Справа № 148/1489/18
Провадження №2/148/157/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 грудня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Мрочко Т.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання матері та витрат пов`язаних з лікуванням

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання матері, мотивуючи свої вимоги тим, що вона досягла 80-річного віку, отримує пенсію за віком в розмірі 1698,95 грн, інших доходів не має, вважає, що її матеріальний стан є вкрай нужденним. Через економічну нестабільність та постійне підвищення цін, пенсії, яку вона отримує, не вистачає для необхідного рівня проживання. Більша частина пенсії витрачається нею на сплату комунальних послуг та придбання ліків. Останнім часом вона важко хворіє. Їй встановлено діагноз деформуючий остеоартроз правого колінного суглобу ІІ ст. та ряд інших захворювань. В результаті захворювання вона практично не має можливості пересуватися, а тому потребує стороннього догляду та постійного медикаментозного лікування.

Її син ОСОБА_4 хоча і проживає на одному подвір`ї біля неї, однак вони фактично не спілкуються, він не допомогає їй, не купує їй продуктів харчування, не цікавиться станом її здоров`я, матеріальну допомогу їй добровільно не надає. Неповнолітніх дітей чи непрацездатних членів сім`ї на його утриманні не має. Відповідач працює у "Вінницяагроліс", має постійний заробіток, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання.

В зв`язку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи з моменту звернення з даним позовом до суду і довічно.

В подальшому позивач збільшила позовні вимоги та просила також стягнути з відповідача на її користь одноразово кошти у розмірі 9121,97 грн на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона, окрім того, що є особою похилого віку, є немічною, має ряд хвороб, також понесла витрати пов`язані з призначенням лікування, в тому числі під час перебування на стаціонарному лікуванні. Загальна сума підтверджених понесених нею витрат на лікування з 2018 року становить 9121,97 грн.

Позивач та її представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені у позові та в заяві про збільшення позовних вимог обставини та просять позов задовольнити. Також представник позивача вказав, що позивач має троє дітей. Інші діти допомагають позивачу. Які щомісячні витрати несе позивач вона сказати не може. Загальна сума чеків на суму 22361,58 грн. Також в матеріалах справи наявна відповідь на відзив, згідно якої позивач заперечує факт участі відповідача у її утриманні та вказує, що вона має крім відповідача ще двох дітей: сина ОСОБА_6 та дочку ОСОБА_2 , однак позов про стягнення аліментів вона пред`явила лише до відповідача в зв`язку з тим, що інший син ОСОБА_6 є безробітним та не має змоги надавати їй матеріальну допомогу, а дочка ОСОБА_2 постійно до неї приїздить, купує ліки, іжу, готує, прибирає. Позивач вказує, що потребує дообстеження стану здоров`я, постійного лікування, в тому числі оперативного, а пенсії, яку вона отримує та допомоги, яку надає їй її дочка, на це все не вистачає. Відповідач проживає на її подвір`ї, у її літній кухні без її згоди, хоча має власний будинок під номером АДРЕСА_1 , який вона з її покійним чоловіком йому купили та подарували. Окрім цього, відповідач користується її пільгами щодо сплати електроенергії та газопостачання, користується автомобілем, який вона з покійним чоловіком придбали за власні кошти. Тобто, серед інших дітей він від неї та її покійного чоловіка отримав найбільше матеріальної допомоги. Також вказує, що відповідач без її відома неправомірно отримав кошти за передачу в оренду земельної ділянки, в зв`язку з чим відкрито кримінальне провадження, а також здав її худобу, за що отримав кошти.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та просять відмовити в його задоволенні. Також відповідач вказав, що він послуги платить і за себе і за матір і міг би платити матері лише 500-600 грн. В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позов не визнає та вказує, що його сім`я та його мати - позивач ОСОБА_1 проживають в одному домогосподарстві, в зв`язку з чим він постійно приймає участь в її утриманні: забезпечує її продуктами харчування, сплачує кошти за комунальні послуги, забезпечує ліками, возить до закладів охорони здоров`я. Також на утриманні відповідача знаходяться двоє неповнолітніх дітей та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Окрім нього, позивач має інших повнолітніх дітей і обов`язок її утримання повинен бути покладений на них також. Зазначає, що факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку їх утримувати. Позивач отримує пенсію, що не є меншою прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, а тому не потребує матеріальної допомоги з боку відповідача.

Окрім цього, в матерілах справи наявне заперечення, згідно якого відповідач вказав, що будинок, який є у його власності і в який за словами матері, він мав би переїхати з двома малолітніми дітьми та дружиною, будучи при цьому співвласником житлового будинку в якому проживає позивач, і з якого мати вигнала його з сім`єю, перебуває в руїнах та не підлягає відновленню. Він сплачує всі комунальні послуги житлового будинку, де також проживає його матір, а з 2019 року у повній вартості, оскільки згідно з монетизацією субсидій кошти за комунальні послуги матір отримує разом з пенсією. Вказує, що між ним та матір`ю є спір щодо житлового будинку у якому вони проживають. Зазначає, що наданий матір`ю автомобіль, яким за її словами він користується, є неробочим. Його дружина ОСОБА_7 потребує лікування, перенесла операцію, також його сину ОСОБА_8 30.10.2018 проведено операцію, а іншому сину - ОСОБА_9 встановлено діагноз: вроджений підвивих стегон, плоско-вальгусна деформація, в зв`язку з чим він був змушений взяти кредит, оскільки його заробітньої плати не вистачало на лікування дружини та дітей.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та заперечується сторонами, а тому додатковому дослідження не підлягає, що позивач являється матір`ю відповідача.

Відповідно до довідки Михайлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області № 187 від 15.08.2018 (а.с. 6 т.1) ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки Тульчинського об`єднаного управління ПФУ від 10.08.2018 №1212/13-1-31 (а.с. 4 т.1) ОСОБА_1 отримує пенсію за віком в розмірі 1698,95 грн та за період лютий 2018 року - липень 2018 року отримала 10193,70 грн.

Згідно довідки Холодівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини КП Тульчинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги від 09.08.2018 (а.с. 5 т.1), ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Холодівській АЗПСМ з діагнозом деформуючий остеоартроз правого колінного суглобу ІІ ст., церебральний атеросклероз ХНМК ІІ ст., атеросклеротичний кардіосилероз СН 2 ст., гіпертонічна хвороба ІІ, 2 ст., з високим ризиком, хронічний кальнульозний холецистит в ст. н/реміссії. Хвора потребує лікування та дообстеження.

Згідно копії інформації Холодівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини КП Тульчинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги від 24.01.2019 (а.с.72 т.1) ОСОБА_1 потребує дообстеження, в плановому порядку рекомендовано оперативне лікування, потребує підтримуючого лікування.

Відповідно до копії епікризу 4/11 Комунального некомерційного підприємства "Тульчинська ЦРЛ" (а.с. 73 т.1) ОСОБА_1 з 01.01.2018 по 10.01.2018 знаходилась на лікуванні в хірургічному відділенні з приводу хронічного калькульозного холециститу в стадії загострення.

Згідно копії чеків та квитанцій (а.с. 75-79, 157, 207, 208, 210- 214 т.1) вбачається, що у період 2018 -2020 років позивачем та її дочкою ОСОБА_2 були придбані медичні препарати, а також продукти харчування та гігієни.

Згідно копії витягу з кримінального провадження №0000487 від 26.10.2017 (а.с.80 т.1) та повідомлення Немирівської місцевої прокуратури від 31.01.2019 №65-09-19 (а.с.82 т.1) вбачається, що за заявою ОСОБА_1 по факту підробки її сином ОСОБА_4 документів на підставі яких останній отримав кошти за оренду земельних паїв внесено відомості до ЄРДР за №0000487 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. На даний час проводиться досудове розслідування.

Згідно копії талону-повідомлення №63 від 04.12.2018 (а.с.81 т.1), копії паспортів великої рогатої худоби (а.с.84, 85, 86 т.1) та заяви ОСОБА_1 від 04.12.2018 (а.с.81 т.1) вбачається, що позивач зверталась в поліцію з приводу того, що її син здав без її відома теличку і бичка.

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серія І-ВН №006374 (а.с.83 т.1) ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1,92 га в межах згідно з планом, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Тульчинського райну Вінницької області.

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серія ВН №002030 (а.с.151 т.1) ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 2,71 га в межах згідно з планом, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Тульчинського райну Вінницької області.

Згідно копії договору оренди землі № 2006-М-Т-В від 01.12.2006 (а.с.152-153 т.1) орендодавець ОСОБА_9 передав орендарю - ТОВ "Зернопродукт" земельну ділянку №24 площею 2,71 га строком на п`ятнадцять років.

Згідно копій розрахункової книжки та квітанцій за газ (а.с.154-156, 215-216 т.1) вбачається, що позивачем за місцем її проживання сплачувались послуги за газ в 2019 році.

Згідно копії розписки від 12.09.2018 (а.с.217 т.1) ОСОБА_10 продав свою частку хати в АДРЕСА_3 в 2018 році, ОСОБА_4 та отримав за це кошти. Документи на будинок віддав.

Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових та санітарно-гігієнічних умов життя сім`ї ОСОБА_4 від 13.11.2019 (а.с.218 т.1) вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_4 , його дружина - ОСОБА_7 , його син - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його син - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його мати - ОСОБА_1 . У відомостях про доходи зазначено: ОСОБА_4 - заробітна плата, ОСОБА_7 -допомога на дитину до 3-х років. Наявна земельна ділянка площею 0,93 га, яка використовується для власних потреб, користується земельним паєм в розмірі 2,7097 та який зданий в оренду МХП "Зернопродукт". Наявний транспортний засіб ВАЗ 2101, ВАЗ2111(нива), УАЗ 452 та мотоблок з інвентарем, які знаходяться в користуванні ОСОБА_4 .

Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.04.2019 №165093719 (а.с.209 т.1) вбачається, що 17.03.2010 на все нерухоме майно ОСОБА_4 накладено арешт на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №9-158 від 02.12.2008.

Таким чином, на підставі наданих позивачем доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 є непрацездатною, отримує пенсію за віком, є особою похилого віку ( 82 роки), має ряд захворювань та потребує лікування.

Посилання позивача на те, що нею більша частина пенсії витрачається на сплату комунальних послуг, а також те, що вона потребує стороннього догляду не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від обов`язку утримувати матір, яка є непрацездатною, і потребує матеріальної допомоги, звернувся до суду з даним позовом та посилаючись на статті 202, 203, 206 СК України просить стягнути з нього на її користь аліменти в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з вказаним позовом і довічно, а також стягнути з нього кошти в розмірі 9121,97 грн на покриття витрат, пов`язаних з її лікуванням.

В свою чергу, відповідач заперечує його можливість надання матері матеріальної допомоги. Заперечуючи позовні вимоги, відповідачем надано наступні докази:

- копію свідоцтва про народження від 07.11.2018 серія НОМЕР_1 (а.с.33 т.1), згідно якого ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- копію довідки виконкому Михайлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 21.11.2018 №283 (а.с.34 т.1), згідно якої ОСОБА_4 працює лісником ДП "Тульчинрайагроліс", його сім`я складається з таких фактично проживаючих осіб за адресою: АДРЕСА_2 : дружини ОСОБА_7 , 1980 року народження, яка знаходиться по догляду за дитиною та перебуває на утриманні чоловіка, сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на утриманні батька, сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також знаходиться на утриманні батька;

- копію довідки КП "Тульчинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги від 21.11.2018 №78 (а.с.35 т.1) та копію обмінної карти від 03.11.2010 (а.с.36 т.1), згідно яких у новонародженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено двобічну клешоногість. Дитина потребує дообстеження та лікування;

- копію виписки із медичної карти дружини відповідача - ОСОБА_7 від 07.08.2017 (а.с. 99 т.1), згідно якої останій встановлено діазноз: невправима правобічна пахова грижа, варикозне розширення вен;

- копію епікризу 495/83 (а.с.100 т.1), згідно якого ОСОБА_7 перебувала на лікуванні у хірургічному відділенні з 30.01.2019 по 07.02.2019 з приводу правобічної пахової грижі, 31.01.2019 їй було проведена операція;

- копію ультразвукового дуплексного дослідження вен правої нижньої кінцівки від 11.02.2019 (а.с.101 т.1), згідно якого ОСОБА_7 у заключенні зазначено лімфостаз, рекомендовано: консультація судинного хірурга;

- копію виписки з медичної картки від 12.02.2019 (а.с.102 т.1), згідно якої вбачається, що син відповідача - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має діагноз: вроджений підвивих стегон, плоско-вальгусна деформація на етапі лікування;

- копію виписки 6526 з медичної картки від 11.02.2019 (а.с.103 т.1), згідно якої вбачається, що інший син відповідача - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має діагноз: двобічна вроджена клешоногість, вроджений підвивих стегон на етапі лікування;

- копію виписки 4482 з медичної картки від 03.04.2019 (а.с.104 т.1), згідно якої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має діагноз: вроджена двобічна клешоногість, вроджений підвивих стегон на етапі лікування. Дисплазія культових суглобів;

- копію виписки з медичної карти стаціонарного хворого (а.с.105 т.1), згідно якої ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходився на стацлікуванні з 03.11.2018 по 07.11.2018;

- копію довідки ДП "Тульчинський райагроліс" № Т400-00001 від 11.04.2019 (а.с. 117 т.1), згідно якої заробітна плата відповідача за період з 01.01.2018 по 01.03.2019 склала 41313,69 грн, з яких: 7789,51 грн - утримання, 33524,18 грн - сума до виплати;

- копію направлення на МСЕК (а.с.161), згідно якого вбачається, що ОСОБА_8 направляється на МСЕК;

- копію виписки із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_8 від 19.08.2019 (а.с.165 т.1), згідно якої повний діагноз: Двобічна вроджена клешоногість на етапі лікування, рекомендовано оперативне лікування;

- копію виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_8 від 06.09.2019 (а.с.166 т.1), згідно якої повний діагноз: Двобічна вроджена клешоногість, рекомендовано гіпсові пов`язки;

- копію виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_8 від 19.09.2019 (а.с.162 т.1), згідно якої повний діагноз: Вроджена двобічна клешоногість, рекомендовано ортези;

копію виписки №89 із засідання ЛКК КП "Тульчинський РЦПМСД" від 27.09.2019 (а.с.167 т.1), згідно якої ОСОБА_8 потребує придбання ортезів для стоп;

- копію направлень №03191745/2019/671 та №03191745/2019/670 на забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації (а.с.163,164 т.1), згідно яких ОСОБА_8 забезпечено системою ортезів на нижні кінцівки;

- копію плану медичної реабілітації (а.с.168 т.1), згідно якого ОСОБА_8 потребує стаціонарного лікування 2 рази на рік, ортезів на н/кінцівки, санаторно-курортного лікування 1 раз на рік;

- копію направлення на ЛЛК ОДКЛ №19 від 24.09.2019 (а.с.169 т.1), згідно якого основне захворювання у ОСОБА_8 : вроджена двобічна клешоногість;

- копію виписки із Ф.112 на дитину ОСОБА_8 (а.с.170 т.1), згідно якої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 направляється на обласну ЛЛК для вирішення питання призначення соціальної допомоги як інваліду дитинства;

- копію довідки №160 ККП "Вінницька обласна дитяча лікарня Вінницької обласної ради" (а.с.221 т.1), згідно якої ОСОБА_8 знаходився на лікуванні в травматологічному відділенні Вінницької обласної дитячої лікарні з 05.02.2020 по теперішній час з приводу вроджена двобічна клешоногість на стадії лікування;

- копію виписки із Ф.112 на дитину ОСОБА_8 (а.с.222 т.1), згідно якої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 направляється на обласну ЛЛК для вирішення питання призначення соціальної допомоги як інваліду дитинства;

- копію направлення на ЛЛК ОДКЛ №1 від 30.01.2020 (а.с.223 т.1), згідно якого основне захворювання у ОСОБА_8 : вроджена двобічна клешоногість;

- копію квітанцій та товарних чеків (а.с.107-116, 176-188 т.1), згідно яких вбачається, що у період 2018-2019 років ним були придбані медичні препарати, продукти харчування, гігієни, одягк та дитяче харчування, оплачено поллуги Вінницької обласної дитячої лікарні;

- фото будинку по вул.Відродження, 14 та автомобіля (а.с.95-97 т.1), згідно яких вбачається, що будинок знаходиться в руйнівному стані, а автомобіль підпертий колодою;

- копію акцепт пропозиції на кладення угоди надання кредиту №501089028 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії від 26.11.2018 (а.с.118), копію графіку платежів (а.с.119), копію паспорту споживчого кредиту від 26.11.2018 (а.с. 120), копію заяви (акцепт) про прийняття пропозиції (оферта №2) укласти комплексний договір добровільного страхування ризиків позичальника №006.501089028 від 26.11.2018 (а.с.121), згідно яких вбачається, що 26.11.2018 ОСОБА_4 взяв споживчий кредит в розмірі 114201,01 грн в АТ "Альфа -Банк", строком на 48 міс;

- копію заяви №101 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 19.12.2018 (а.с.122), копію паспорту споживчого кредиту від 19.12.2018 (а.с.123), копію реквізитів для погашення кредиту (а.с.124), згідно яких вбачається, що 19.12.2018 ОСОБА_4 взяв споживчий кредит в розмірі 99828 грн в ПАТ "ПУМБ".

- копію квитанцій про сплату послуг за спожиту електроенергію (а.с. 91-92 , 172-176 т.1), згідно яких вбачається, що в період 2017-2019 років за особовим рахунком ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_4 сплачувались комунальні послуги.

Надані відповідачем копії квитанцій про сплату ним за послуги з водопостачання за період 2017-2019 років (а.с. 93-94, 171 т.1) суд до уваги не бере, оскільки з даних квитанцій неможливо встановити за якою адресою надавались дані послуги, а також більшість даних квітанцій видана на ОСОБА_14 .

