Справа № 502/2108/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Вилківської міської ради

про

визнання права власності за спадщиною,

ВСТАНОВИВ:

16.11.2018 року Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадщину на житловий будинок та надвірних споруд.

В обґрунтування викладених позовних вимог позивач зазначив, що мати позивача ОСОБА_2 та його померлий батько ОСОБА_3 володіли на праві приватної власності житловим будинком, що розташований на земельній ділянці фактичною площею 938,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ). Однак, реєстрація права власності на зазначене майно при житті чоловіка ОСОБА_2 та батька позивача не була проведена, тому правовстановлюючого документа на це майно немає.

Згідно технічного паспорту, виготовленого КП Кілійської районної ради «РБТІ» 17.07.2018 р., домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 з інвентаризаційною вартістю 337274 грн., розташоване на земельній ділянці фактичною площею 938,0 кв.м. та складається з: житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ «а» та навісом літ. «а-1» загинальною площею 71,9 кв.м.. Також на цій земельній ділянці збудовані господарські будівлі: літня кухня літ. «Б» з верандою літ. «б», сарай літ. «В», вбиральня літ «Г» і надвірні споруди: огорожа №№ 1-6 та замощення №1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік матері позивача та його батько ОСОБА_3 . Після його смерті залишилася спадщина у вигляді Ѕ частини житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 в цьому будинку проживали та були зареєстровані син позивача ОСОБА_1 та дружина (мати позивача) ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва на право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок, проте отримав відмову з посиланням на те, що не була проведена первина реєстрація права власності і відсутній правовстановлювальний документ, тому потрібно звертатися до суду. Мати позивача ОСОБА_2 написала заяву про відмову від спадщини на користь свого сина.

Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої він просить справу розглядати за його відсутності, а також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Вилківської міської ради, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої позов просить провести засідання без його участі, з позовом згоден, зауважень не має.

На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого рос. «г. Вилково Исполком горсовета народних депутатов 09 августа 1980 года», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 09.08.1980 року, актовий запис № 51, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 .

Як вбачається з свідоцтва про народження, виданого рос. «г. Вилково Исполком горсовета народних депутатов 01 июля 1986 года», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , актовий запис № 34, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 12.01.2018 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області серія НОМЕР_1 .

Рішенням № 57 виконавчого комітету Вилківської міської ради від 20.04.1999 року , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка для будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням №176 виконавчого комітету Вилківської міської ради від 20.11.1997 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була передана додаткова земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно технічного паспорту, виготовленого КП Кілійської районної ради «РБТІ» 17.07.2018 р., домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 з інвентаризаційною вартістю 337274 грн., розташоване на земельній ділянці фактичною площею 938,0 кв.м. та складається з: житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ «а» та навісом літ. «а-1» загинальною площею 71,9 кв.м.. Також на цій земельній ділянці збудовані господарські будівлі: літня кухня літ. «Б» з верандою літ. «б», сарай літ. «В», вбиральня літ «Г» і надвірні споруди: огорожа №№ 1-6 та замощення №1.

Відповідно до довідки № 1592/02-20, виданої виконавчим комітетом Вилківської міської ради Одеської області 12.09.2018 року, на день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а з ним за цією адресою були зареєстровані дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно рішення № 159 виконавчого комітету Вилківської міської ради від 27.09.2018 року, присвоєно житловому будинку адресу: АДРЕСА_1 ).

Відповідно до повідомлення Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 15.01.2019 року, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно даних зі Спадкового реєстру, спадкова справа № 71/2018 відкрита 04.07.2018 року.

Згідно довідки № 510, виданої КП Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» 17.07.2018 року, за даними реєстрації на паперових носіях КП КМР «БТІ» станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності з ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаться таким, що прийняв спадщину.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_3 та фактично прийняв спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця проживав та був зареєстрований разом з ним.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-31/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві приватної власності по Ѕ частині кожному житлового будинку, господарських будівель та надвірних споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано.

Відповідно до п.п 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем .

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивачів на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на прав приватної власності по Ѕ частині кожному:

-житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а» та навісом літ. «а-1» загальною площею 71,9 кв.м., з них житловою площею 43,1 кв.м., який складається з: прихожої №1, 3-х житлових кімнат № 2,3,4, кухні №5;

-господарських будівель: літньої кухні літ. «Б» з верандою літ. «б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г»;

-надвірних споруд: огорожі № 1-6 та замощення №1,

які розташовані на земельній ділянці фактичною площею 938,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ).

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який складається з:

-житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а» та навісом літ. «а-1» загальною площею 71,9 кв.м., з них житловою площею 43,1 кв.м., який складається з: прихожої №1, 3-х житлових кімнат № 2,3,4, кухні №5;

-господарських будівель: літньої кухні літ. «Б» з верандою літ. «б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г»;

-надвірних споруд: огорожі № 1-6 та замощення №1,

які розташовані на земельній ділянці фактичною площею 938,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ).

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності за спадщиною за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який складається з:

-житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а» та навісом літ. «а-1» загальною площею 71,9 кв.м., з них житловою площею 43,1 кв.м., який складається з: прихожої №1, 3-х житлових кімнат № 2,3,4, кухні №5;

-господарських будівель: літньої кухні літ. «Б» з верандою літ. «б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г»;

-надвірних споруд: огорожі № 1-6 та замощення №1,

які розташовані на земельній ділянці фактичною площею 938,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан