ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9590/20 Справа № 191/972/19 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2019 року аозивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї з відповідачем народилася донька ОСОБА_3 .

Шлюб між нею та відповідачем розірваний 11 серпня 2004 року.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки, щомісячно в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з 2004 року по 2018 рік відповідач проводив часткову сплату нарахованих аліментів.

Станом на 04 березня 2018 року за період з 2015 року по 2018 рік заборгованість по аліментам складає 43 672, 77 грн.

Відповідно розрахунку державного виконавця відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Семякіної К.О. заборгованість по стягненню аліментів на момент досягнення дитиною повноліття складає 43 672, 77 грн.

Статтею 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені).

Загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з червня 2015 року по жовтень 2018 року складає 212 493, 00 грн, але відповідно до ч. 1 ст. 296 СК України пеня на заборгованість по аліментам не може перевищувати розміру заборгованості, тому розмір пені буде складати 43 672, 77 грн.

Враховуючи зазначене, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 43 672 грн. 77 коп. та пеню за прострочення виплати аліментів у строк з 01 серпня 2015 року по 04 березня 2019 року у розмірі 43 672 грн. 77 коп.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 43 672 грн. 77 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення виплати аліментів у строк з 01 серпня 2015 року по 04 березня 2019 року у розмірі 43 672 грн. 77 коп.

Вирішено питання щодо судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду в частині стягнення заборгованості по виплаті по аліментам у розмірі 43 672, 77 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині стягнення з апелянта заборгованість по виплаті аліментів, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в частині, яка оскаржується. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити , виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно довідки-розрахунку Відділу ДВС Синельниківського МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання дитини починаючи з 28.04.2004 року, станом на 10.06.2015 року складає 14 194, 42 грн. За період з 11.06.2015 року по жовтень 2018 року заборгованість (з урахуванням боргу на 10.06.2015 року) складає 43 672, 77 грн.

Також, судом встановлено, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти, виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки у розмірі 43 672, 77 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по аліментам, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається законом, зокрема ст. 79-91, 194-197 СК України та статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника.

Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Спір щодо розміру заборгованості (не спір про стягнення заборгованості) із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК).

Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувались у зв`язку з розшуком платника аліментів, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. ( ч.2, 4 ст.194 СК України).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом (ч.4 ст. 195 СК України).

Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами.

Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч.3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України).

У даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів.

В рамках даної справи заявлені вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів. Дії державного виконавця, пов`язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку не оскаржувалися.

Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження» у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментах за вказаний період, обчисленої згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорений ні стягувачем ні боржником у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Права стягувача аліментів є захищеними в силу закону, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Синельниківському міськрайонному відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість. Даний виконавчий лист буде перебувати на виконанні до повного погашення суми заборгованості боржником.

За таких обставин, у суду немає підстав вважати порушеним право позивача на отримання заборгованості по аліментам у порядку, визначеному ст.194-195 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за аліментами на утримання дитини відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне, рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованість по виплаті аліментів скасувати, у задоволенні цих вимог відмовити.

В частині стягнення розміру судового збору, рішення суду підлягає зміні, шляхом зменшення стягнутого судового збору з відповідача на користь держави з 1536, 8 грн до 768,4 грн.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», апеляційна скарга задоволена, тому судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2305, 2 грн слід компенсувати апелянту за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2020 року в частині стягнення заборгованість по виплаті аліментів скасувати та у задоволенні цих вимог відмовити.

Змінити рішення суду в частині стягнення розміру судового збору з ОСОБА_1 на користь держави, зменшивши цей розмір з 1536, 8 грн до 768,4 грн.

Компенсувати за рахунок держави ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2305,2 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: