Справа № 459/1344/15-ц
Провадження № 6/459/36/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судового засідання Данилів О.І.,

розглянувши подання державного виконавця відділу Червоноградського МВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кузьмів Х.В. про надання дозволу на примусове проникнення у приміщення боржника з метою виявлення, опису та арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

05.02.2020 року державний виконавець Кузьмів Х.В. звернулася до суду з поданням, у якому просила надати дозвіл на примусове проникнення у квартиру АДРЕСА_1 з метою виявлення, опису та арешту майна. Вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні у цьому відділі перебувають виконавчі провадження щодо виконання виконавчих листів № 459/1344/14-ц від 25.08.2015 року виданих Червоноградським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 189292, 50 грн., боргу у сумі 117500 грн., боргу у сумі 135125 грн., боргу у сумі 190937, 50 грн. 30.07.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, арешт майна боржника та об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження АСВП 59675625. Згідно відповідей реєструючи органів м.Червонограда боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, не отримує пенсійних та страхових виплат, у нього відсутні відкриті рахунки у банківських установах, за ним не зареєстровано транспортних засобів, рухомого та нерухомого майна, земельних ділянок. 17.10.2019 року винесено постанову про арешт коштів боржника та скеровано у банківські установи для виконання. Згідно відповідей AT АКБ "Львів, AT "Райффайзен Банк Аваль", AT "Кредобанк", AT "Ощадбанк", ПАТ "Креді Агріколь Банк", AT "Ідея Банк", боржник ОСОБА_1 не є клієнтом банку, відповідно постанови залишено без виконання. 09.09.2019 року та 05.12.2019 року державним виконавцем скеровано виклики боржнику. При виході на дільницю за місцем проживання боржника вказаним у виконавчому документі 06.09.2019 року та 07.11.2019 державним виконавцем встановлено, що двері квартири ніхто не відчинив, про що складено акт державного виконавця. 31.11.2019 року державним виконавцем скеровано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області. Станом 04.02.2020 року у Червоноградському міському ВДВС ГТУЮ у Львівській області відсутні відомості щодо внесення даних Єдиний реєстр досудових розслідувань. Згідно ухвали Червоноградського міського суду №459/1344/15-ц від 21.12.2019 року до боржника застосовано примусовий привід. Згідно рапорту працівника Червоноградського ВП від 02.01.2020 року вході виконання ухвали за адресою: АДРЕСА_2 боржника не виявлено, двері квартири ніхто не відчинив, встановити місце перебування ОСОБА_1 неможливо. У державного виконавця немає можливості потрапити до квартири боржника з метою, опису та арешту майна інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає поджання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Державний виконавець у судовому засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд подання у її відсутності, зазначила, що подання підтримує.

З`ясувавши обставини розглядуваного питання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання з огляду на таке.

Як видно з копій виконавчих листів №459/1344/15-ц виданих Червоноградським міським судом 25.08.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за договором позики від 10.05.2013 року у розмірі 5000 доларів США, що еквівалентно 117 500 грн., відсотки за користування коштами у розмірі 135 125 грн., штраф у розмірі 189 292, 50 грн. та у розмірі 190 937, 50 грн.

30.07.2019 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження АСВП 59675625.

30.07.2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

17.10.2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника

Згідно наданих відповідей державних та інших органів, боржник зареєстрований за адресою, зазначеною у виконавчому документі, не працює, пенсійних та страхових виплат не отримує, не перебуває на обліку в управлінні праці, за ним транспортних засобів, нерухомого майна, земельних ділянок не зареєстровано.

31.11.2019 року державним виконавцем скеровано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області.

Згідно з копією рапорта працівника Червоноградського ВП від 02.01.2020 року вході виконання ухвали від 21.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 дверей квартири ніхто не відчинив, встановити місце перебування ОСОБА_1 та здійснити її привід до Червоноградського ВМ ВДВС ГТУЮ у Львівській області неможливо.

09.09.2019 року та 05.12.2019 року боржнику скеровано виклики державного виконавця.

Згідно з копією акта державного виконавця від 06.09.2019 року, підписаного державним виконавцем Кузьмів Х.В. при виході за адресою: АДРЕСА_2 , дверей квартири ніхто не відчинив, залишено виклик державного виконавця.

Відповідно до копії акта державного виконавця від 07.11.2019 року державним виконавцем Кузьмів Х.В. при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №59675625, виході за місцем проживання боржника дверей квартири ніхто не відчинив, залишено виклик державного виконавця.

Звертаючись до суду із зазначеним поданням, державний виконавець послався на те, що у даній ситуації у нього немає змоги потрапити до квартири боржника з метою опису майна інакше, як за вмотивованим рішенням суду.

З таким висновком державного виконавця суд не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України).

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла, з чого випливає, що реалізації такого права повинні передувати обставини, які б вказували на чинення державному виконавцеві перешкод з боку боржника чи інших осіб у допуску до житла боржника.

Разом з тим державним виконавцем не подано доказів, підтверджуючих чинення йому перешкод, зокрема, з боку боржника у допуску до квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд критично оцінює акти державного виконавця від 06.09.2019 року та від 07.11.2019 року з огляду на відсутність у них даних про час виходу, який, згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України «Про виконавче провадження», повинен припадати у робочі дні не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години. Ураховано й те, що акт складено за відсутності понятих. Крім того, у акті від 07.11.2019 року відсутні дані за якою адресою було здійснено вихід державним виконавцем, а виходи державним виконавцем було здійснено у значному проміжку часу до звернення із поданням до суду.

Звертаючись до суду із цим поданням, державним виконавцем також не надано інформації про те, хто крім боржника проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим неможливо встановити виправданість можливого втручання у права осіб, які проживають у цій квартирі.

Отже, у задоволенні подання слід відмовити як необґрунтованого.

У своєму поданні державний виконавець посилається на те, що згідно відповідей AT АКБ "Львів, AT "Райффайзен Банк Аваль", AT "Кредобанк", AT "Ощадбанк", ПАТ "Креді Агріколь Банк", AT "Ідея Банк", боржник ОСОБА_1 не є клієнтом банку, однак не подано доказів на підтвердження зазначених обставин, що додатково свідчить про необгрунтованість подання.

Крім того, ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 06.12.2017 року відмовлено у поданні державного виконавця про примусове входження до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема, з підстав відсутності документу, який би посвідчував право власності чи право проживання ОСОБА_1 у цьому житлі.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 439 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 12.02.2020 року.

Суддя: В. В. Грабовський