Також суд не бере до уваги надані відповідачем копію рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.09.2018 у справі №148/1621/17 (а.с.58-59 т.1), копію постанови Вінницького апеляційного суду від 03.01.2019 у справі №148/1621/17 (а.с.60-62 т.1), копію заочного рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 06.06.2018 у справі №148/404/18 (а.с.63-65 т.1), копію позовної заяви (а.с.66-68 т.1) копію ухвали про забезпечення позову Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.01.2019 у справі №148/8/19 (а.с.69 т.1), оскільки дані докази не стосуються предмету спору.

Таким чином, на підставі наданих відповідачем та його представником доказів судом встановлено, що на утриманні останнього перебуває дружина та двоє малолітніх дітей, які потребують лікування. Відповідач несе витрати на лікування своєї родини, є працездатним, отримує заробітну плату, має дохід від надання земельної ділянки в оренду, сплачує кредит.

Посилання відповідача не те, що він надає матеріальну допомогу на утримання матері не знайшли свого документального підтвердження в судовому засіданні.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Згідно з ч.1 ст.172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Правовідносини щодо виконання обов`язку повнолітніми дочками, синами утримувати своїх батьків врегульовані нормами глави 17 СК України.

Згідно з ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України).

Верховний Суд у постанові від 10.10.2018 у справі № 301/160/17 (провадження № 61-28415св18) виходив з того, що необхідність стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків має визначатися залежно від їх матеріального становища. При цьому до уваги має братися отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не породжує виникнення у дітей обов`язку їх утримання, та не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги.

У постанові від 05.09.2019 у справі № 212/1055/18-ц Верховний Суд дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Частиною 1 статі 204 СК України визначено, що дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Між тим, суд не встановив підстав, передбачених ст. 204 СК України, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати непрацездатну матір.

Згідно ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

За встановлених обставин, наявних у матеріалах справи доказів, враховуючи, що позивач є людиною похилого віку (82 роки), пенсіонером, непрацездатною, отримує пенсію, розмір якої не є достатнім для забезпечення належного рівня проживання, витрат на лікування, на утримання житла та харчування, інших доходів не має, має ряд захворювань та потребує лікування, суд дійшов висновку, що вона має необхідність у матеріальній допомозі з боку повнолітніх дітей, у тому числі з боку відповідача, який являється її сином.

З урахуванням вищевказаних положень СК України, суд вважає за необхідне стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, визначивши її розмір з урахуванням обставин передбачених ст.205 СК України, зокрема матеріального та сімейного стану сторін. При цьому судом враховано, що на утриманні відповідача знаходиться дружина та двоє малолітніх дітей, які хворіють та потребують лікування, а також те, що у позивача, окрім відповідача, є ще інші повнолітні діти: син ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_2 , позов до яких не пред`явлено, та можливість ними надання матеріальної допомоги на утримання позивача.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь непрацездатної матері у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно.

Щодо часу, з якого слід стягувати аліменти, то суд вважає, що аліменти на утримання матері підлягають стягненню з дня набрання даним рішенням законної сили, а не з моменту звернення до суду, як про те просить позивач, оскільки нормами Сімейного Кодексу України не передбачено стягнення аліментів на батьків з дня пред`явлення позову. Такий порядок передбачений лише у випадку стягнення аліментів на дитину (ст. 191 СК України) та на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача одноразово коштів у розмірі 9121,97 грн на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням, суд вважає, що дана позовна вимога задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 203 СК України встановлено, що дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Згідно ст. 206 СК України у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними.

Між тим, ст.206 СК України до правовідносин, що склались між сторонами застосуванню не підлягає, оскільки відповідач не є дитиною у розумінні ст. 6 СК України.

В свою чергу, належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у позивача тяжкої хвороби, немічності нею не надано. Надані нею медичні документи, які містяться в матеріалах справи лише свідчать про те, що вона зверталася в лікарню за медичною допомогою з приводу захворювань, отримала лікування, а надані нею копії квітанцій та чеків, свідчать, що вона купувала ліки, а також дані ліки купувала їй її дочка ОСОБА_2 .

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.

За п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 93,97 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 172, 202-206 СК України, ст. ст.4, 13, 19, 76-81, 141, ст.263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання матері та витрат пов`язаних з лікуванням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. (п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дати набрання даним рішенням законної сили і довічно.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , в дохід держави 93,97 грн. (дев`яносто три гривні дев`яносто сім копійок) судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний теккст рішення складено 30.12.2020.

Суддя: