Справа № 297/2020/20
09 грудня 2020 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Михайлишин В. М., за участю секретаря Куні О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача орган опіки та піклування Берегівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача орган опіки та піклування Берегівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, а саме:
-позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 аліменти на утримання спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Позов мотивований тим, що 14.09.2018 року позивач із відповідачкою зареєстрували шлюб в Ужгородському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено актовий запис № 746. Від спільного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , який проживає разом із позивачем та знаходиться на його утриманні.
Як зазначає позивач, з дня народження сина вони з відповідачкою проживали разом до квітня 2020 року, а в подальшому остання покинула їх і зникла, як йому відомо, за кордон. Так, з народження дитини, він, позивач, дбає, хвилюється та виховує сина самостійно, так як його мати покинула його після того як йому виповнилося 2 місяці. Окрім цього, під час спільного проживання відповідачка дбала лише про себе, а після отримання соціальної допомоги при народженні сина орендувала квартиру на два місяці. В подальшому, коли у відповідачки закінчились дитячі кошти і вона зобов`язана була покинути квартиру, остання повідомила щоб він, позивач, забирав дитину до себе або вона влаштує сина у дитячий притулок.
На даний час дитина проживає разом із позивачем у квартирі матері позивача, яка також допомагає фінансово, оскільки він, позивач, не має можливості влаштуватися на роботу. При цьому, дитина доглянута, повністю забезпечена житлом і харчуванням.
Як вказує позивач, відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не виявляє до своєї дитини ніякої турботи, не піклується про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток.
У зв`язку з наведеним, позивач просить суд позбавити відповідачку батьківських прав щодо неповнолітнього сина та стягнути з неї аліменти на його утримання.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 88).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про місце, дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином.
Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача орган опіки та піклування Берегівської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с. 89).
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 показала, що знайома із позивачем з дитинства та знає його як адекватну і відповідальну людину. По відношенню до неповнолітньої дитини зазначила, що позивач доглядає за сином та останній завжди охайний, чистий. Відповідачку вона, свідок, бачила лише пару разів на вулиці, а потім остання поїхала. ОСОБА_4 вважає, що відповідачка не була готова до створення сім`ї та догляду за дитиною.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 показала, що позивача знає з 2006 року, він проживав по сусідству із жінкою. Коли дитині було близько двох з половиною місяців, то жінка покинула позивача і дитину. На її думку, відповідачка не була готова до сімейного життя. Як батько, позивач, є відповідальним, дитина доглянута, вихованням дитини займається повністю позивач.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 показав, що відповідача знає лише візуально, а з позивачем вони сусіди. Повідомив, що бачив відповідачку вагітною, однак після пологів позивач повідомив йому, що відповідачка покинула його з дитиною. Також, ОСОБА_6 зазначав, що відповідачку в останній раз бачив на початку весни цього року. Доглядом за дитиною займається позивач, дитина дуже доглянута.
Допитавши свідків та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 32).
Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 04.03.2020 року № 1620, виданої ЦНАП Берегівської міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за адресою позивача ОСОБА_1 (а.с. 33, 41).
Із повідомлення ГУНП в Закарпатській області від 04.07.2020 року вбачається, що у 2018 році ОСОБА_1 одружився із ОСОБА_7 , де ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 . В квітні 2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покинула місце проживання і виїхала за кордон та не приймає участі у вихованні сина (а.с. 38).
Із наданих копій медичної документації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проходить необхідні медичні огляди та отримує необхідні щеплення (а.с. 42-49).
У висновку органу опіки і піклування Берегівської міської ради № 03-17/615 від 04.12.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14 вересня 2018 року зареєстрували шлюб, в якому народився син ОСОБА_3 . З народження спільного сина відповідачка проживала з позивачем до квітня 2020 року і залишила його самого з малолітнім сином. Забрала всі свої речі, не залишила жодних коштів на утримання дитини, хоча мати оформила соціальну допомогу при народженні дитини.
На сьогоднішній день, батько з сином проживають самі, матеріально їм допомагає бабуся, яка проживає за кордоном. Батько повністю забезпечує сина всім необхідним, дитина доглянута, здорова і на свій вік пройшла всі щеплення, забезпечена відповідним харчуванням, однак позбавлена материнської любові. Відповідачка залишиа сина з невідомих причин, не бачила півроку.
Службою у справах проведено обстеження умов проживання сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з батьком ОСОБА_1 . Батько займається вихованням дитини, турбується про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток, забезпечує всім необхідним для повноцінного розвитку. Мати участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не допомагає, долею дитини не цікавиться, не турбується про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Це свідчить про те, що мати фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина.
Виходячи з наведеного, орган опіки та піклування Берегівської міської ради вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 86-87).
Згідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Отже, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, оскільки в судовому засіданні були встановлені безспірні докази, які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина, тому її слід позбавити батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Таким чином, враховуючи, що позивачу потрібно утримувати неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, і до досягнення ним повноліття.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 284, 288, 289, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 164, 165, 166, 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд
Позов ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , до ОСОБА_2 , мешканки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача орган опіки та піклування Берегівської міської ради, який знаходиться за адресою: м. Берегове, вул. Б.Хмельницького, 7, Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , мешканки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 28 вересня 2020 року і до досягнення ним повноліття.
Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Копію рішення надіслати Берегівському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Берегівський районний суд Закарпатської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Михайлишин В. М.