Справа № 930/255/20
Провадження № 22-ц/801/2213/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В. М.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 рокуСправа № 930/255/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Панасюка О.С.,

за участю секретаря судового засідання Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2020 року, ухвалене суддею Немирівського районного суду Вінницької області Алексєєнком В.М.,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020 року ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Вінницької міської ради звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт родинних відносин.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її троюрідний брат ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на день смерті один проживав в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Даний будинок належав його матері ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 після смерті, якої ОСОБА_2 почав оформляти спадщину на будинок, про що свідчить запит державного нотаріуса про зміни в адресі та зібрані ним довідки, однак свідоцтво про право на спадщину не отримав.

ОСОБА_1 зазначає, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок. Після чого вона, як троюрідна сестра звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом, що прийняли спадщину немає, а заповіту спадкодавець не залишив. Нотаріусом 17.07.2019 заведено спадкову справу № 22/2019, однак не видано свідоцтво про спадщину в зв`язку тим, що заявник не змогла надати документи, які є доказом родинних відносин її та ОСОБА_2 , а саме те, що вони є троюрідні брат та сестра.

Заявник вказує, що померлий ОСОБА_2 приходився її троюрідним братом по лінії матері, що підтверджується наступними обставинами:

В діда ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1 ), по лінії матері - ОСОБА_5 була сестра ОСОБА_6 , яка приходилась матір`ю ОСОБА_3 , яка в свою чергу і була матір`ю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батьки померлого ОСОБА_2 :

- Батько: ОСОБА_7 , дата народження та смерті невідомі;

- Мати: ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

- Мати ОСОБА_1 є ОСОБА_8 1937 р.н. проживаюча в с. Сподахи, Немирівського району.

В подальшому з метою підтвердження родинних відносин з ОСОБА_2 заявник зверталась з адвокатськими запитами до Немирівського районного та Вінницького міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області. Однак листом від 19.12.2019 № 3811-16.3-35 повідомлено, що документами, які підтверджують родинні стосунки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 відсутні.

Вказані обставини стали підставою звернення до суду з даною заявою.

Заінтересована особа Вінницька міська рада подала письмові пояснення на заяву, в яких просила в задоволенні заяви відмовити та вказала на недостатність належних та допустимих доказів, які б підтверджували родинні відносини між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не обґрунтовано не враховано пояснення свідків. Зазначає, що підтвердити документально те, що вона та ОСОБА_2 є троюрідними братом і сестрою вона не може, оскільки вказані документи відсутні і відновити їх не можливо. Встановлення факту необхідне для визнання її спадкоємцем п`ятої черги відповідно до статті 1265 ЦК України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши матеріали та обставини справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що пояснення свідків, якими обґрунтовані вимоги заяви, не підтверджують факту родинних відносин між померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З таким висновком погоджується апеляційна інстанція, оскільки він ґрунтується на Законі, відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить наявним доказам та матеріалам справи.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 , його батьками були - ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с. 11), який на день смерті проживав в будинку за адресою: АДРЕСА_1 один (а.с. 29), який належав його матері - ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу будинку від 05.08.1955 (а.с. 24).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 після смерті, якої син ОСОБА_2 почав оформляти спадщину на будинок, що підтверджується запитом державного нотаріуса про зміни в адресі та довідками (а.с. 25-30), однак свідоцтво про право на спадщину не отримав.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.07.2019 приватним нотаріусом заведено спадкову справу № 22/2019 (а.с. 12).

Постановою приватного нотаріуса № 205/02-31 від 31.10.2019, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 ..

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася, її батьками записано ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с. 19).

З адвокатських запитів слідує, що ОСОБА_1 зверталась до Немирівського районного та Вінницького міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області із запитом для підтвердження родинних відносин з ОСОБА_2 (а.с. 16-17).

Листом Вінницького міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області від 19.12.2019 № 3811-16.3-35 заявника повідомлено, що документами, які підтверджують родинні стосунки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 відсутні (а.с. 18).

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які є близькими родичами заявника пояснили, що заявник ОСОБА_14 і ОСОБА_2 являються троюрідними братом і сестрою, однак ніякими документами підтвердити даний факт не вдається можливим.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказувала на те, що вона є спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , оскільки останній був її троюрідним братом, який прийняв спадщину після смерті своєї матері та був зареєстрований і постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлення юридичних фактів їй необхідні для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 . При цьому зазначала, що вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті брата.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України).

Згідно з п.1 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнові права фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення.

У відповідності із п.7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення фактів родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб.

Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Ч. 1,2 ст. 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

За змістом ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Заявник вказує, що в її діда по лінії матері - ОСОБА_5 була сестра ОСОБА_6 , яка приходилась матір`ю ОСОБА_3 , яка в свою чергу і була матір`ю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак доказів в підтвердження даного факту , як до суду першої інстанції, так і до апеляційного суду заявником не надано.

Крім того ОСОБА_1 не заперечує той факт, що належні документи у неї відсутні і відновити їх не можливо. При цьому посилається лише на показання свідків.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції правильно виходив із того, що будь-яких даних та документів в розумінні ст. 77-79 ЦПК України, які б підтверджували родинні відносини спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суду не надано, з чим погоджується Вінницький апеляційний суд.

Для повного і всебічного дослідження обставин справи судом першої інстанції було допитано свідків. Однак покази свідків не можуть бути єдиним і беззаперечним доказом на підтвердження родинних стосунків, а тому обґрунтовано не були взяті судом до уваги, з чим погоджується Вінницький апеляційний суд.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин. Оскільки заявником на підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що вона та ОСОБА_2 є троюрідними братом і сестрою.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України та ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Доводи скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Отже, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не вказують на порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

За таких обставин, наведені в апеляційній скарзі доводи з приводу порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до особистого тлумачення скаржником норм матеріального та процесуального закону.

Розглядаючи спір, суд правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2020 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: О.В. Ковальчук

О.С. Панасюк