Cправа № 563/1370/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді Загородько Н.А.

секретар судового засідання Заруцький А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

встановив:

Позивач звернувся до Корецького районного суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що згідно обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000348 від 07.09.2016 року, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 07.08.2016 року о 18 год. 40 хв. він, знаходячись на вулиці с.Бокшин Корецького району Рівненської області, поблизу господарства ОСОБА_1 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , на грунті виниклих задовго до цього неприязних відносин, шляхом завдання удару кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_1 умисно спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому ксток носа зі зміщенням донизу з наявністю крововиливу та саден на переніссі, які як окремо, так і в сукупності, згідно висновку судово-медичної експертизи №986 від 12.09.2016 року відносяться до категорї легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Ухвалою Корецького районного суду від 17.09.2019 року клопотання адвоката Кузьменюка Н.М. про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності задоволено; кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрито. Внаслідок кримінального правопорушення позивачу спричинено матеріальну та психологічну шкоду.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 82 146,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.

Від ОСОБА_3 до суду надійшов відзив, згідно якого він вважає позов необгрунтованим, безпідставним та повністю заперечує щодо його задоволення, посилаючись на недоведеність його вини в нанесенні позивачу тілесних ушкоджень та доказів спричинення будь-яких збитків, просив в позові відмовити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кульпач В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, просив в позові відмовити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 вересня 2016 року ОСОБА_3 наніс ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, перелому кісток носа зі зміщенням донизу з наявністю крововилива з садном на передніссі, які виникли від дії тупого(их) предмету(ів), що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №986 від 12 вересня 2016 року.

До Корецького районного суду Рівненської області позивачем було подано цивільний позов у кримінальному провадженні, кримінальне провадження закрито, цивільний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1195 ЦПК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №6 від 27 березня 1992 року у редакції від 24 жовтня 2003 року, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження матеріальних витрат, яких він зазнав внаслідок кримінального правопорушення, а тому правові підстави, передбачені законом для відшкодування матеріальної шкоди відсутні.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У п.9 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4 роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат(їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) N 15-рп/2004 від 2 листопада 2004 року, зазначається що людина, яка вчинила злочин, має отримати справедливе покарання,а особи, в тому числі фізичні, які постраждали від цього злочину, -справедливе відшкодування.

Право потерпілого на відшкодування шкоди, внаслідок злочину є його невід`ємним правом в рамках кримінального процесу. Однак, такі дії передбачають ініціативну та активну позицію самого потерпілого. Це повинно знаходити своє вираження у складенні відповідного позову з конкретними матеріальними вимогами.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В позовній заяві моральна шкода позивача ОСОБА_1 обґрунтована тим, що його моральні страждання, які викликані завданням йому тілесних ушкоджень з вини відповідача, призвели до психологічної травми, фізичного болю, душевних страждань, приниження людської честі та гідності.

Суд бере до уваги незначну тяжкість наслідків протиправної поведінки ОСОБА_3 , короткочасний розлад здоров`я потерпілого, та ту обставину, що неправомірними діями позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягаєь у фізичних та душевних стражданнях яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я з вини відповідача.

Тому, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений розмір моральної шкоди є завеликим.

З урахуванням принципу розумності та справедливості та вважаючи, що моральні страждання, спричинені нанесенням тілесних ушкоджень короткочасним розладом здоров`я та необхідністю лікування суд приходить до висновку про стягнення моральної шкоди завданої злочином в розмірі 15000 грн..

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У зв`язку із задоволенням позову, суд, приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в спеціальний фонд Державного бюджету України, судовий збір у розмірі 1921 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15-16, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 81, 141, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , моральну шкоду в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч гривень) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн..

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.02.2020 року.

Суддя Загородько Н. А.