Справа № 445/1114/19
провадження № 2/445/736/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилип`яка П.В.

секретаря судового засідання Мацайло О.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 В ОСОБА_2 З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Служби автомобільних доріг у Львівській області до ОСОБА_3 та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

Служба автомобільних доріг у Львівській області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.05.2018 року на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська (на м. Люблін) на ділянці дороги 45 км. + 800 м., з вини ОСОБА_3 , який керував автомобілем "Mitsubishi Grandis" д.н.з. НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок ДТП було пошкоджено 24 погонних метрів металевого бар`єрного огородження (відбійника), яке слугує для забезпечення безпеки дорожнього руху. Внаслідок цього позивачу була завдана майнова шкода в розмірі 45772 грн., яку останній просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 05.12.2019 за клопотання позивача до участі у справі залучено співвідповідача - Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта".

Відповідач ОСОБА_3 надіслав на адресу відзив на позовну заяву, у якому вказав, що станом на день настання ДТП, транспортний засіб Mitsubishi Grandis, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_3 , був застрахований за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно поліса № АМ 1364687, виданого ТДВ СТ "Домінанта". Також зазначає, що саме страховик у даному випадку має відшкодовувати шкоду заподіяну внаслідок ДТП, покликаючись на позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові № 755/18006/15-ц від 04.07.2018. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, у якій просить проводити судовий розгляд у його відсутності.

Співвідповідач ТДВ "Страхове товариство "Домінанта" не забезпечив участі свого представника у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 13.05.2018 о 06-30 год. на 45 км + 800 м автодороги М-09, керуючи автомобілем "Mitsubishi Grandis" д.н.з НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв наїзд на металевий відбійник, внаслідок чого автомобіль та металевий відбійник отримали механічні пошкодження. Вказаним діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 25.07.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні вищевказаного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді 340 грн. штрафу. Вказана постанова набрала законної сили 06.08.2018.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не показуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд вважає доведеним, що дорожньо-транспортна пригода, яка трапилася 13.05.2018 на автодорозі Тернопіль-Львів-Рава-Руська М-09 45 км + 800 м, в ході якої пошкоджено металевий відбійник, сталась з вини відповідача ОСОБА_3 .

Згідно довідки №03-4665/05-3 від 03.09.2018 Служба автомобільних доріг у Львівській області є балансоутримувачем автомобільних доріг загального користування державного значення Львівської області, в тому числі ділянки автомобільної дороги М-09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська 45 км +800м та, відповідно, технічних засобів організації дорожнього руху (дорожніх знаків, сигнальних стовпчиків, огородження, тощо).

Із копії полісу № АМ/1364587 ОСЦПВВТЗ, вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу MITSUBISHI GRANDIS, номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, ОСОБА_4 застрахована в ТДВ "Страхове товариство "Домінанта", строк дії договору з 12.08.2017 до 11.08.2018.

Отже, дорожньо-транспортна пригода, за участю вказаного вище автомобіля, під керуванням ОСОБА_3 , яка мала місце 13.05.2018, відбулася в період дії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/ 1364587.

Відповідно до ч.1 ст. 1166, ч.2 ст. 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями ст. 1192 ЦК України передбачено, що з врахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Вищезазначене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц), яка в подальшому підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2018 року (справа № 760/15471/15-ц).

Відповідно до норм процесуального законодавства висновки Великої Палати Верховного Суду України повинні враховуватися іншими судами при розгляді подібних справ та застосуванні норм права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_3 в користь позивача завданої майнової шкоди слід відмовити.

Окрім того, із матеріалів справи вбачається, що позивачу було відомо про те, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу MITSUBISHI GRANDIS, номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску, застрахована в ТДВ "Страхове товариство "Домінанта", що підтверджується доданою до клопотання про залучення співвідповідача довідкою про дорожньо-транспортну пригоду від 97.06.2018 №15866/41/12-2018, проте із заявою про виплату страхового відшкодування до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» позивач не звертався.

Положеннями п.п.37.1.4 п.37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Великою Палатою Верховного Суду України у постанові від 03.10.2018 у справі № 753/5293/16-ц вказано про те, що зазначений у пункті 37.1.4. статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк є присічним і поновленню не підлягає.

Таким чином, враховуючи, що позивач в межах строку визначеного п.п.37.1.4 п.37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не звертався до співвідповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, до суду звернувся із позовом також поза межами вказаного строку, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення страхового відшкодування із співвідповідача ТДВ "Страхове товариство "Домінанта" необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 141, 265, 273, 274, 280, 282-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 993, 1191 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

ухвалив:

у задоволенні позовної заяви Служби автомобільних доріг у Львівській області до ОСОБА_3 та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя П. В. Пилип`як