Справа № 591/6908/20
Провадження № 6/591/355/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого - судді Северинової А.С.

з участю секретаря судового засідання Терещенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Табули Юлії Олександрівни про примусове проникнення до житла, -

в с т а н о в и в :

06 листопада 2020 року старший державний виконавець звернувся до суду із зазначеним поданням, яке мотивує тим, що на виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження за № 42769936 з примусового виконання виконавчого напису № 926, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу про звернення стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 для погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі 77 067,11 доларів США основного боргу та 1700 грн витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису, що всього становить у гривневому еквіваленті 731 980 грн 23 коп.

Державний виконавець зазначає, що з моменту прийняття ним на примусове виконання вказаного виконавчого листа було здійснено перевірку майнового стану боржника та накладено арешт на все нерухоме майно боржника. Також державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій неодноразово були здійснені виходи за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , проте двері ніхто не відчинив, про що складалися акти, а боржнику залишалися виклики з вимогою з`явитися до державного виконавця. 11 вересня 2020 року на адресу Зарічного ВДВС у місті Суми Пн-Сх МРУМЮ (м. Суми) надійшла заява від боржниці ОСОБА_1 , зі змісту якої вбачається, що вона повідомлена про наявність виконавчого напису нотаріуса та про те, що на виконанні у відділі перебуває виконавчий документ, а також про отримання нею попередження про проведення опису квартири. 25 вересня 2020 року державним виконавцем рекомендованим листом було направлено повідомлення про проведення опису 02 жовтня 2020 року. Державним виконавцем 02 жовтня 2020 року здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , проте двері вказаної квартири ніхто не відчинив.

Посилаючись на обставини того, що у добровільному порядку боржниця доступ державному виконавцю до квартири не надає, державний виконавець просить надати дозвіл на примусове входження до квартири.

Відповідно до частини 11 статті 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Старший державний виконавець Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Табула Ю.О. в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданням таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 31 березня 2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 926, виданого 14 березня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу про звернення стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно (квартиру АДРЕСА_1 ), та належить ОСОБА_1 для погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі 731 980 грн 23 коп. (а.с. 4-5).

Під час неодноразових виходів державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 потрапити до квартири, що належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 , не виявилось можливим, про що державним виконавцем було складено відповідні акти від 01 вересня 2020 року, від 04 вересня 2020 року та залишені вимоги державного виконавця залишатися вдома у призначений час та надати безперешкодний доступ для проведення державним виконавцем виконавчих дій, а саме: опису та арешту майна в рахунок погашення заборгованості. Також боржнику було залишено виклик у визначений час з`явитися до державного виконавця (а.с. 19-30).

11 вересня 2020 року на адресу Зарічного ВДВС у місті Суми Пн-Сх МРУМЮ (м. Суми) надійшла заява від боржниці ОСОБА_1 , зі змісту якої вбачається, що вона ознайомлена про наявність виконавчого напису нотаріуса та про те, що на виконанні у відділі перебуває виконавчий документ та отримала попередження про проведення опису квартири. При цьому, боржниця просить зупинити його виконання за станом здоров`я та наявності у неї другої групи інвалідності, а також посилаючись на те, що з 13 березня 2020 року і на даний час на території України запроваджено карантин (а.с. 31-35).

25 вересня 2020 року державним виконавцем рекомендованим листом було направлено повідомлення про проведення опису 02 жовтня 2020 року з вимогою знаходитись за адресою: АДРЕСА_1 та надати безперешкодний доступ для проведення державним виконавцем виконавчих дій, а саме: опису та арешту майна в рахунок погашення заборгованості (а.с. 36, 37).

02 жовтня 2020 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , проте двері вказаної квартири ніхто не відчинив, про що державним виконавцем був складений відповідний акт від 02 жовтня 2020 року (а.с. 38).

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У справі «Кайсин проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, якби внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін.

Згідно ст. 30 Конституції України проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

Таким чином, гарантована Основним законом недоторканість житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження прав особи на недоторканість житла, яке визначено у Конституції України, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника відповідно до якого звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку про законодавче збалансування прав як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Процесуальний порядок вирішення питання про примусове проникнення до житла регламентовано ст. 439 ЦПК України, згідно якої при виконанні судових рішень державний виконавець наділений правом звернутися до суду з поданням щодо вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи, або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

З наданих матеріалів вбачається, що державним виконавцем вживаються всі можливі заходи щодо повного виконання виконавчого документа, якими, однак, його виконати не вдалось. Боржниця була обізнана як із наявністю виконавчого провадження, так і з наявністю заборгованості по ньому. Вона свідомо не допустила державного виконавця до власного житла для проведення опису належного їй майна та проігнорувала виклики до виконавця з метою вирішення питання щодо подальшого погашення заборгованості.

Таким чином, дії (бездіяльність) боржника призводять до тривалого невиконання виконавчого документа (виконавчого напису нотаріуса), що тягне за собою порушення строків виконання, а також порушує вимоги чинного законодавства щодо обов`язковості судових рішень.

З огляду на викладене та враховуючи, що боржник в добровільному порядку ухиляється від виконання виконавчого документа, ігноруючи та всіляко перешкоджаючи діям виконавця, добровільно допускати до будинку державного виконавця з метою проведення арешту й опису належного їй майна відмовилась, що ускладнює виконання виконавчого документа, тому наявні підстави для задоволення подання та надання дозволу на примусове проникнення до житла.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст.ст. 2, 260, 439 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Табули Юлії Олександрівни про примусове проникнення до житла задовольнити.

Надати дозвіл старшому державному виконавцю Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Табулі Юлії Олександрівні на примусове входження до житла, а саме: квартири АДРЕСА_1 для примусового виконання виконавчого напису № 926, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу про звернення стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 для погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі 77 067,11 доларів США основного боргу та 1700 грн витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису, що всього становить у гривневому еквіваленті 731 980 грн 23 коп.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 06 листопада 2020 року.

Суддя А.С. Северинова