04.11.2020 Справа № 331/1095/20
Провадження № 2-др/331/9/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Антоненко М.В.

при секретарі Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до АТ « Запоріжгаз» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ « Запоріжгаз» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заяви зазначено, що 16.06.2020 р. відбулося судове засідання по цивільній справі № 331/1095/20 за позовом ОСОБА_1 до AT «Запоріжгаз» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії. В підготовчому судовому засіданні представник відповідача AT «Запоріжгаз» повідомив суду, що 14.05.2020 р. газопостачання будинку позивача було відновлено. На підтвердження цього надав суду аварійну заявку № 4882 та акт про припинення (обмеження) розподілу природного газу від 14.05.2020 р. Просив суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю спору. Позивач ОСОБА_1 підтвердив суду факт підключення відповідачем AT «Запоріжгаз» газопостачання до будинку. Проти клопотання про закриття провадження не заперечував.

В підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розподіл судових витрат та документи, що їх підтверджують. Договір про надання правової допомоги та додаткова угода до нього, подавалась до суду разом з позовною заявою. Представнику відповідача з об`єктивних причин, 16.06.2020 р. ОСОБА_1 не вдалося нарочно вручити примірник заяви про розподіл судових витрат та документів до неї, тому направив їх на адресу відповідача поштою.

Своєю ухвалою суд закрив провадження у зв`язку з відсутністю спору, однак у судовому засіданні не вирішив питання про судові витрати, які він поніс при розгляді справи, а саме витрати на правову допомогу та витрати на відправку адвокатського запиту на адресу відповідача, мотивуючи тим, що дане питання буде вирішуватися окремо у відповідності до вимог ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановления ухвали. 3 текстом ухвали суду від 16.06.2020 р. ОСОБА_1 ознайомився на офіційному веб-порталі судової влади за адресою в Інтернеті: www.reyestr.court.gov.ua лише 25.06.2020р. Ухвала була оприлюднена 22.06.2020р.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості заявлених витрат та їх пропорційності до предмету спору просить суд врахувати наступне.

Станом на день вирішення справи обґрунтованих заперечень відповідача щодо співмірності заявлених витрат на правничу допомогу на адресу суду та позивача не надходило.

В той же час, зменшення судом розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, допускається лише за наявності обґрунтованого клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених витрат (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, просить суд врахувати наступне.

Витрати позивача, які він очікує понести в зв`язку із розглядом справи, безпосередньо пов`язані з розглядом вказаної справи.

Розмір заявлених позивачем витрат є обґрунтованим й пропорційним до предмету спору та ціни позову.

Позивачем здійснено оплату правової допомоги адвоката, що відповідно до частини 3 статті 133 ЦПК України відноситься до витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача на його користь. Вказані витрати підтверджено документами, наявними в матеріалах даної справи:

-засвідченою копією договору про надання правової допомоги від 03.02.2020р.;

-засвідченою копією додаткової угоди від 04.03.2020р. до Договору про надання правової допомоги;

-засвідченою копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 001950 від 04.12.2018 p.;

-засвідченою копією акту про виконання доручення за договором про надання правової допомоги від 19.03.2020р., яким узгоджена сума гонорару адвоката за надану правову допомогу в розмірі 2000,00 грн.;

-засвідченою копією квитанції до прибуткового касового ордера № 5 від 19.03.2020 p.;

-засвідченою копією квитанції на оплату послуг Укрпошти від 15.02.2020 р. з описом відправлення документів.

У відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України це є підставою для ухвалення додаткового рішення.

На підставі вищевикладеного просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 331/1095/20 про стягнення з AT «Запоріжгаз» (м. Запоріжжя, 69035, вул. Заводська, 7 ), на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. та 23,00 грн. за послуги Укрпошти.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задовольнити.

У судове засіданні представник відповідача АТ «Запоріжгаз» не з*явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причину неявки до суду не сповістив.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вислухавши думку позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріли справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихст.430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Право на професійну правничу допомогу гарантованост. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої п`ятої ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свободта протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витратина підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36),від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Запоріжгаз» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, у зв`язку з відсутністю предмету спору - закрито. Повернуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 , сплачену суму судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. за квитанцією № 23-3206615/С від 23.12.2019 року та суму сплаченого судового збору у розмірі 72 грн. 40 коп. за квитанцією № 03-3340029/С від 03.04.2020 року. Копію ухвали разом з оригіналами квитанцій № 23-3206615/С від 23.12.2019 року та № 03-3340029/С від 03.04.2020 року направлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 . Замість оригіналів квитанцій про сплату судового збору № 23-3206615/С від 23.12.2019 року та № 03-3340029/С від 03.04.2020 року до матеріалів справи долучено їх копії.

Як слід з заяви, ОСОБА_1 просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 331/1095/20 про стягнення з AT «Запоріжгаз» (м. Запоріжжя, 69035, вул. Заводська, 7 ), на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. та 23,00 грн. за послуги Укрпошти.

При цьому посилається на ч. 3 ст. 142 ЦПК України, якою передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як вбачається з ухвали суду від 16.06.2020 року, провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору, а не відмовою позивача ОСОБА_1 від позову. Тому посилання позивача ОСОБА_1 на ч. 3 ст. 142 ЦПК України є помилковим.

Суд звертає увагу позивача на те, що у підготовчому судовому засіданні 16.06.2020 року представник відповідача АТ «Запоріжгаз» просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, що Вами не заперечувалось. Крім того, ухвала суду від 16.06.2020 року Вами не була оскаржена та набрала чинності 02.07.2020 року.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до АТ « Запоріжгаз» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 246, 270, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та послуг Укрпошти за заявою позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ « Запоріжгаз» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів, з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду виготовлено 04.11.2020 року

Суддя: М.В. Антоненко