Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6878/20
Номер провадження2-о/711/113/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Кондрацької Н.М.

при секретарі Лисенко І.В.

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

адвокатів Антонюк І.А., Білий М.М.

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 30.09.2020 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Мотивуючи свої вимоги тим, що в 2014 року вона познайомилася з ОСОБА_2 після чого в подальшому почали проживати разом. В зареєстрованому шлюбі вони не перебували, але фактичні шлюбні відносини, виникли в 2014 року та припинились в грудні 2018 року. Від їхніх стосунків ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , яке видане 03.10.2017 року Придніпровським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Протягом останнього часу спільного проживання, життя між ними поступово погіршувалося, під час спільного проживання з ОСОБА_2 , останній постійно підіймав на неї руку, завдавав їй тілесних ушкоджень, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Протягом 2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є заінтересованою особою по справі, вчиняє фізичне та психологічне насильство щодо неї та її сина ОСОБА_3 , що підтверджується наступним. 14 липня 2020 року ОСОБА_2 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, з`явився до дошкільного навчального закладу комбінованого типу № 77 «Берізка», який знаходиться в м. Черкаси, вул. Горького 53 та намагався викрасти її сина ОСОБА_3 .. Даний факт був зафіксований працівникам Черкаського відділу поліції, а матеріали були зареєстровані в єдиному обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області № 33911 від 14.07.2020 року. Наступного дня ОСОБА_2 прибувши за місцем її проживання АДРЕСА_1 , почав вибивати двері, з метою нанесення їй тілесних ушкоджень та викрадення дитини. Даний факт також був зафіксований працівникам Черкаського відділу поліції, а матеріали були зареєстровані в єдиному обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області № 34121 від 15.07.2020. В подальшому ОСОБА_2 почав її переслідувати, так 23 липня 2020 року він неадекватно поводжуючи себе, погрожуючи фізичним насиллям вимагав надати згоду на побачення із дитиною ОСОБА_3 .. Даний факт також був зафіксований працівникам Черкаського відділу поліції, а матеріали були зареєстровані в єдиному обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області № 35622 від 23.07.2020 року. 24 липня 2020 року ОСОБА_2 прослідкувавши, що вона відлучилася по власних справах, викрав її сина ОСОБА_3 , який на той час перебував під наглядом няні ОСОБА_4 . Даний факт також був зафіксований працівникам Черкаського відділу поліції, а матеріали були зареєстровані в єдиному обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області № 35789 від 24.07.2020. Після вказаного викрадення ОСОБА_2 незаконно утримував її сина ОСОБА_3 в місті Звенигородка. Її сина їй допомогли повернути працівники поліції після проведених розшукових дій. Оскільки після пережитого її син ОСОБА_3 мав серйозні психологічні розлади, вона була змушена звернутися до психоневрологічного диспансеру, з метою надання медичної допомоги її синові. В зв`язку з тим, що психічні розлади виникли через ситуацію спровоковану ОСОБА_2 , служба у справах дітей Черкаської міської ради надала згоду про надання необхідної медичної допомоги ОСОБА_3 у у супроводі матері та без погодження батька ОСОБА_2 .. Але ОСОБА_2 на цьому не заспокоївся, 30 липня 2020 року в той час коли вона разом із сином ОСОБА_5 перебувала на лікуванні в КЗ «ЧОПНД», з`явився до приміщення медичної установи, та погрожуючи фізичним насиллям, намагався відібрати в неї дитину. Працівниками медичної установи було викликано поліцію, які зафіксували вказану подію. Даний факт також був зафіксований працівникам Черкаського відділу поліції, а матеріали були зареєстровані в єдиному обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області № 36870 від 30.07.2020. Того ж дня ОСОБА_2 з`явився за місцем її проживання, та почав висловлювався нецензурною лайкою, намагався завдати їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію. Даний факт також був зафіксований працівникам Черкаського відділу поліції, а матеріали були зареєстровані в єдиному обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області № 36910 від 30.07.2020. Своєю поведінкою ОСОБА_2 робить її життя та життя її дітей неможливим, здійснюючи щодо неї та її сина психологічний тиск, висловлюючи на її адресу образи та погрози, застосовуючи фізичне насильство. Таким чином, вважає, що вона та її син є особами, які зазнали домашнього насильства. З приводу неправомірної поведінки ОСОБА_2 вона неодноразово зверталася в різні інстанції, щоб якось вплинути на кривдника та припинити його агресивну, неадекватну поведінку, але реальної допомоги не отримала. Як видно з вищевикладеного всі її звернення щодо неправомірних дій ОСОБА_2 вона подала до ГУНП в Черкаській області, і вони були зареєстровані в єдиному обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, але жодного результату щодо захисту її від незаконних посягань ОСОБА_2 , вона так і не отримала. Працівниками Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за її зверненнями проводились перевірки та складались не зрозумілі документи, а точніше назвати відписки. А між тим, поки поліція розбирається, ОСОБА_2 не залишає її у спокої: весь час їїе переслідує, погрожуючи фізичним насиллям, вимагає надати згоду на побачення із дитиною ОСОБА_3 та вчиняє спроби викрасти дитину. Він зрозумівши безкарність своїх дій став ще більш агресивним, психологічний тиск який він здійснює щодо неї та її сина став вкрай нестерпним. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті (частина п`ята статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як наголошує п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією.

