_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/364/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту,

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2020 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати факт проживання ОСОБА_1 за однією адресою зі спадкодавцем ОСОБА_3 , 1947 року народження, на момент його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати факт прийняття спадщини у вигляді грошових коштів у розмірі 750 488 Євро та 16 Євроцентів за рахунком №LV81AIZK394EUR в банку ABLV Bank, AS після смерті ОСОБА_3 1947 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , після його смерті відкрилася спадщина, що склалася з грошових коштів, які знаходяться на рахунку LV81AIZK394EUR в банку ABLV Bank, AS (Латвія). Спадкоємцями за законом першої черги після смерті спадкодавця були заявник та його мати ОСОБА_2 .

Заявник вказує, що за вимогами спадкоємців вказані грошові кошти були переведенні з рахунку спадкодавця на два інших рахунки.

Заявник стверджує, що на момент смерті спадкодавця він разом з матір`ю та батьком всією родиною проживали за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Також заявник вказує, що майже за півроку до смерті батька виписався з вказаної квартири та зареєструвався за іншою адресою АДРЕСА_2 , не змінюючи фактичної адреси проживання, що було пов`язано з сімейними домовленостями, та фактично залишився проживати у квартирі з батьками.

Ухвалою судді від 27.11.2020 року заяву було залишено без руху, так як при отриманні заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту документи, зазначені в додатках, були відсутні, а також не було сплачено судовий збір.

На виконання вимог даної ухвали заявником було надано до суду заяву про виправлення недоліків, до якої надано документи, зазначені в додатках та квітанцію про сплату судового збору, таким чином недоліки було усунуто.

Ухвалою судді від 07.12.2020 року було відкрито провадження у справі.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 18.12.2020 року його представник ОСОБА_4 надала до суду заяву, в якій просила судове засідання провести без участі заявника та/чи його представника, заяву підримала у повному обсязі, наполягала на її задоволенні.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак 23.12.2020 року від її представника ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, також підтвердила всі факти, викладені в заяві.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість задоволення заяви, виходячи з наступного.

Правовідносини по справі є цивільно-правовими та стосуються сімейних відносин у зв`язку з чим підлягають розгляду відповідно до положень Цивільного Кодексу України та Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 даної статті передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до змісту роз`яснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду з вимогою про встановлення фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було складено актовий запис за № 4195, та видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина.

Як вбачається з угоди від 03.07.2009 року, пан ОСОБА_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 є власником 49% акцій в Україсько-норвезькому спільному підприємстві "МУНДІАЛЬНИЙ ШИПІНГ СЕРВІС ЛТД" та сторони домовились, що акції будуть переведені від пана ОСОБА_6 до ОСОБА_7 . Повний ы остаточний розрахунок з Компаныэю до пана Черный становитиме 1516750 доларыв США та сплачуэться протягом 14 днів після реєстрації передачі акцій.

Листом на ім`я адвоката Дмітрієва В.П. компанія ОСОБА_8 повідомила про здійснення повної оплати відповідно до угоди від 03 липня 2009 року.

Як вбачається з листа Головного управління ДПС в Одеській області на ім`я заявника, ОСОБА_1 є клієнтом банку "AВLV Bank, AS" та на його рахунку станом на 31.12.2018 року наявний залишок коштів на загальну суму 750 488,16 євро.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник зазначає, що він постійно проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_3 по день смерті батька за адресою АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 .

Згідно з витягу про реєстрацію в державному реєстрі правочинів на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Давидовою К.Ю. № 585 від 09 липня 2009 року, ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_1 прийняв у дар квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7795804, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 14.04.2005 року є власницею квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Як вбачається з довідки від 20 грудня 2018 року про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_3 29 грудня 2008 року.

Крім того, згідно з наданих письмових пояснень, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Галієвським Д.О. від 16.12.2020 року за № 1680, подруга ОСОБА_2 ОСОБА_9 пояснює наступне: - « ОСОБА_1 , 1973 року народження, є сином ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Знаю цю родину дуже давно, приблизно з 1998 року. Часто бувала у них вдома за адресою: АДРЕСА_1 , там часто святкували сімейні свята, проводили разом вечори та обіди. На момент раптової смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_11 також проживав за вказаною адресою. Після смерті свого батька ОСОБА_11 залишився проживати зі своєю матір`ю ОСОБА_2 . Зі свого боку можу пояснити, що ніколи не бачила сварок стосовно майнових відносин в родині ОСОБА_6 . Те, що ОСОБА_11 має іншу квартиру (чи квартири) у власності я не знала, оскільки ніколи там не бувала. Знала, що спадкове майно було розділено між спадкоєцями першої черги (дружиною та сином спадкодавця) без будь-яких суперечок, за взаємною згодою.».

Тобто з оглянутих документів та отриманих пояснень суд встановив, що ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 , разом зі своїм сином ОСОБА_1 та жінкою ОСОБА_2 .

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна

Змістом положень ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.2. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини ( п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ч. 3 ст. 1268 ЦК України тривалість спільного проживання до смерті спадкодавця для прийняття спадщини законом не визначається.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом;вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; При цьому, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Тобто законодавець розрізняє поняття "постійно проживав разом із спадкодавцем", у зв`язку із чим слід відрізняти місце проживання та місце перебування особи.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог заявника щодо встановлення факту проживання за однією адресою зі спадкодавцем, на момент його смерті, а саме 02 серпня 2009 року та факт прийняття спадщини у вигляді грошових коштів у розмірі 750 488 Євро та 16 Євроцентів за рахунком №LV81AIZK394EUR в банку ABLV Bank, AS після смерті ОСОБА_3 1947 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.4,10,19,76-84,90,95,258,259 ЦПК України, ст.ст.1268 ЦК України, Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 за однією адресою зі спадкодавцем ОСОБА_3 , 1947 року народження, на момент його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт прийняття спадщини у вигляді грошових коштів у розмірі 750 488 Євро та 16 Євроцентів за рахунком №LV81AIZK394EUR в банку ABLV Bank, AS після смерті ОСОБА_3 1947 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси

Суддя Куриленко О. М.