233 № 233/8458/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» про захист прав споживачів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» про захист прав споживачів (а.с.20-22), в якому просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок сум, сплачених у період з 01.05.2016 по 01.11.2018 за житлово комунальну послугу централізоване опалення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що він є споживачем комунальної послуги централізованого опалення квартири, де він мешкає, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 . Вказана квартира належить йому на праві приватної власності. Виробником та постачальником теплової енергії до його помешкання є відповідач.

Постановою КМУ № 758 від 01.10.2015 було затверджено Положення (далі Положення) про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період).

Відповідно до п.3 Положення, ним встановлені такі обов`язки для:

- ПАТ «Укргазвидобування»: продавати природний газ НАК «Нафтогаз України» та обов`язок НАК «Нафтогаз України» придбавати такий природний газ для формування ресурсу природного газу для побутових споживачів та виробників теплової енергії в рамках надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню в обсязі, за цінами, на умовах та у порядку, що визначені пунктами 5-8 цього Положення;

- НАК «Нафтогаз України» постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та у порядку, що визначені пунктами 15-17 цього Положення.

Абзацом 2 пункту 5 Положення було передбачено, що НАК «Нафтогаз України» зобов`язаний придбавати природний газ, видобутий ПАТ «Укргазвидобування», для формування ресурсу природного газу для виробників теплової енергії відповідно до цього Положення за цінами, на умовах та в порядку, що визначаються пунктами 6-8 цього Положення.

Відповідно до пункту 16 Положення, НАК «Нафтогаз України» постачає природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за регульованою ціною (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідного до Податкового кодексу України, яка в період з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2-16 року (включно) визначається для:

-виробників теплової, які безпосередньо приєднані до газотранспортної системи в розмірі 1843,28 грн за 1000 куб метрів;

-всіх інших виробників теплової енергії 1770,74 грн за 1000 куб метрів.

Регульована ціна для виробників теплової енергії в період з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) встановлюється окремим рішенням КМУ.

27.04.2016 КМУ було прийнято постанову № 315, якою було внесено суттєві та чисельні зміни до Положення, затвердженого постановою КМУ № 758.

Так, було змінено, зокрема, вищезгаданий пункт 16 Положення, який було викладено в такій редакції «НАК «Нафтогаз України» у період із 01 травня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) постачає природний газ виробникам теплової енергії за регульованою ціною (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) з метою надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню в розмірі 4942 грн за 1000 куб метрів, а для виробництва теплової енергії для релігійних організації у розмірі 2471 грн за 1000 куб метрів.

Таким чином, внаслідок прийняття КМУ постанови № 315 від 27.04.2016, ціна газу, який придбавається виробниками теплової енергії у НАК «Нафтогаз України», була збільшена на 2098,72 грн, тобто в 2,68 рази.

Після прийняття КМУ постанови № 315 середня ціна Гкал теплової енергії збільшилася з 678,92 грн до 1303,36 грн, вартість опалення без лічильника з 17,22 грн за кв.м до 32,81 за кв.м (в 1,9 разів).

Згідно з п.21 постанови КМУ «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги», ціна на паливо, в тому числі газ, включається до складу прямих матеріальних витрат, які є складовими планової виробничої собівартості теплової енергії, її транспортування та постачання.

Тобто, після набрання чинності постановою КМУ № 315 від 27.04.2016 собівартість виробництва теплової енергії, а як наслідок і вартість житлово-комунальної послуги з централізованого опалення збільшилася у зв`язку зі зростанням (у більш ніж 2 рази) ціни на газ.

Найбільш очевидним свідченням цього є квитанції на оплату послуги з централізованого опалення його квартири, починаючи з опалювального сезону 2016 року, сплачені суми у яких є значно більшими, ніж суми, сплачені ним, наприклад, у 2014-2015 роках.

