Справа № 185/7170/18
Провадження № 2/185/252/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Кучеренко Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу ЄУ № 185/7170/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа: ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2018 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку позовну заяву до ОСОБА_2 в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 . Після смерті останньої відкрилась спадщина, яка складається з кв. АДРЕСА_1 . Право власності на вищевказану квартиру належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.05.2002 за р. №7-1231 зареєстрованого Першою Донецькою державною нотаріальною конторою. Спадкоємцями першої черги по закону є діти померлої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О.В. з заявою про прийняття спадщини на майно, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Постановою від 15.08.2018 позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що не подано відомості та документи необхідні для вчинення нотаріальної дії. За таких обставин визнання права власності можливо тільки в судовому порядку.

27.09.2018 року ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Зінченко А.С. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та призначено справу до підготовчого судового засідання.

19.11.2018 до суду надійшла зустрічна позовна заява представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою суду від 22.11.2018зазначену зустрічну заяву залишено без руху, та надано термін для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

22.11.2018 ухвалою суду продовжено строк проведення підготовчого провадження в цивільній справі ЄУ № 185/7170/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - на 30 днів.

10.12.2018 в порядку усунення недоліків до суду надійшли уточнення до зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в якому ОСОБА_2 просить визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 . Обґрунтування вимог позивача ОСОБА_2 аналогічні позивачу за первісним позовом, додатково зазначає, що постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О.В. 19.09.2018 останньому було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що не подано відомості та документи необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Ухвалою суду від 12.02.2019 прийнято зустрічний позов представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

12.04.2019 ухвалою суду зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надати суду в строк до 05 червня 2019 року завірені належним чином копії: заповіту, складеного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_3 , ухвали про відкриття провадження у справі № 185/2052/19.

Також зобов`язано Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак Оксану Володимирівну надати суду завірену належним чином копію всієї спадкової справи № 15/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 № 62297858 (копія справи Вами надавалась за вих. 323/01-16 від 13.11.2018).

Залучено до участі у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 .

Закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа: ОСОБА_3 , та призначено справу до судового розгляду по суті.

05.06.2019 ухвалою суду провадження у справі ЄУ № 185/7170/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа: ОСОБА_3 , - зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ЄУ №185/2052/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 приватного нотаріуса Миколаївського нотаріального округу про визнання в порядку спадкування за заповітом права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

10.03.2020 ухвалою суду поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа: ОСОБА_3 та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

13.05.2020 ухвалою суду зупинено провадження у справі ЄУ № 185/7170/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа: ОСОБА_3 до набрання законної сили судовим рішенням Верховного суду по справі ЄУ №185/2052/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

17.09.2020 ухвалою суду поновлено провадження у вищезазначеній справі.

В судове засідання позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не з`явилися, позивач надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності з використанняпідсистеми «Електронний суд», позовну заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, після ухвалення вступної та резолютивної частини рішення суду 28.10.2020 в 12.11 год та 12.24 год надіслали суду електронною поштою без ЕЦП на загальну електронну поштову скриньку суду, без використання підсистеми «Електронний суд», заяви про відкладення розгляду справи, посилаючись на спалах вірусу COVID-19, поважних причин неявки в судове засідання та доказів таких поважних причини не зазначили та не надали.

Згідно зі ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених ЦПК України, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України, письмова заява підписується заявником чи його представником.

Згідно з ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, коли його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

З урахуванням вищезазначеного, так як всі учасники справи були повідомлені належним чином про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи та їх заявами, ОСОБА_1 надав належним чином заяву про розгляд справи без його участі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, поважних причин неявки не повідомили, їх нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як було встановлено при розгляді справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є рідними братами від батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , відповідно до копії свідоцтв про народження, серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 74 років в м. Донецьк, відповідно копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 11.05.2002 за р. №7-1231 зареєстрованого державним нотаріусом Власовою О.М. Першої Донецької державної нотаріальної контори, копії технічного паспорта, квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 66,50 кв.м. житловою площею 44.10 кв.м. належить ОСОБА_4 .

Спадкоємцями першої черги за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є її діти: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Відповідно до копії повторного свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_4 , шлюб між померлою ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_6 розірваний 24.02.1987.

ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , в зв`язку з тим, що не подано відомості та документи необхідні для вчинення нотаріальної дії, що підтверджується постановою від 15.08.2018 приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О.В.

ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , в зв`язку з тим, що не подано відомості та документи необхідні для вчинення нотаріальної дії, що підтверджується постановою від 19.09.2018 приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О.В.

Третя особа - ОСОБА_3 є онуком померлої ОСОБА_4 , сином ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

26.11.2017 в тимчасово окупованому м. Донецьк ОСОБА_4 склала заповіт яким заповідала належне їй майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , заповіт посвідчено 26.11.2017 року нотаріусом Донецького нотаріального округу Пауковим Д.Л., ДНР, м. Донецьк.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.09.2019, яке набрало законної сили 18.02.2020, в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом відмовлено.

18.02.2020 постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 28.08.2020 касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.09.2019 та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18.02.2020 залишено без змін.

Вищезазначеними рішеннями судів встановлено, що заповіт ОСОБА_4 , посвідчений 26 жовтня 2017 року нотаріусом ДНР Донецького міського нотаріального округу Пауковим Д. Л. є недійсним, оскільки він посвідчений (виданий) службовою особою (нотаріусом) на тимчасово окупованій території, на якій органи державної влади, посадові та службові особи України не здійснюють свої повноваження. Оскільки зазначений заповіт відповідно до положень статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків, тобто є нікчемним, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання за ОСОБА_3 права власності на спадкове майно за цим заповітом.

Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Стаття 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

В силу ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У частині 2 статті 1274 ЦК України зазначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 входить право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину, яка відкрилася після смерті їх матері ОСОБА_4 прийняли, оскільки в установлений законом строк звернулись з відповідними заявами до нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи №15/2018.

Статтею 1267 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись принципом верховенства права, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа: ОСОБА_3 підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Керуючись ст. 5,12,13, 81, 89, 258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа: ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 .

Учасники справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_5 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко