитку, яка складає 49 941,91 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь на користь ОСОБА_1 5000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 8000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 629 гривні 92 копійки.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський