Справа № 144/867/20
Провадження № 22-ц/801/1999/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Герман О. С.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 рокуСправа № 144/867/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Рибчинського В. П., Голоти Л. О.,

розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, в при-міщенні апеляційного суду в м. Вінниці цивільну справу за заявою

Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

в особі філії Вінницького обласного управління Акціонерного товарства

«Ощадбанк», за участі Теплицької державної нотаріальної контори Вінниць-

кої області, про забезпечення доказів,

за апеляційною скаргою представника заявника Акціонерного товариства «Ощадбанк» Сілагіна Григорія Анатолійовича на ухвалу Теплицького районно-го суду Вінницької області від 15 липня 2020 року про повернення заяви, поста-новлену у приміщенні суду у смт Теплик Вінницької області за головування судді Германа О. С.,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в осо-бі філії Вінницького обласного управління Аціонерного товариства «Ощад-банк» (далі - АТ «Ощадбанк») звернулося у Теплицький районний суд Вінниць-кої області із заявою про забезпечення доказів, за участі Теплицької державної нотаріальної контори Вінницької області. Заява мотивована наступним. 06 бе-резня 2007 року між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредит-ний договір № 4509. У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредит-ним договором 07 березня 2007 року був укладений іпотечний договір № 399 між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 . Заочним рішенням Теплицького ра-йонного суду Вінницької області від 14 травня 2015 року з метою погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 06 березня 2007 року № 4509, розмір якої станом на 12 травня 2015 року становив 273 438,67 гривень, згідно з договором іпотеки від 07 березня 2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, встановлена початкова ціна реалізації предмета іпотеки на рів-ні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Визначений спосіб реалізації пред-мета іпотеки - продаж на прилюдних торгах у межах передбаченої законом про-цедури у виконавчому провадженні. Однак ІНФОРМАЦІЯ_1 іпотекодавець ОСОБА_2 помер, по підтверджується письмовою відповіддю Теплицького районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області ( актовий запис про смерть № 58 ). Станом на 07 липня 2020 року заочне рішення Теплицького ра-йонного суду Вінницької області від 14 травня 2015 року не виконане, заборго-ваність не погашена. Враховуючи наявний непогашений борг, 02 квітня 2019 року банк звернувся у Теплицьку державну нотаріальну контору Вінницької об-ласті із заявою № 101.20-11/453, в якій просив повідомити, чи звертався хтось із спадкоємців ОСОБА_2 із заявою про відкриття спадщини; чи відкрита спадкова справа стосовно майна ОСОБА_2 . У відповідь завідувач Теплиць-кої державної нотаріальної контори Лужанська Т. В. листом від 10 квітня 2019 року № 297/01-16 повідомила банк, що після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа за № 29/2018, зареєстрована Теплицькою державною нотарі-альною конторою 14 лютого 2018 року у спадковому реєстрі. Вдруге 05 квітня 2018 року банк звернувся із заявою № 101.11-20/350 до Теплицької державної нотаріальної контори та просив на підставі частини другої статті 1281, статті 1282 ЦК України прийняти цю його заяву як кредитора з вимогою до спадкоєм-ців ОСОБА_2 . Однак листом від 12 квітня 2018 року № 250/01-16 завідувач Теплицької державної нотаріальної контори Лужанська Т. В. з посиланням на статтю 8 Закону України «Про нотаріат» відмовила банку у наданні відомостей щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 та кола його спад-коємців. АТ «Ощадбанк» має намір звернутися до суду із позовом до спадкоєм-ців померлого про стягнення суми боргу за рахунок успадкованого ними майна, однак банку не відоме ані коло спадкоємців, ані обсяг успадкованого ними май-на, ані наявність чи відсутність спадкового договору, заповіту. Банк обмежений в отриманні такої інформації, яка становить нотаріальну таємницю. Для подан-ня позовної заяви АТ «Ощадбанк» необхідні відомості зі спадкової справи, за-веденої після смерті ОСОБА_2 , тому забезпечення доказів шляхом витребу-вання інформації зі спадкової справи надасть можливість банку як позивачу визначитися з колом відповідачів та підготувати належну позовну заяву. За та-ких обставин АТ «Ощадбанк» просило суд забезпечити докази шляхом витре-бування спадкової справи з Теплицької державної нотаріальної контори Він-ницької області спадкової справи № 29/2018 за померлим ОСОБА_2 .

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 15 липня 2020 року заява АТ «Ощадбанк» про забезпечення доказів повернута заявнику на підставі частини четвертої статті 117 ЦПК України.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник АТ «Ощадбанк» Сілагін Г. А. оскаржує її в апеляційному порядку, просить понови-ти йому строк на апеляційне оскарження судової ухвали, скасувати ухвалу Теп-лицького районного суду Вінницької області від 15 липня 2020 року про повер-нення заяви та направити справу до суду першої інстанції. Скаржник вважає оскаржувану ухвалу незаконною, безпідставною, постановленою за неповного з`ясування обставин справи, що мають для неї значення, за висновків, що не відповідають дійсним обставинам справи. На думку представника банку заява про забезпечення доказів подана з додержанням вимог ЦПК України. У заяві зазначено, що АТ «Ощадбанк» є кредитором та для подання позовної заяви до спадкоємців ОСОБА_2 необхідно встановити їх коло шляхом витребування спадкової справи з Теплицької державної нотаріальної контори Вінницької об-ласті. Банк обмежений в отриманні відомостей, нотаріальною конторою йому відмовлено у їх наданні з посиланням, що такі відомості становлять нотарі-альну таємницю, а банк не входить до кола спадкоємців померлого ОСОБА_2 .

Забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року правом подання відзиву на апеляційну скаргу Теплицька державна нотаріальна контора Вінницької області не скористалася. Цією цхвалою апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року скаржнику поновлений строк на апеляційне оскарження ухва-ли Теплицького районного суду Вінницької області від 15 липня 2020 року.

Колегія суддів апеляційного суду, розглянувши справу за наявними у ній матеріалами, дослідивши представлені сторонами докази, проаналізувавши до-води заявника у цій цивільній справі, підґрунтя заявленої вимоги, дійшла вис-новку, що апеляційна скарга підлягає безумовному задоволенню.

Згідно пункту шостого статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що пе-решкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продов-ження розгляду до суду першої інстанції.

Статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що пере-шкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продов-ження розгляду до суду першої інстанції визначені: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідпо-відність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які пизвели до постановлення помилкової ухвали.

Ухвала суду першої інстанції є незаконною, надуманою, такою, що поста-новлена всупереч норм процесуального права, що регулює питання повернення заяви особі, яка її подала до суду.

Повертаючи заяву про забезпечення доказів АТ «Ощадбанк», суд першої інстанції з посиланням на норми статей 116, 117 ЦПК України, дійшов виснов-ку, що заява не обґрунтована необхідністю її подання. Тобто в ній, нібито, від-сутні підстави припускати, що докази, забезпечити які просить банк, будуть втрачені або збирання яких стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно вимог статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є під-стави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Спосо-бами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, вит-ребування та ( або ) огляд доказів, у тому числі, за їх місцезнаходженням, забо-рона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо до-казів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи за-безпечення доказів, визначені судом.

Статтею 117 ЦПК України передбачено, що повинно зазначатися в заяві про забезпечення доказів. Зокрема пунктом п`ятим частини першої цієї статті вста-новлено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається обґрунтування необ-хідності забезпечення доказів. Докази, які збираються або подаються сторонами ( показання свідків, письмові чи речові докази ), повинні стосуватися суті спору ( предмета та підстави позову ). Докази, які не стосуються справи й предмета доказування, або одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи, судом не повинні прийматися.

Отже забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на за-кріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Розглядаючи заяву про забезпечення доказів, суд має з урахуванням обґрун-тування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому ( вони можуть бути знищені, пошкодженні, втратити свою доказо-ву цінність тощо ). Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати чи зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобу-ти докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунту-ватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Звертаючись в суд із заявою про забезпечення доказів, повторюючи свої аналогічні доводи в апеляційній скарзі, представники АТ «Ощадбанк» в особі начальника управління Бокового Ю. Є., адвоката Сілагіна Г. А. вказують про неможливість отримання інформації щодо кола спадкоємців померлого іпотеко-давця ОСОБА_2 , обсягу успадкованого ними майна, оскільки така інформа-ція є нотаріальною таємницею. Разом з тим витребування спадкової справи шляхом забезпечення доказу необхідне для належного оформлення і подання в суд позовної заяви про стягнення заборгованості із спадкоємців померлого іпо-текодавця за рахунок успадкованого ними майна. Таким чином метою забезпе-чення доказів у цьому випадку є підготовка та обґрунтування майбутнього по-зову, що узгоджується з викладеними вище процесуальними нормами щодо звернення в суд із заявою про забезпечення доказів особи, яка може набути статусу позивача, використання такого способу забезпечення доказів як витребування спадкової справи, подання такої заяви до подання власне самої позовної заяви.

Скаржник наголошує, що інакше, ніж шляхом витребування із нотаріальної контори спадкової справи № 29/2018 щодо майна померлого іпотекодавця ОСОБА_3 , він позбавлений можливості звернутися в суд з позовом до спадко-ємців померлого. Таке обгрунтування заяви про забезпечення доказів є без-умовно достатньо умотивованим реальними фактами, що не потребують іншого доведення, чи нерозуміння суті такого звернення в суд.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з обґрунтуванням су-дом першої інстанції, викладеним в оскаржуваній судовій ухвалі, оскільки воно є необ`єктивним, зробленим за неналежного з`ясування обставин справи, невід-повідності висновків суду обставинам справи, за неправильного застосування норм процесуального права.

Аргументи апеляційної скарги адвоката АТ «Ощадбанк» Сілагіна Г. А. що-до незаконності оскаржуваної судової ухвали є правильними, достатніми, таки-ми, спростовують неправильний висновок суду першої інстанції, доводять не-правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволити апеляційну скарги, скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу в суд для продов-ження розгляду.

Враховуючи наведене, керуючись нормами статей 374, 379, 381 - 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника заявника Акціонерного товариства «Дер-жавний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управ-ління Акціонерного товариства «Ощадбанк» Сілагіна Григорія Анатолійовича задовольнити.

Ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 15 липня 2020 року про повернення заяви у справі за зверненням Публічного акціонерного то-вариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького облас-ного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», за участі Теплицької державної нотаріальної контори Вінницької області, про забезпечення доказів - скасувати, справу напрвити в суд першої інстанції для продовження її розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді В. П. Рибчинський

Л. О. Голота