Справа № 159/5918/20
Провадження № 2/159/1395/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Посполітак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

17 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина.

В обгрунтування заявленого позову позивач зазначила, що сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду від 19.06.2019 року збільшено розмір аліментів які стягуються з відповідача на її користь на утримання кожного з дітей в розмірі по 1100 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття.

З часу ухвалення рішення про збільшення розміру аліментів відповідач сплачує їх не в повному розмірі, і будь-яких додаткових витрат на утримання дітей не несе.

Зазначає, що син ОСОБА_5 є учнем Ковельського промислово-економічного коледжу НТУ на контрактній основі. За період з серпня 2019 року по вересень 2020 року вона сплатила за навчання сина 15 300 гривень, що відповідно підтверджено квитанціями про оплату.

Крім того з 14.02.2019 року по 18.08.2020 року сину ОСОБА_6 проведено лікування зубів у лікаря - стоматолога і загальна сума наданих послуг складає 34 600 гривень, що відповідно підтверджено довідкою ФОП ОСОБА_7 .

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що вона не працює, здійснюючи догляд за меншим сином і аліменти відповідач сплачує не регулярно, в неповному обсязі, а відтак просить позов задовольнити та ухвалити рішення відповідно до якого стягнути з відповідача на її користь половину понесених нею додаткових витрат на загальну суму 24980 гривень, тобто половину коштів сплачених за навчання та лікування неповнолітньої дитини.

Ухвалою від 24 листопада 2020 року відкрито провадження по справі та визначено судовий розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Одночасно встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

У відзиві на позов відповідач та його представник заявлені вимоги не визнали і в їх задоволенні просили відмовити з таких підстав:

- відповідач перебуває в скрутному матеріальному становищі, відсутні доходи, має незадовільний стан власного здоров`я. В 2013 році тяжко захворіла його мама ОСОБА_8 на невиліковну хворобу і він фактично є єдиним утриманцем останньої, як інваліда 2 групи довічно. Їй проведено декілька хірургічних операцій і вона періодично перебуває на лікуванні в умовах стаціонару що потребує значних коштів,

- у нього на утриманні перебувають також двоє інших малолітніх дітей - Строчук ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також мати дітей ОСОБА_11 , яка не працює, здійснюючи догляд за малолітніми дітьми. Крім того син ОСОБА_12 перебуває на інклюзивному навчанні, що підтверджено Висновком про комплексну психолого -педагогічну оцінку розвитку дитину,

- він за своїм станом здоров`я не може виконувати тяжку фізичну роботу, а його доходи є незначними та нестабільними,

- лікування зубів не є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами(хворобою). Крім того понесені витрати не підтверджені належними документами (чеки, квитанції і т.д.) ,

- докази про оплату навчання сина в коледжі відсутні, і таке навчання не є розвитком здібностей дитини, що викликані особливими обставинами.

Відповідач та його представник зазначають також, що позивач працевлаштований не офіційно та має орієнтовний заробіток 10 000 гривень щомісячно.

З врахуванням зазначених обставин, вважають, що в позові слід відмовити.

У відповіді на відзив позивач вказала, що викладені у відзиві обставини не підтверджені належними доказами. Твердження відповідача , що на його утриманні перебуває непрацездатна мама, яка має зазначені хвороби не підтверджено будь-якими доказами. Останній має задовільний стан здоров`я, працює не офіційно в місті Києві та має стабільні доходи.

Зауважила також, та просить врахувати, що в неї на утриманні крім сина ОСОБА_13 перебуває їх син ОСОБА_14 який є інвалідом 1 групи та потребує постійного догляду, а тому вона позбавлена можливості працевлаштуватись і утримувати відповідні доходи, а тому змушена звертатись з позовом до відповідача за судовим захистом.

Позивач в судове засідання не з`явилась, просить розгляд справи проводити без її участі, на задоволенні позову настоює.

21.12.2020 року в судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали і в задоволенні його просили відмовити з підстав викладених у відзиві на позов.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі письмові докази суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено і цього не оспорюють сторони, що вони є батьками двох дітей, а саме сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які народились у шлюбі зареєстрованому 09.06.2004 року і який в подальшому відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду було розірвано 01.11.2013 року.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 19.06.2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення стягнення розміру аліментів на утримання двох дітей було задоволено частково і ухвалено проводити стягнення з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі по 1100 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття.

Із долучених до справи та дослідженими в судовому засіданні інших письмових доказів також встановлено наступне:

-син сторін Строчук ОСОБА_16 в період з 14.02.20119 року по 18.08.2020 року проходив лікування в стоматологічному кабінеті. Загальна сума наданих послуг складає 34660 гривень (довідка ФОП ОСОБА_7 від 18.08.2020 року)

- він же навчається на другому курсі денного відділення «Ковельського промислового-економічного фахового коледжу Луцького Національного технічного університету» на платній формі в період з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року. Стипендію не отримує. Плата за рік навчання становить 10 200 гривень (довідка навчального закладу від 26.11.2020 року). Про сплату коштів тричі в сумі по 5100 гривень свідчать квитанції банківських установ,

- позивач на утримання має сина батьком якого є відповідач, тобто ОСОБА_14 який визнаний інвалідом та потребує догляду. Даний факт підтверджено медичною документацією та довідкою Ковельського Управління соціального захисту населення від 29.10.2020 року.

Відповідач є також батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є особою із затримкою психічного розвитку (Висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 05 жовтня 2020 року)

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків , до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами(розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку з розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хворобами), так і позитивними фактами(схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила таких позов.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини. На які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись з позовом до суду Строчук ОСОБА_18 вказала, що їх син навчається в коледжі за контрактом, а тому понесені нею витрати на даний час становлять 15300 гривень, половину з яких вона просить стягнути з відповідача.

Даючи аналіз наведеним вище нормам законодавства, суд приходить до висновку, що навчання особи з метою здобуття нею професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, що передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати, не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами в розумінні статті 185 Сімейного кодексу України. а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити (Постанова Верховного Суду від 26.08.20 року у справі за №336/1488/19).

Що стосується додаткових витрат, понесених позивачкою на лікування зубів неповнолітньому сину, то суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів , які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів , які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично визнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі(Постанова ВСУ від 13.09.2017 у справі №5-1489цс17).

Отже, судом з достовірністю встановлено, що Строчук ОСОБА_16 в період з 14.02.2019 року по 18.08.2020 року проходив лікування в стоматологічному кабінеті. Загальна сума наданих послуг склала 34660 гривень(довідка ФОП ОСОБА_7 ) від 18.08.2020 року.

Суд вважає, що зазначені витрати, пов`язані з відповідною хворобою дитини і проведення такого лікування є необхідним та очевидним, а тому ці витрати в даному конкретному випадку необхідно віднести до додаткових.

Справедливим буде, незважаючи на перебування у відповідача двох інших дітей, стягнення з останнього половини витрат понесених на лікування дитини в сумі, що становить 17330 гривень.

Визначаючи до стягнення саме таку суму коштів суд враховує також ті обставини, що позивач не працює, має на утриманні сина інваліда який потребує догляду, а також іншу дитину яка навчається на контрактній формі навчання і також потребує відповідних витрат як за навчання так і в повсякденному житті.

Отже, з наведених вище підстав суд приходить до однозначного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст. 185, 191, 192 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ( НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканки АДРЕСА_2 понесені додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 17330 (сімнадцять тисяч триста тридцять грн..)

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн.80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 28 грудня 2020 року.

Головуючий: В.О.Лесик