2/953/3555/20
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2020 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради про визнання батьківства особою, яка вважає себе батьком дитини, -

встановив:

08 вересня 2020р. ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м.Харкова із позовом до Служби у справах дітей по Московському району, третя особа: ХМР

про визнання себе батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.09.2020 ухвалою Московського районного суду м. Харкова позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху.

01.10.2020 ухвалою Московського районного суду м. Харкова цивільна справа направлена за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова.

25.11.2020 вищевказана справа надійшла до Київського районного суду м. Харкова та розподілені судді Єфіменко Н.В.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Вимоги до позовної заяви визначені у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а наслідки їх невиконання, передбачені положеннями ст.185 ЦПК України

Так, всупереч ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить: вірного місцезнаходження відповідача (оскільки згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адреса відповідача: м. Харків, вул. Чернишевська, 55), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача; офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін; відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також згідно п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Втім посилання на докази отримання позивачем громадянства США, надання ним матеріальної допомоги дитині та її матері, - у позовній заяві відсутні.

Також позивач не зазначає, з ким на теперішній час мешкає неповнолітня дитина і не вказує процесуальний статус, адреси та засобів зв`язку цих осіб.

До того ж всупереч п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України зміст позовних вимог, пред`явлених до відповідача, а також посилання на докази порушення, невизнання, оспорювання відповідачем прав ОСОБА_1 у позовній заяві не наведені.

Окрім того, вказані у позовній заяві вимоги щодо проведення експертизи, витребування доказів до позовних не належать.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

З урахуванням викладеного, вважаю, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України і без усунення вказаних недоліків не може бути прийнята до розгляду у суді, а тому на підставі ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 260 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради про визнання батьківства особою, яка вважає себе батьком дитини, - залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків тривалістю п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі суду у встановлений судом строк, позов буде вважатися не поданим та буде повернутий позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -