Справа № 139/928/20
Провадження № 2-з/139/1/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

04 листопада 2020 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., отримавши позовну заяву Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом 04 листопада 2020 року.

Разом з цим позовом представник позивач ОСОБА_3 подав заяву (а.с. 39-40) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_1 , а саме на:

-транспортний засіб марки DAF, модель 95-400, 1996 року виготовлення, об`єм двигуна 11 6000 куб. см., дата реєстрації 23.05.2013, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-транспортний засіб марки MAZDA, модель 626, 1998 року виготовлення, об`єм двигуна 2 000 куб. см., дата реєстрації 30.12.2005;

-гідротехнічна споруда (дамба), реєстраційний номер майна: 30997190, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , площею 51, 8, кв.м.

Вважаю, що клопотання підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного:

Із частин 1 і 2 ст. 149 ЦПК України слідує, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову, яке допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Одним із видів забезпечення позову, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, є накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п. 4 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 221882339 від 28 серпня 2020 року (а.с. 42) стверджується належність відповідачу ОСОБА_1 гідротехнічної споруди (дамба): реєстраційний номер майна: 30997190; адреса: АДРЕСА_1 ; площа 51, 8, кв. м. Однак заявником не надано суду доказів про вартість такого нерухомого майна.

Також, інформаційною довідкою з сервісного центру за податковим номером (а.с. 43) та витягом з єдиної бази МВС (а.с. 44) доводиться належність ОСОБА_1 транспортного засобу марки DAF, модель 95-400, 1996 року виготовлення, об`єм двигуна 11 6000 куб. см., дата реєстрації 23.05.2013 року., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; і транспортного засобу «MAZDA», модель 626, 1998 року виготовлення, об`єм двигуна 2 000 куб. см., дата реєстрації 30.12.2005 року, ринкова вартість яких становить 34 100 гривень та 92 398 гривень відповідно.

В той же час, до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявлено позовну вимогу на суму 88 193 гривні 13 копійок.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 25 вересня 2019 року у справі 320/3560/18 зазначав, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що такий захід забезпечення позову як накладення арешту на рухоме майно на суму 126498 гривень плюс арешт на нерухоме майно у вигляді гідроспоруди, є неспіврозмірним до заявленої позовної вимоги на суму 88 193 гривні. Таким чином, враховуючи ціну позову та вартість наявного у власності відповідача ОСОБА_1 майна, вважаю, що заява про забезпечення позову має бути задоволена частково, зокрема, шляхом накладення арешту лише на рухоме майно, вартість якого відповідає ціні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, п. 3 ч. 1 ст. 353 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Вимогу представника позивача про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на належний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , транспортний засіб марки MAZDA, модель 626, 1998 року виготовлення, об`єм двигуна 2 000 куб. см., дата реєстрації 30.12.2005.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Оскарження ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Суддя: _______________