Справа №464/5602/17
пр № 6/464/155/20
У Х В А Л А

05 листопада 2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі судді Шашуріної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

у с т а н о в и в :

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький З.В. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа боржника ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

Подання мотивоване тим, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича перебуває виконавче провадження № 61446571 з примусового виконання виконавчого листа № 464/5602/17, що виданий 17.02.2020 року Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , грошової компенсації при відчуженні спільного майна подружжя автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», д.н.з НОМЕР_3 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , в розмірі 176 200,00 грн., що становить 1/2 частину загальної вартості відчуженого автомобіля, а також 1 762,00 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору. В ході виконавчого провадження державним виконавцем здійснено ряд виконавчих дій, спрямованих на виконання виконавчого листа про стягнення коштів. Проте, така залишається невиконаною, оскільки боржник ухиляється від виконання. У зв`язку з цим, існує необхідність тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа боржника.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О.

У судове засідання призначене на 15:30 год 06 листопада 2020 року приватний виконавець не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення такого (телефонограмою), як це передбачено ст.128 ЦПК України. Розгляд подання здійснено без виклику заінтересованих осіб (ст.441 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 3 статті 441 ЦПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного виконавця або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч.3 ст. 441 ЦПК України).

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича перебуває виконавче провадження № 61446571 з виконання виконавчого листа № 464/5602/17 про стягнення на користь ОСОБА_2 грошової компенсації при відчуженні спільного майна подружжя автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», д.н.з НОМЕР_3 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , в розмірі 176 200,00 грн., що становить 1/2 частину загальної вартості відчуженого автомобіля.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

На підставі п.19 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Із аналізу вищевказаних норм законодавства та передусім статті 33 Конституції України, якою кожному гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання, випливає, що питання тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України повинно порушуватися державним виконавцем у виняткових випадках у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, за умови вжиття державним виконавцем всіх інших можливих та передбачених чинним законодавством заходів для виконання рішення. При цьому, саме ухилення боржника від виконання зобов`язань є обов`язковою передумовою звернення державного виконавця з таким поданням.

Зокрема, ухилення від сплати заборгованості може полягати в прямій відмові від сплати коштів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні доходу, майна, зміні місцезнаходження без повідомлення про це та інше).

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: "Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною". При чому згідно ч. 3 указаної статті це на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі "Гочев проти Болгарії" ("Gochev v. Bulgaria" від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на вищенаведене можна дійти висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника без встановлення факту ухилення від виконання зобов`язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування може бути виправдане.

В ході виконавчого провадження скеровано боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик до державного виконавця, накладено арешт на майно боржника, та вжито ряд інших заходів.

Однак, з матеріалів виконавчого провадження, доданих до подання, не встановлено, що боржник ОСОБА_1 належним чином була повідомлена про відкриття виконавчого провадження та про інші, обов`язкові до виконання нею, дії, з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не вбачається, що рекомендоване повідомлення вручено особисто чи за довіреністю боржнику.

Інформації щодо перетину боржником кордону не надано, відомості щодо періоду перебування за кордоном, держави, кордон з якою/якими перетинався, а також про те, чи перетин кордону здійснювався транспортом або через піший перехід, відсутні.

Усі вищевказані обставини у своєму взаємозв`язку можуть бути істотними для встановлення в діях боржника ознак ухилення від сплати відповідної заборгованості.

Отже, за таких обставин відсутні підстави вважати, що боржник ОСОБА_3 знала про відкрите виконавче провадження і ухилявся від виконання обов"язку, покладеного на неї судовим рішенням.

Суд, оглянувши матеріали подання, дійшов висновку, що в ході виконання не встановлено, а також до подання не долучено доказів саме ухилення боржником від виконання судового рішення. Зокрема, не встановлено ознак приховування доходу чи майна, оскільки матеріали подання не містять відомостей про працевлаштування боржника та отримання доходу. Крім цього, не встановлено, що чи боржником змінювалося місце проживання.

Вказане свідчить про те, що державним виконавцем в ході виконавчого провадження здійснено певний обсяг заходів, спрямованих на своєчасне та повне виконання, проте встановлені в ході в розгляду подання обставини не дають підстав для висновку саме про ухилення боржника від виконання відповідного рішення щодо стягнення коштів.

Враховуючи наведене, у задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.258-260, 441 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого до виконання ним своїх зобов`язань боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Повне судове рішення складено та підписано 05 листопада 2020 року

Суддя Г.О.Шашуріна