Справа № 595/1184/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020 місто Бучач Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Созанської Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Ковалівського Б.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно, до якого входить житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . За життя, 19 лютого 2002 року ОСОБА_3 склала заповіт на вказане будинковолодіння, а також інше майно, в користь ОСОБА_1 . Позивач вступила у фактичне володіння та управління будинком, проте не може оформити своїх спадкових прав, так як спадкодавець не виготовила технічний паспорт на будинок і не отримала свідоцтва про право власності на нього.

З урахуванням викладеного позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 серпня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача, адвокат Пасічник А.З. в судове засідання не з`явивася, однак подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27 квітня 1951 року Рай бюро ЗАГС Тернопільської області, матір`ю ОСОБА_2 є ОСОБА_3 .

Як слідує із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданого 08 липня 2020 року Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу 30 червня 1973 року із ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Як слідує із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданого 01 липня 2020 року Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_6 після реєстрації шлюбу 20 квітня 1985 року із ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 13 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бучацького районного управління юстиції в Тернопільській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя, 16 лютого 2002 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І., за реєстровим № 757, згідно якого житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , а також інше майно, заповіла дочці ОСОБА_1 .

Як слідує із довідок № 115, № 116, виданих 13 березня 2020 року виконавчим комітетом Бучацької міської ради Тернопільської області, померла ОСОБА_3 до дня смерті постійно проживала та перебувала на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини разом із спадкодавцем на реєстраційному обліку перебували: дочка ОСОБА_1 , 1951 року народження, син ОСОБА_2 , 1968 року народження, та онуки ОСОБА_9 , 1977 року народження, ОСОБА_10 , 1988 року народження.

Згідно довідки №53, виданої 04 травня 2020 року КП «Бучацьким районним бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_3 , померлій 12.03.2002 року належало нерухоме майно АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 104,6 кв. м. в тому числі житловою площі 71,4 кв. м., веранди літ. «а», сараю літ. «Б».

Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І. № 173/01-24 від 04 травня 2020 року, через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що належав ОСОБА_3 , не було подано, в зв`язку з чим видати свідоцтво про право на спадщину після її смерті на ім`я ОСОБА_1 є неможливим.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР).

Статтею 534 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Змістом ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на вищевказаний будинок, позбавлена можливості оформити свої права на спадкове майно, а тому звернулася з відповідним позовом до суду.

Тобто, у зв`язку з тим, що державна реєстрація права власності на будинковолодіння за вищевказаною адресою спадкодавцем ОСОБА_3 не проведена (виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року та Законом від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), та через відсутність свідоцтва про право власності на це майно, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому спадкоємець звернулася до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі, а тому за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , до якого входить житловий будинок загальною площею 104,6 кв.м., в тому числі житловою 71,4 кв.м., веранда та сарай.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Бучацький районний суд Тернопільської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Л. І. Созанська