КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
761/2122/2019 Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

23 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

вивчивши матеріали справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року в справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором , -

у с т а н о в и в :

16 січня 2020 року за даною апеляційною скаргою у вищевказаній справі відкрито апеляційне провадження та призначено її розгляд в порядку письмового провадження, розглянуто та ухвалено 12.05.2020 року постанову про залишення заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року без змін, яка постановою суду касаційної інстанції від 01.10.2020 року скасована, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу в даній справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, у яких такий рух описаний.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею у апеляційній скарзі, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна даного позову складає 37 035, 67 грн., що є меншим ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Колегією суддів підстав застосування ч. 3 ст. 369 ЦПК України в даній справі не встановлено.

Заслухавши доповідь судді Чобіток А.О., керуючись ст.ст. 7, 365, 366, 369 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

у х в а л и в :

Призначити справу до розгляду в порядку письмового провадження .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.О.Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук