УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши заяву адвоката Резуненко Д.С. (місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Старообрядницька, буд. 17) який діє на підставі ордеру в інтересах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого на підставі ордеру діє адвокат Резуненко Д.С. до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця,

в с т а н о в и в :

29.12.2020 року представник позивача ОСОБА_5 діючи в інтересах ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця, у якому просив:

- визнати договір купівлі-продажу від 13.10.2005р. нежилого приміщення (1 поверх) загальною площею 43, 5 кв.м, по АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_3 як продавцем та ОСОБА_2 як покупцем, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Ліною Володимирівною недійсним в частині покупця;

- визнати позивача покупцем нежилого приміщення (1 поверх) загальною площею 43,5 кв.м, по АДРЕСА_2 за договором купівлі-продажу нежилого приміщення від 13.10.2005р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Ліною Володимирівною;

- стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати, в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Станом на 29.12.2020 року провадження у справі не відкрито.

29.12.2020 року представник позивача подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на нежиле приміщення (1 поверх) загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 101).

Представник позивача у заяві про забезпечення позову вказує, що джерелом походження грошових коштів на купівлю спірного нерухомого майна був отриманий ОСОБА_1 кредит у ВАТ «Кредитпромбанк».

На теперішній час зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №06.1./25/05-Nkln 14.10.2005 р. є виконаними, а тому іпотечний договір, предметом якого є спірне нерухоме майно по АДРЕСА_2 є також припиненим. Оскільки оригінал договору купівлі-продажу від 13.10.2005р. про придбання спірного нерухомого майна знаходиться у позивача, ОСОБА_2 отримала його дублікат, що свідчить про намір відчужити спірне нерухоме майно, що утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а можливо, й взагалі призведе до неможливості його виконання.

Вказав, що не має необхідності для застосування зустрічного забезпечення, так як обраний спосіб забезпечення позову не несе загрози заподіяння збитків відповідачам.

За протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.12.2020 року, заяву про забезпечення позову 29.12.2020 року передано судді Булах Є.М.

У відповідності із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження до суду без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорювань право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову, зокрема є накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, необхідно врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Зі змісту позовних вимог встановлюється, що предметом позову у справі є визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця.

В той же час, КЦС у складі ВС у постанові №700/720/17 від 06.05.2020 року звернув увагу на те, що позовна вимога про недійсність правочину полягає у констатації цього факту.

Отже, помилковим є твердження заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду про визнання правочину недійсним.

За таких обставин, враховуючи недоведеність заявником тієї обставини, що невжиття заходів забезпечення позову у даній цивільній справі зробить неможливим або утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, непорушності права власності відповідача до моменту вирішення справи по суті, а також невідповідність обраного виду забезпечення позову, позовним вимогам, суд вважає заяву про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню.

За приписами ч. ч. 7, 11 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Керуючись ст. 153, 260-261, 353-355 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_5 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) який діє на підставі ордеру в інтересах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого на підставі ордеру діє адвокат Резуненко Д.С. до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення(проголошення) до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 29.12.2020 року.

Суддя Є.М. Булах