МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №759/4986/19

"16" жовтня 2020 р. Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Мазки Н.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

позивач ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулося до суду

з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 28.09.2017 року позивач та ТОВ «Вінниця Арго Експерт» клали комплексний договір добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків №06/02-200034954, забезпечений транспорт «Skania» державний номерний знак НОМЕР_1 .

29.12.2017 року в Київській області село Копилів по вулиці Миру мало місце ДТП за участю автомобіля «Skania» державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля «Renault Premium» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Внаслідок ДТП був пошкоджений забезпечений транспорт «Skania» державний номерний знак НОМЕР_1 , що був застрахований у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно комплексного договору добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків №06/02-200034954.

Відповідно постанови Макарівського районного суду Київської області №370/63/18 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України - ст.124 КпАП України.

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що маж ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Відповідно до страхового акту №53 від 26.01.2018 року та договору страхування №06/02-200034954, розмір страхового відшкодування складає 131 667.47 гривень, яке позивачем було сплачене на проведення відновлюваного ремонту згідно платіжному дорученню №ЗР007024 від 30.01.2018 року.

Згідно умов договору страхування №06/02-200034954 при пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків за вирахуванням встановленої договором франшизи.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_1 , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Renault Premium» державний номерний знак НОМЕР_2 застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «Перша» згідно полісу №АК/6380865.

22.02.2018 року ПрАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулась до ПрАТ «СК «Перша» з претензією №53 на суму сплаченого страхового відшкодування.

ПрАТ «СК «Перша» здійснило виплату в розмірі 53 194.53 гривні.

До нього, позивача у порядку зворотної вимоги перейшло право на отримання від відповідача ОСОБА_1 різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), завданої внаслідок ДТП.

Ціна позову становить: 131667.47 гривень (сума боргу) - 53194.53 гривні (сплачене ПрАТ «Перша» відшкодування) = 78472.94 гривні.

Позивач просить: стягнути з ОСОБА_1 78472.94 гривні шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в сумі 1921.00 гривня.

Згідно ухвали суду від 07.08.2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Поштовий конверт з судовим викликом на ім`я ОСОБА_1 повернувся з відміткою працівника пошти про те, що адресат відсутній за вказаною в позовній заяві адреси.

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач відзив не надав.

Згідно пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19) строки визначені законом та судом продовжуються на строк дії такого карантину.

Сторонами не подано клопотань про продовження процесуальних строків.

Судом були створені учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, наданням строку для подачі відзиву.

Кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Axen v.Germany», заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява №64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 ст.6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

За таких обставин суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Судом встановлено, що згідно постанови Макарівського районного суду Київської області №370/63/18 від 25.01.2018 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340.00 гривень, у зв`язку з тим, що 29.12.2017 року близько 14.55 години в селі Копилів по вулиці Миру, 4б, керуючи автомобілем «Renault Premium» державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Skania», чим порушив п.10.9 Привал дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с.5).

Відповідно страховому акту №53 від 26.01.2018 року та договору страхування №06/02-200034954, розмір страхового відшкодування складає 131 667.47 гривень, яке сплачене на проведення відновлюваного ремонту згідно платіжному дорученню №ЗР007024 від 30.01.2018 року (а.с.4, 6, 7).

Згідно заяви (претензії) про виплату страхового відшкодування №53 від 22.02.2018 року ПрАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулась до ПрАТ «СК «Перша» з заявою про сплату сплаченого страхового відшкодування в сумі 131667.47 гривень (а.с.16).

Згідно вимог ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п.п. в) п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце події.

Пунктом 39.1 ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п.41.1а) ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку

Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Стаття 1191 ЦК України регламентує право зворотної вимоги до винної особи, і частиною 1 передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач спричинивши майнову шкоду джерелом підвищеної небезпеки, повинен відшкодувати спричинену шкоду у розмірі збитків.

Керуючись вимогами ст.1166, 1187, 1188, ч.1 ст.1191, 1192 ЦК України, ст.263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

З ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» адреса: 04050, місто Київ, вулиця Глубочицька, б.44, ідентифікаційний код 24175269, стягнути 78 472.94 гривні (сімдесят вісім тисяч чотириста сімдесят дві гривні 94 копійки) шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, витрати по сплаті судового збору в сумі 1921.00 гривня.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати його складення.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Рішення складене 16.10.2020 року.

Суддя