Провадження № 2/682/946/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2020 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу ,
25.08.2020 р ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 246 000 грн 00 коп за договором позики від 29 травня 2019 р та 2460,00 грн сплаченого судового збору.
В заяві до суду позивач просить розглянути справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав повністю, відзив на позов не подав; в судове засідання не з`явився, а в заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності.
Дослідивши позовну заяву та письмові докази, судом встановлено, що між сторонами виникли відносини позики.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
На підтвердження укладення договору позики 29 травня 2019 року відповідач склав розписку про позику у ОСОБА_1 246000 гривень та зобов"язався повернути суму боргу до 31.12.2019 і у випадку прострочення повернення коштів більш як на 30 календарних днів, зобов`язався повернути суму боргу, а також суму грошової фінансової санкції у відповідності до Цивільного кодексу України (а.с.46).
Отже, сторонами дотримано вимог закону щодо форми та умов договору позики, визначених у ст. 1047 ЦК України.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором позики виконав та передав ОСОБА_2 246000 гривень, на що вказує ОСОБА_2 у своїй розписці (а.с.46).
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
ОСОБА_2 зобов"язався повернути позивачу ОСОБА_1 позику в сумі 246000 гривень та у випадку прострочення повернення коштів більш як на 30 календарних днів зобов`язався повернути суму боргу, а також суму грошової фінансової санкції у відповідності до Цивільного кодексу України , про що зазначив в розписці (а.с.46).
Відповідач повернув позивачу лише частину боргу, а саме: 10.07.2019 р - 1500 гривень, 08.08.2019 р - 9500 грн та 09.09.2019 р - 7500 грн, про що зазначеноу розписці (а.с.46 зворот) та скріплено підписом позивача.
Позивач не заявляє вимогу про стягнення з відповідача фінансових санкцій.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі викладеного суд знаходить, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити.
Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь ОСОБА_1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 4-13, 81, 82, 89, 141, 264-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 1047- 1049 ЦК України, суд
в и р і ш и в
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 29.05.2019 р в сумі 227 500 грн 00 коп та 2275 грн 00 коп судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Головуючий суддя Зеленська В. І.