Справа № 493/1516/20
Номер провадження 2/493/581/20
У Х В А Л А

29 грудня 2020 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Тітової Т.П.

за участю секретаря Сирота О.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Галайко О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Балта клопотання відповідача ОСОБА_2 про приєднання письмових доказів до справи та про визнання доказу недопустимим та недостовірним,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2020 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотаннями про приєднання письмових доказів до справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Балтської районної державної адміністрації, про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання, в яких зазначає, що просить долучити до матеріалів справи письмові докази, а саме оригінал висновку Інституту психології ім. Костюка Г.С. НАПН України від 03.12.2020 року за результатами психодіагностичного обстеження ОСОБА_4 та копію листка непрацездатності представника відповідача ОСОБА_3 , посилаючись на об`єктивну неможливість подання відповідних доказів до суду раніше, оскільки їх на той час не існувало, у тому числі з метою забезпечення об`єктивного розгляду справи та якнайкращих інтересів дитини. Крім того відповідач звернувся з клопотанням про визнання доказу недопустимим та недостовірним, а саме висновку Балтської районної державної адміністрації від 16.12.2020 року № 01-47/1455 та вилучення даного висновку як доказу зі справи.

В судовому засіданні відповідач та його представник дані клопотання підтримали у повному обсязі та просили задовольнити.

Позивач в судовому засіданні заперечувала проти вказаних клопотань, посилаючись на те, що листок непрацездатності вже долучений до матеріалів справи і підстав наразі повторно його долучати не має, щодо визнання висновку органу опіки та піклування недопустимим доказом заперечувала, зазначивши, що даний висновок виданий на законних підставах.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечувала проти вказаних клопотань, пояснивши, що позивач мав можливість сам надати відповідні докази до справи у підготовчому судовому засіданні, але не надав, щодо висновку органу опіки і піклування зазначила, що надання висновку до справи є обов`язковим, а можливість обстеження умов проживання дитини виключалась, оскільки не було відомо, де саме перебуває дитина, а мати відповідача повідомляла, що відповідач ОСОБА_2 та дитина ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 не проживають і вона не зобов`язана повідомляти їх місцезнаходження.

Заслухавши клопотання відповідача ОСОБА_2 про приєднання письмових доказів до справи та про визнання доказу недопустимим та недостовірним, підтримані в судовому засіданні відповідачем та його представником, думки позивача та третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Розглядаючи зазначене клопотання відповідача, судом враховується, що відзив на позов відповідачем було подано до суду 16.11.2020 року, тобто більше місяця тому, в даному відзиві зазначалося про необхідність надання доказів, які перераховані у п. 4 даного відзиву та долучено висновок фахівця Федосової Л.О., судові засідання тричі відкладалися, що не позбавляло сторін надати всі докази до справи, які не були подані разом з відзивом до справи.

03.12.2020 року відповідач був присутній в судовому засіданні та будь-яких клопотань про надання доказів суду не повідомляв та відповідних клопотань від 03.12.2020 року через канцелярію не надходило.

17.12.2020 року взагалі не з`явився в судове засідання, не повідомивши суд про причини своєї неявки та будь-яких клопотань на адресу суду не подавав.

17.12.2020 року судом було ухвалено закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні.

На підставі викладеного, суд вважає, що стороною відповідача пропущено строк на подання до суду заявлених доказів.

Стосовно причин поважності пропуску такого строку, суд вважає безпідставними посилання відповідача на об`єктивну неможливість подання відповідних доказів, оскільки їх на той час не існувало, так як останнім жодним чином не підтверджено, що висновок, який міститься у заявлених до приєднання до матеріалів справи доказах, не існував в період часу з 03.12.2020 року до закриття підготовчого провадження по справі.

Доводи представника відповідача про те, що оскільки такі докази були відповідачем отримані пізніше, суд вважає безпідставними, оскільки доказів отримання ним висновку пізніше 17.12.2020 року не надано.

Інших обґрунтованих посилань і доказів на підтвердження поважності пропуску строку для подання доказів до суду, відповідачем, ані його представником до суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Судом враховується, що встановлення строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених ЦПК України, певних процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що відповідачем подано клопотання про залучення доказів з пропуском встановленого процесуального строку, та необґрунтовано поважність пропуску такого строку, суд доходить до висновку про необґрунтованість клопотання відповідача про поновлення процесуального строку для подання відповідних доказів, у зв`язку з чим у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити, а докази додані до клопотання, яке зареєстровано канцелярією суду 28.12.2020 року, до розгляду не приймаються.

Що стосується листка непрацездатності, який просить долучити відповідач також задоволенню не підлягає, оскільки відповідний листок непрацездатності ОСОБА_3 був долучений нею до клопотання про відкладення судового засідання та був предметом розгляду 17.12.2020 року.

Щодо клопотання про визнання висновку Балтської районної державної адміністрації недопустимим та недостовірним та вилучення даного висновку як доказу зі справи, то суд наголошує, що висновок органу опіки та піклування для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 ЦПК України. Відхилення судом висновку органу опіки та піклування повинно бути мотивоване в судовому рішенні, яке буде винесено по суті спору.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 44, 83, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань відповідача ОСОБА_2 про приєднання письмових доказів до справи та про визнання доказу недопустимим та недостовірним - відмовити.

Докази додані до клопотання про приєднання письмових доказів до справи - не приймати до розгляду та повернути відповідачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