Справа № 278/854/15-ц Провадження №2-п/278/13/20
У Х В А Л А

Іменем України

30 грудня 2020 року суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І.В. вивчивши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2015 року, ухваленим в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги позивача задоволені.

Зокрема, вищезазначеним рішенням вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/9690/74/112541 від 27 червня 2007 року в сумі 74104,28 доларів США, що є еквівалентно по курсу НБУ 2313920,54 гривень: заборгованість за кредитом 52340,62 доларів США, що є еквівалентно по курсу НБУ 1128146,01 гривень; заборгованість за відсотками 21763,66 доларів США, що є еквівалентною по курсу НБУ 469092,38 гривень; пеня за прострочення сплати кредиту та відсотками 716682,15 гривень та судовий збір в сумі 3654 гривні.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, в якій зазначив, що участі в судових засіданнях не брав, виклики в судові засідання не отримував, внаслідок чого був позбавлений можливості подати заперечення на позов та докази, а копію рішення суду отримав 16 листопада 2020 року через свого представника ОСОБА_2 . Таким чином заявник вважає, що строк подання заяви про перегляд заочного рішення ним не пропущений. Зважаючи на викладені обставини, заявник просить переглянути зазначене вище заочне рішення.

Подана заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та стягнення заборгованості за кредитним договором, яке просить переглянути заявник, було постановлено 13 жовтня 2015 року (а.с.52).

Копія повного тексту зазначеного рішення 21 жовтня 2015 року була направлена відповідачу на його поштову адресу по місцю проживання АДРЕСА_1 (а.с.54), яку він отримав власноручно 29 жовтня 2015 року (а.с.55).

22 жовтня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи вищевказаної справи (а.с.56).

Проте у заяві про перегляд заочного рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідач зазначає, що дізнався про існування такого рішення лише 16 листопада 2020 року від свого представника ОСОБА_2 . Дана обставина не підтверджена будь-якими належними та допустимими доказами у справі.

08 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.63-73).

Встановлений нормами ст.284 ЦПК України, строк для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення минув 19 листопада 2015 року.

Таким чином заявник звернувся із заявою про перегляд заочного рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2015 року поза межами строків.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність вимоги заяви в частині поновлення строку на оскарження заочного рішення суду у даній справі, суд приймає до уваги те, що порядок оскарження заочного рішення, встановлений статтями 284-287 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску із інших поважних причин.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ст. 127 ЦПК України)

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі.

Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням, а тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

В постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі №755/8494/16-ц вказано про те, що відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Ткаченко Ю.В.1 проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач був обізнаний із наявністю заочного рішення, де він був боржником, ще з 29 жовтня 2015 року (дата отримання рекомендованого листа з копією вищевказаного заочного рішення суду від 13 жовтня 2015 року), та із цього часу, на переконання суду, мав всі можливості для того щоб звернутись до фахівців для отримання допомоги.

Доводи сторони відповідача про те, що про існування заочного рішення суду від 13 жовтня 2015 року останньому стало відомо лише 16 листопада 2020 року від свого представника ОСОБА_2 спростовуються матеріалами справи, а відтак не заслуговують на увагу, а тому суд не знаходить підстав для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду у справі №278/854/15-ц.

Слід окремо зазначити про те, що стороною відповідача не наведено в заяві про поновлення строку достатніх поважних причин, в зв`язку з чим більше двох років відповідач, обізнаність якого, про наявність заочного рішення суду, - підтверджена матеріалами справи, - не здійснював жодних дій щодо, зокрема, ознайомлення із заочним рішенням суду та подачі заяви про його перегляд.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач був обізнаний про існування заочного рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та стягнення заборгованості за кредитним договором та вчасно без поважних причин не вжив заходів щодо його оскарження у встановлені законом строки, та стороною відповідача не наведено суду переконливих доказів поважності пропуску такого строку, а тому вважаю, що наявні підстави для відмови у задоволенні заяви відповідача про поновлення строків для подання заяви про перегляд заочного рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2015 року.

За відсутності підстав для поновлення строків для звернення до суду, суд залишає без розгляду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та стягнення заборгованості за кредитним договором, яке ухвалене в межах розгляду даної цивільної справи.

Враховуючи та керуючись статями 126, 127, 131, 284-287 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити відповідача ОСОБА_1 в поновленні строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та стягнення заборгованості за кредитним договором- залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: І.В.Зубчук