465/8526/14-ц
4-с/465/60/20
У Х В А Л А

Іменем України

18.12.2020року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Валевського Олександра Олександровича,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови у справі №:465/8526/14-ц про закінчення виконавчого провадження від 27.05.2020р. (ВП №:61975377), винесеної державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Валевським Олександром Олександровичем, та зобов`язання Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) вчинити усі необхідні та передбачені законом виконавчі дії у виконавчому провадженні №:61975377, спрямовані на виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 14.07.2015 року по справі № 465/8526/14-ц.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 14 липня 2015 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Фінансова ініціатива» в особі Львівського відділення №5 ПАТ КБ "Фінансова ініціатива", про стягнення банківського вкладу та процентів задоволено повністю. На виконання цього рішення суду по справі № 465/8526/14-ц скаржник отримав виконавчий лист, з яким він звернувся до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ). Однак він 30 червня 2020 року отримав постанову від 27 травня 2020 року про закінчення виконавчого провадження ВП №:61975377, винесену державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Валевським Олександром Олександровичем.

З постановою державного виконавця скаржник не згідний, оскільки з моменту відкриття виконавчого провадження державним виконавцем не було вчинено абсолютно жодних ефективних дій для виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 14 липня 2015 року у справі №:465/8526/14-ц.

Скаржник та представник скаржника в судове засідання не з`явилися, повідомлені судом належним чином, представник подав заяву в якій просить слухати скаргу без його участі.

Державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Валевським О.О. в судове засідання не з`явився, про час дату та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, копії матеріалів виконавчого провадження ВП №:61975377, заяв чи клопотань суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, судом прийнято рішення про розгляд скарги у їх відсутності.

Судом встановлено фактичні обставини справ.

Відповідно до рішення Франківського районного суду м. Львова від 14 липня 2015 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Фінансова ініціатива» в особі Львівського відділення №5 ПАТ КБ "Фінансова ініціатива", про стягнення банківського вкладу та процентів задоволено повністю та вирішено стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» на користь ОСОБА_1 44 650,44 доларів США (сорок чотири тисячі шістсот п`ятдесят доларів США 44 центи) з яких: 43 935 (сорок три тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) доларів США 66 центів сума заборгованості; 714 (сімсот чотирнадцять) доларів США 78 центів розмір 3-х процентів річних, 998,10 Євро(дев`ятсот дев`яносто вісім Євро 10 Євро центів) з яких: 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) Євро 80 Євро центів сума заборгованості; 8 (вісім) Євро 30 Євро центів розмір 3-х процентів річних; 247 240,54 грн.(двісті сорок сім тисяч двісті сорок гривень 54 коп.) з яких: 209 594 ( двісті дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) гривень 01 копійка сума заборгованості; 2015 (дві тисячі п`ятнадцять ) гривень 55 копійок розмір 3-х процентів річних; 35630 (тридцять п`ять тисяч шістсот тридцять) гривень 98 копійок розмір інфляційних втрат.

07 серпня 2015 року Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист № 465/8526/14-ц про стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_1 44650,44 доларів США, 998,10 Євро, 247240,54 грн.

Відповідно до копії постанови державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Валевського О.О. від 27 травня 2020 року виконавче провадження № ВП 61975377 з примусового виконання виконавчого листа № 465/8526/14-ц, виданого 07 серпня 2015 року Франківським районним судом м. Львова, закінчено.

В обґрунтування постанови державний виконавець посилається на те, що за рішенням Правління Національного банку України від 21.05.2019 року № 352-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» було відкликано банківську ліцензію № 219 від 11.10.2011, а за рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.05.2019 № 1268 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та делегування повноважень ліквідатора банку» було запроваджено процедуру ліквідації ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» з 22.05.2019 до 21.05.2021 включно.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Конституційний Суд України, беручи до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, вважає, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом (Рішення Конституційного Суду України від 15 травня 2019 року № 2-рп(ІІ)/2019).

Конституційний Суд України у зазначеному Рішенні також наголошує, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частинами першою, другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2019 року у справі № 761/14537/15-ц дійшов висновку, що враховуючи значний проміжок часу, що пройшов від ухвалення остаточного рішення у справі, звернення його до примусового виконання і до винесення постанови державного виконавця про закінчення без виконання виконавчого провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», дійшов до висновку, що заявник, як особа, яка захищає своє право на захист прав споживача фінансових послуг, фактично втратила за таких обставин можливість задовольнити свої вимоги за рахунок банку відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження» та не повинна нести додатковий тягар із повторного доведення своїх законних вимог відповідно до іншого механізму реалізації таких прав, встановленого державою.

За таких обставин наявність норми пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено закінчення виконавчого провадження у разі прийняття НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, не може суперечити принципу верховенства права, меті й завданням цивільного судочинства, які спрямовані на захист порушеного права та виконання остаточного судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оскільки рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Фінансова ініціатива» в особі Львівського відділення №5 ПАТ КБ "Фінансова ініціатива", про стягнення банківського вкладу було ухвалено 14 травня 2015 року, рішенням Правління Національного банку України від 21.05.2019 року № 352-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» було відкликано банківську ліцензію № 219 від 11 жовтня 2011 року, враховуючи правову позицію колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2019 року у справі № 761/14537/15-ц, суд дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_1 необхідно задоволити.

Керуючись ст. 260, 447-451 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Валевського Олександра Олександровича задоволити.

Визнати неправомірними та скасувати постанову у справі № 465/8526/14-ц про закінчення виконавчого провадження від 27 травня 2020 року (ВП № 61975377), винесену державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Валевським Олександром Олександровичем.

Зобов`язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) вчинити усі необхідні та передбачені законом виконавчі дії у виконавчому провадженні № 61975377, спрямовані на виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 14 липня 2015 року по справі № 465/8526/14-ц.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Г.П. Мигаль