Провадження №2/592/3172/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Литовченка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Черей С.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що з З 27.01.1976 року по 22.04.2020 року, позивачка перебувала у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш». 22.04.2020 року позивачка звільнилася з роботи у зв`язку із виходом на пенсію, (ст. 38 КЗпП України). Позивачка працювала за професією маляра (зайнята на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки). Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 18.08.2020 року (далі - Акт) позивачці були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ І стадії токсичної етіології у фазі загострення. Емфізема легень І ступеню. Легенева недостатність І ступеню. Захворювання професійне. Хронічна рецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двобічним корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, деформуючого спондильозу, спондилоартрозу попереково-крижового відділу, протрузії МХД L4-L5, L5-S1; стеноз хребетного каналу на поперековому рівні, з м`язово-тонічним та больовим синдромами, з порушенням функції хребта та нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалих фізичних навантажень на виробництві. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху IV ст. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт токсичної етіології в фазі нестійкої ремісії. Захворювання професійне. (Основний діагноз). ІХС. Дифузний кардіосклероз. Недостатність мітрального та трискупідального клапанів І ст. Шлуночкова екстрасистологія. СН І ст. ФК 2. Гіпертонічна хвороба II стадії, 2 ступеню, ризик IV. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична) І-ІІ ст. з ХПК переважно у вертебро-базилярному. ДОА колінних суглобів, артралгія. ПФС III ст. Остеохондроз шийного відділу хребта, кили дисків на рівні С4-С7, вертеброгенна цервікоалгія. Гіперметропія слабкого ступеню обох очей. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутній діагноз).

16.09.2020 року позивачу на МСЕК первинно встановлено 60% стійкої втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання, третю групу інвалідності. Просив стягнути з відповідача на його користь 60 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я.

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

Представник відповідача належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзиву не надав.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у період з 27.01.1976 по 22.04.2020 перебувала у трудових відносинах із відповідачем - Акціонерним товариством «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (а.с. 7-8).

Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 18.08.2020 ОСОБА_1 встановлено діагноз: ХОЗЛ І стадії токсичної етіології у фазі загострення. Емфізема легень І ступеню. Легенева недостатність І ступеню. Захворювання професійне. Хронічна рецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двобічним корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, деформуючого спондильозу, спондилоартрозу попереково-крижового відділу, протрузії МХД L4-L5, L5-S1; стеноз хребетного каналу на поперековому рівні, з м`язово-тонічним та больовим синдромами, з порушенням функції хребта та нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалих фізичних навантажень на виробництві. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху IV ст. Захворювання професійне, від тривалого впливу виробничого шуму. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт токсичної етіології в фазі нестійкої ремісії. Захворювання професійне. (Основний діагноз). ІХС. Дифузний кардіосклероз. Недостатність мітрального та трискупідального клапанів І ст. Шлуночкова екстрасистологія. СН І ст. ФК 2. Гіпертонічна хвороба II стадії, 2 ступеню, ризик IV. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична) І-ІІ ст. з ХПК переважно у вертебро-базилярному. ДОА колінних суглобів, артралгія. ПФС III ст. Остеохондроз шийного відділу хребта, кили дисків на рівні С4-С7, вертеброгенна цервікоалгія. Гіперметропія слабкого ступеню обох очей. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутній діагноз). При цьому встановлено, що професійне захворювання виникло у зв`язку з недосконалістю технологічного процесу, перебування в зоні підвищеного рівня виробничого шуму, хімічних речовин, та фізичне навантаження (п.18) (а.с.9-12).

16.09.2020 ОСОБА_1 пройшла первинний огляд МСЕК і їй встановлено 60 % втрати професійної працездатності первинно та встановлено 3 групу інвалідності.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, а тому обов`язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган.

Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуваючи у трудових правовідносинах з відповідачем отримала професійне захворювання у зв`язку з недосконалістю технологій, неефективним використанням засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці, тобто проведенням робіт в умовах несприятливого мікроклімату підвищеного рівня виробничого шуму, пилу та показників важкості праці.

Зважаючи на те, що професійне захворювання ОСОБА_1 отримала внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних і нешкідливих умов праці, отримане позивачем професійне захворювання негативно вплинуло на її стан здоров`я, який постійного погіршується та призвів до встановлення третьої групи інвалідності, від чого вона зазнає моральних страждань, вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а тому завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню роботодавцем.

З огляду на викладене, ураховуючи роз`яснення, надані в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, враховуючи характер та обсяг страждань ОСОБА_1 , тривалість вимушених змін у її життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 24 000 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263 та 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я - 24 000,00 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» - м. Суми пл. Привокзальна, 1, .

Суддя О.В. Литовченко