Справа № 202/340/14-ц
Провадження № 2/202/37/2020
УХВАЛА

Іменем України

13 лютого 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: - Бєльченко Л.А.,

при секретарі: - Мартем`яновій Ю.М.,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Солошенко Юлія Володимирівна про визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

13.02.2020 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява, в котрій він просив залишити його позовні вимоги без розгляду.

Суд вважає, що заява позивача про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим залишити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним без розгляду.

13.02.2020 року через канцелярію суду від представника відповідача адвоката Ісаєва М.Т. надійшло клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 12420,00 грн. та про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно з ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами першою та другою ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оскільки витрати на правову допомогу у розмірі 11420,00 грн., що складаються з надання адвокатом Ісаєвим ОСОБА_3 .Т. правової допомоги відповідачеві у судових засіданнях, підтверджені відповідними належними доказами (квитанцією до прибуткового касового ордеру № 07 від 11.02.2020, котра відповідно до листа Національного банку України від 22.11.2005 N 11-113/3961-11591 є платіжним документом, та звітом виконаних робіт), а суд дійшов висновку про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, вказані витрати на правову допомогу у розмірі 11420,00 грн. підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

З огляду на зазначене, вжиті ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2014 року заходи забезпечення позову у вигляді арешту та заборони відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 133,138,142,158,257, 260 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Солошенко Юлія Володимирівна про визнання договору дарування недійсним залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) витрати на правову допомогу у розмірі 11420 (одинадцять тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту та заборони відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вжиті ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня складення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Бєльченко Л.А.