У період часу з 01.05.2016 по 01.11.2018 ним сплачувалася плата за теплопостачання згідно із нарахуваннями ВО «Костянтинівкатепломережа».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 по справі № 826/9665/16 за позовами Громадської організації «Тарифна Мобілізація», ОСОБА_2 до КМУ, постанова КМУ № 315 від 27.04.2016 була визнана протиправною та нечинною з моменту її прийняття, тобто з 27.04.2016.

Звертає увагу, що постанова № 315 від 27.04.2016 була визнана протиправною та нечинною повністю, а не лише в частині, що встановлювала граничну роздрібну ціну на газ. Таким чином, протиправним і нечинним із моменту прийняття є і підпункт 4 пункту 2 постанови № 315 щодо підвищення більше, ніж в два рази ціни на газ, який купується виробниками теплової енергії у НАК «Нафтогаз України».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 по справі № 826/9665/19 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 було залишено без змін.

Відповідно до частини 2 статті 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення», державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товари витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019, постанову № 315 від 27.04.2016 визнано протиправною, а значить ціни на газ, в тому числі і той, що придбавається для виробництва теплової енергії та її постачання побутовим споживачам комунальних послуг, встановлені цією постановою, не є економічно обґрунтованими.

Згідно із ст. ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 2, 14 КАС України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 по справі № 826/826/16 є обов`язковим для виконання і виконавцем послуги централізованого опалення (до собівартості якої входить ціна на газ), тому що у вказаний вище період часу постачання йому (виконання для нього) послуги з централізованого опалення здійснювалося за ціною, у складі якої була врахована (закладена) ціна на газ, встановлена протиправною і нечинною постановою КМУ № 315.

У постанові ВП Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 757/31606/15-ц, зокрема, судом було зроблено висновок про те, що у разі відміни судом акту, яким встановлені тарифи на житлово-комунальні послуги, за зверненням споживача їх виконавець (постачальник) повинен здійснити перерахунок.

06.11.2019 він направив відповідачу заяву з проханням здійснити перерахунок сум, сплачених ним у період з 01.05.2016 по 01.11.2018 за житлово - комунальну послугу централізоване опалення.

03.12.2019 він рекомендованим листом отримав відповідь на цю заяву за вих. 2668 від 25.11.2019. В перерахунку йому було відмовлено з посиланням на те, що ВО «Костянтинівкатепломережа» обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» не наділена повноваженнями з перегляду тарифів та рекомендовано звернутися до суду. Вважає таку відповідь відпискою, не бажанням відповідача виконувати постанову ВП ВС від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц.

Обґрунтованого розрахунку сум, що оспорюються, тобто зазначення розрахунку конкретної грошової суми, яку він просить зобов`язати відповідача повернути або врахувати в якості переплати у рахунок майбутніх платежів; зазначення інформації в якому розмірі оплачувалися ним послуги відповідача у спірний період помісячно та який розмір оплати послуг мав бути застосований у спірний період часу помісячно, він надати не може. Для складання цього розрахунку потрібна спеціальна бухгалтерська освіта, спеціальні знання, спеціальні програми. На його переконання, цей розрахунок може та повинен зробити відповідач.

Відповідач, у строк встановлений ухвалою судді від 03 січня 2020 року, відзив на позовну заяву не подав.

Під час розгляду справи судом були прийняті такі процесуальні рішення:

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 січня 2020 року відкрито провадження у цій справі, справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, встановлені строки на подання заяв по суті (а.с.28-29).

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є споживачем комунальної послуги централізованого опалення квартири АДРЕСА_2 , яка надається Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа».

У період з 01.05.2016 по 01.11.2018 позивач споживач послуги відповідача, що ним не оспорюється.

06 листопада 2019 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок сум, сплачених ним у період з 01.05.2016 по 01.11.2018 за житлово-комунальну послугу централізоване опалення (повернувши йому зайво сплачені ним грошові кошти, або врахувати їх в якості переплати у рахунок майбутніх платежів) згідно із рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 по справі № 826/826/16, якою визнано протиправною та нечинною постанову КМУ № 315 від 27 квітня 2016 року «Про внесення змін до постанови КМУ від 01.10.2015 року № 758» з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016 (а.с. 9-11).

