У Х В А Л А

04 лютого 2020 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», особа, дії якої оскаржуються державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Токарець Тетяна Сергіївна, боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з скаргою про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження, особа, дії якої оскаржуються державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Токарець Тетяна Сергіївна, боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся представник ПАТ КБ «Надра».

В судовому засіданні 10 жовтня 2019 року представник скаржника скаргу підтримав, просить суд її задоволити з підстав, викладених у скарзі та скасувати постанову винесену державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 24 січня 2019 року про закриття виконавчого провадження №51868243; скасувати постанову винесену державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 24 січня 2019 року про закриття виконавчого провадження №51868175.

В судове засідання 04 лютого 2020 року представник скаржника не з`явився, однак подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

В судовому засіданні особа, дії якої оскаржуються державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Токарець Т.С. скаргу не визнала та подала до суду письмове клопотання, яке підтримала в судовому засіданні у якому просить суд залишити скаргу без розгляду.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_1 скаргу не визнала та просить суд залишити скаргу без розгляду з підстав, викладених у письмових запереченнях.

В судове засідання боржник ОСОБА_2 не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення).

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Підставою для відкриття виконавчого провадження по виконанню судового рішення є пред`явлений до відповідного відділу державної виконавчої служби виконавчий документ разом із заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень,неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Виходячи з предмету заявлених вимог, скаржник просить суд скасувати постанову винесену державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 24 січня 2019 року про закриття виконавчого провадження №51868243; скасувати постанову винесену державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 24 січня 2019 року про закриття виконавчого провадження №51868175.

Судом встановлено, що заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по цивільній справі №569/12287/13-ц від 28 листопада 2013 року за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №2804/07-3521 від 28 квітня 2007 року в розмірі 69 036,40 доларів США та гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 20 червня 2013 року становить 551 807,95 грн. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором №2804/07-3521 від 28 квітня 2007 року, яка утворилась станом на 20 червня 2013 року, на загальну суму 551 807,95 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки трьохкімнатну квартиру загальною площею 94,0 кв.м., житловою площею 59,7 кв.м., що знаходиться на другому поверсі чотирьохповерхового житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності шляхом примусової реалізації вказаного предмета іпотеки (на підставі договору іпотеки №2804/07-3521 від 28 квітня 2007 року) за початковою ціною узгодженою між іпотекодавцем та іпотеко держателем в сумі 532 400,00 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» судові витрати в розмірі 3441 грн.

В подальшому 14 жовтня 2014 року Рівненським міським судом було видано виконавчі листи по цивільній справі.

На виконання виконавчих листів державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області було відкрито виконавче провадження ВП №51868175 та ВП №51868243.

24 січня 2019 року державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Токарець Т.С. винесено постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №51868175 та ВП №51868243 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно виконавчого документа на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання рішення згідно виконавчого документу в повному обсязі).

З скарги вбачається що ПАТ КБ «Надра» не погоджується з тим, що рішення Рівненського міського суду від 28 листопада 2013 року по цивільній справі 569/12287/13-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки виконано в повному обсязі, оскільки як зазначено в резолютивній частині вказаного рішення, суд зобов`язав стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» 69 036,40 доларів США та гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 20 червня 2013 року становить 551 807,95 грн. З моменту винесення рішення про стягнення заборгованості (28 листопада 2013 року) та відкриття виконавчих проваджень (11 серпня 2016 року) відбулося часткове погашення заборгованості по кредиту №2804/07-3521 в сумі 20 185,00 доларів США. Однак, незважаючи на те, що заборгованість була погашена лише частково, державний виконавець виніс постанови про закриття виконавчих проваджень відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Крім того, скаржник зазначає, що на адресу ПАТ КБ «Надра» не направлено постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №51868175 та ВП №51868243. Про закінчення виконавчих проваджень банку стало відомо лише 31 липня 2019 року із автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно журналу вихідної кореспонденції Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області за період з 24 січня 2019 року по 25 січня 2019 року під вихідним №3728 від 24 січня 2019 року направлено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №51868243 на адресу Рівненського міського суду та ПАТ КБ «Надра» (м.Київ, вул.С.Стрільців, 15) та під вихідним №3716 від 24 січня 2019 року направлено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №51868175 на адресу Рівненського міського суду та ПАТ КБ «Надра» (м.Київ, вул.С.Стрільців, 15).

Крім того беззаперечним доказом того факту, що стягувану було відомо про закінчення виконавчого провадження ВП №51868175 та ВП №51868243 слугує також цивільна справа №569/11289/18 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра» про визнання зобов`язань забезпечених іпотекою нерухомого майна припиненим шляхом їх виконання, яка розглядалась та перебувала в провадженні Рівненського міського суду.

З долучених сторонами письмових доказів вбачається, що представником ПАТ КБ «Надра» було подано клопотання від 24 травня 2019 року про ознайомлення з матеріалами цивільної справи №569/11289/18, до якої ОСОБА_1 долучались копії постанов про закінчення виконавчих проваджень ВП №51868175 та ВП №51868243 за заявою про доручення документів до матеріалів справи від 25 січня 2019 року. Отже, під час ознайомлення з матеріалами справи №569/11289/18 представник скаржника ознайомився з постановами про закінчення виконавчих проваджень ВП №51868175 та ВП №51868243, з чого слідує, що десятиденний строк для оскарження постанов про закінчення виконавчого провадження обчислюється з 24 травня 2019 року.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом положень п.1 ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

При вирішенні питання про дотримання скаржником ПАТ КБ «Приватбанк» строків звернення до суду з даною скаргою, суд враховує, що законодавством визначений спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця до суду, тому їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами цивільного процесуального законодавства. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в карзі у вигляді клопотання.

Разом з тим, скаржник звернувся з скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця 05 серпня 2019 року (згідно відмітки на поштовому конверті), яким надіслано скаргу до Рівненського міського суду та яка зареєстрована в канцелярії суду 07 серпня 2019 року за вхідним №41726/19 вх, в той час, коли скаржник 24 травня 2019 року був ознайомлений та знав про наявність оскаржуваних постанов від 24 січня 2019 року ВП №51868175 та ВП №51868243. Тобто, відповідно до ст.449 ЦПК України останнім днем звернення особи до суду зі скаргою був 04 червня 2019 року.

Всупереч вищезазначеному, скаржник пропустив строк звернення, передбачений п.1 ч.1 ст.449 ЦПК України, при цьому клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця скаржником подано не було, процесуальним правом взяти участь у судовому засіданні представник скаржника не скористався, подавши клопотання про перенесення судового засідання.

Відповідно до вимог ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З роз`яснень п.16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вбачається, якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення без розгляду скарги ПАТ КБ «Надра» у зв`язку з пропуском скаржником процесуального строку для звернення з даною скаргою до суду, з урахуванням положень п.1 ч.1 ст.449 ЦПК України та відсутності клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.127,260,353,354,447,449 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

у х в а л и в :

Клопотання державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Токарець Т.С. про залишення скарги без розгляду задоволити.

Скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», особа, дії якої оскаржуються державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Токарець Тетяна Сергіївна, боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов