Головуючий суду 1 інстанції - Соболєв Є.О.
Доповідач -Карташов О.Ю.
Справа № 408/5777/19-ц
Провадження № 22-ц/810/678/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Коновалова В.А.

за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу

ОСОБА_2 від імені якої діє представник ОСОБА_3

на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 31 березня 2020 року, ухваленого у складі судді Соболєва Є.О., в залі судових засідань Біловодського районного суду Луганської області у смт. Біловодськ

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначив, що 22 червня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб, актовий запис № 630.

Від цього шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що у них склалися різні погляди на життя, а також на вирішення питань, що поставали у їх сімейному житті, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться з серпня 2019 року. Шлюб існує тільки формально.

Посилаючись на наведене, а також на те, що примирення між ним та відповідачкою неможливе, просив позов задовольнити.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 31 березня 2020 року ухвалено позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який було зареєстровано 22 червня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 630.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , 768,40 грн. суму судового збору, сплачену позивачем при зверненні з цим позовом до суду.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позиція позивача, викладена у позовній заяві свідчить про те, що збереження сім`ї суперечить його інтересам, суд не бачить підстав для збереження шлюбу сторін, тому його між ними слід розірвати.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 від імені якої діє представник ОСОБА_3 , звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Біловодського районного суду Луганської області від 31 березня 2020 року, ухвалене у цивільній справі № 408/5777/19-ц за позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 ввів суд в оману, тому, що 28.11.2019 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 22 червня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного суду управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 630, розірвано.

Так, ОСОБА_1 було відомо щодо подання позову про розірвання шлюбу до Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_2 , що підтверджується рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2019 року.

Крім того, 20.05.2020 року ОСОБА_1 подав до Бориспільського міськрайонного суду Київської області позов до ОСОБА_6 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею (справа № 359/4272/20). У вказаному позові ОСОБА_1 посилається на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2019 року та долучив до позову його копію.

До того ж, ОСОБА_2 , у заяві від 26.10.2020 року, зазначила, що вона понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок, що включають гонорар адвоката за підготовку апеляційної скарги відповідача на рішення Біловодського районного суду Луганської області у цивільній справі № 408/5777/19-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначені витрати підтверджуються Договором про надання правничої допомоги №50/2019 від 16.08.2019, Рахунком №2/50/2019 від 07.09.2020, Актом № 2/50/2019 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 17.09.2020 та платіжним дорученням № МВ69360055 від 08.09.2020.

Тому просила, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку.

ОСОБА_2 надала клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 1-5 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судовим розглядом встановлено, що 22 червня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, актовий запис № 630.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилася донька ОСОБА_4 .

28.11.2019 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 22 червня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного суду управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 630, розірвано, рішення суду набуло чинності 02.01.2020 року.

Оцінюючи письмові аргументи учасників справи та висновки суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

У пункті 1 статті 6 Конвенції закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70, § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Станєв проти Болгарії» від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, § 230).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі є вичерпними та визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Таким чином, оскільки, на час ухвалення рішення Біловодського районного суду Луганської області від 31 березня 2020 року існувало рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2019 року, ухвалене з приводу спору між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав, колегія суддів вважає, що рішення Біловодського районного суду Луганської області від 31 березня 2020 року слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Відтак, доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржене рішення підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Відповідачка ОСОБА_2 просить апеляційний суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь судові витрати.

Згідно квитанції від 14.09.2020 року № 0.0..1 представник ОСОБА_2 оплатив судовий збір за апеляційну скаргу на рішення по справі 408/5777/19-ц в сумі 1152,60 грн.

Згідно з платіжним дорученням № МВ69360055 від 08.09.2020 року ОСОБА_2 оплатила гонорар адвоката в сумі 4000 грн.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 5 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Витрати ОСОБА_2 на правничу допомогу в сумі - 4000 грн, підтверджуються Договором про надання правничої допомоги №50/2019 від 16.08.2019, Рахунком №2/50/2019 від 07.09.2020, Актом № 2/50/2019 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 17.09.2020 та платіжним дорученням № МВ69360055 від 08.09.2020.

Розмір суми сплаченого судового збору в сумі 1152,60 грн, підтверджується квитанцією від 14.09.2020 року № 0.0..1.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно квитанції АТ «Укрпошта» відповідачкою ОСОБА_2 22.10.2020 року, на адресу позивача ОСОБА_1 , відправлено рекомендований лист з заявою про відшкодування судових витрат.

Разом з цим, ОСОБА_1 не надав апеляційному суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_2 про стягнення на її користь з ОСОБА_1 судових витрат, а саме, судового збору в розмірі 1152,60 грн та на правничу допомогу в розмірі - 4000 грн, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 137, 142, 255, 256, 367, 374, 377, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 від імені якої діє представник ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 31 березня 2020 року скасувати, провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_2 , у відшкодування сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги 1152,60 грн та у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 09 листопада 2020 року.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді: І.О. Дронська

В.А. Коновалова