Листом відповідача від 25.11.2019 № 2668, позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку за заявою від 06 листопада 2019 року (а.с.14).

Спірними є правовідносини між сторонами щодо обов`язку відповідача здійснити перерахунок вартості послуг з теплопостачання, які були надані позивачу у період з 01.05.2016 по 01.11.2018 у зв`язку із визнанням протиправною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758» з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно із ст. 16 Закону України «Про теплопостачання» до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у сфері теплопостачання належать: розробка методик розрахунків тарифів на виробництво теплової енергії та плати за її транспортування та постачання; забезпечення проведення єдиної тарифної політики у сфері теплопостачання; ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім виробництва теплової енергії на установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), діяльності з виробництва теплової енергії на теплоцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках, транспортування її тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах, що перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами); затвердження в установленому порядку ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, з транспортування і постачання теплової енергії та порядку контролю за їх додержанням; розроблення і затвердження методології (порядку) формування тарифів на теплову енергію у сфері теплопостачання для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках;

встановлення тарифів на теплову енергію суб`єктам природних монополій у сфері теплопостачання, ліцензування діяльності яких здійснюється Комісією; здійснення загального контролю за додержанням ліцензійних умов; розгляд справ про порушення ліцензійних умов і за результатами розгляду прийняття рішень у межах своїх повноважень; захист прав споживачів; інформування громадськості про свою роботу, здійснення у встановленому законодавством порядку видавничої діяльності у сфері теплопостачання.

Статтею 20 Закону України «Про теплопостачання» встановлені загальні засади формування тарифів на теплову енергію та передбачено, що тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (ч.1). Тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими (ч.2). Спори щодо формування та встановлення тарифів на теплову енергію вирішуються в судовому порядку (ч.19).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуги» , Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг здійснює: ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах, що перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами); розроблення і затвердження ліцензійних умов та порядку контролю за їх дотриманням у сфері теплопостачання; розроблення порядків (методик) формування тарифів на комунальні послуги для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках; встановлення тарифів на комунальні послуги суб`єктам природних монополій та суб`єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно із постановою КМУ від 05.08.2015 № 609 «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», органом, який здійснює ліцензування господарської діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, окрім НКРЕКП, є обласна державна адміністрація.

З 01 травня 2016 року діяли тарифи, встановлені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 № 1172 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг».

З 01 липня 2016 року діють тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для населення встановлені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.06.2016 № 1101 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 № 1171».

Перегляд тарифів на послуги з централізованого опалення, з урахуванням Рішення окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 у справі № 826/9665/16, органом ліцензування не проводився.

Крім того, у судовому порядку не визнавалися незаконними і нечинними з моменту їх прийняття тарифи, які застосовувалися відповідачем при виставленні рахунку позивачу у спірній період часу.

За таких обставин, а також враховуючи, що відповідач не наділений повноваженнями з перегляду тарифів, підстави для здійснення перерахунку відсутні.

При цьому, суд також зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року № 826/9665/16, яке набрало законної сили 08 липня 2019 року, визнано протиправною та нечинною з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016 постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27 квітня 2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758».

Постановою КМУ № 315 від 27 квітня 2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 758» тарифи на послуги з централізованого опалення для населення не визначалися, а отже визнання протиправною та нечинною цієї постанови не може бути підставою для здійснення відповідачем перерахунку сум, сплачених позивачем у період з 01.05.2016 по 01.11.2018 за житлово - комунальну послугу централізоване опалення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, а саме судовий збір, необхідно віднести на рахунок держави, оскільки в задоволені позову відмовлено, а позивач при подачі позову був звільнений від його сплати.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (84307, Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний,2, ) в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» (, адреса:и Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Левобережна, 62) про захист прав споживачів відмовити в повному обсязі.

Повний текст рішення складено 13 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.В. Каліуш