На підставі викладеного вище, просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та покласти на нього терміном на 6 місяців наступні обов`язки: - заборони перебувати в місці їхнього проживання в будинку АДРЕСА_2 , обмежити спілкування з постраждалою дитиною ОСОБА_3 , заборонити наближатися на відстань ближче 300 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.

16.10.2020 до суду заінтересованою особою ОСОБА_2 подано заперечення на заяву про видачу обмежувального припису, в якому зазначено, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 182 ЦПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом. Зазначив, що має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Звертає увагу, що заявник зазначила неправильні дані про їхне знайомство. Воним познайомилися в 2011 році, фактичні стосунки розпочалися в 2012 році, а припинилися в листопаді 2019 року. За час спільного життя він не вчиняв насильства до ОСОБА_1 , тим більше не вчиняв насильства до їхнього спільного сина. Заявник за час стосунків почала поводити себе грубо, гордовито та неповажно до нього та оточуючих. Спільне життя стало неможливим. Звичайно з цього приводу, вони не могли дійти згоди у спілкуванні, між ними відбувалися сварки. Він має до сина дуже турботливі батьківські почуття, він хоче приймати участь у його вихованні. ОСОБА_1 бачить його життєву необхідність у спілкуванні з сином, тому зловживає своїми материнськими правами та намагається маніпулювати його зустрічами з сином. На час карантину він забрав сина до себе в місто Звенигородка, де ОСОБА_6 спілкувався з його батьками та весело проводив час, про що він надє відповідні відео та фотодокази. Проте, ОСОБА_1 приїхала та забрала сина. Після цього ОСОБА_1 завезла дитину в село до своїх знайомих, щоб він не міг бачитися з ОСОБА_5 . Він розшукав сина через своїх знайомих, приїхав та забрав дитину від невідомих йому людей, про що повідомив поліцію. У сина були подряпини та синці по всьому тілу, що він зафіксував шляхом фотознімку. Подальші дії матері щодо дитини, його дуже переймають, тому він намагється якнайчастіше відвідувати сина, щоб знати, що з ним все добре. Більш того, він просив ОСОБА_1 завірити встановлення графіку спілкування з підтверджується розпискою, складеною 24.07.2020 ОСОБА_1 , в якій вона обіцяла 27.07.2020 з`явитися до нотаріальної контори та укласти угоду разом з ним про графік зустрічей з дитиною. Проте, по факту 27.07.2020, коли він очікував ОСОБА_1 біля нотаріуса, остання не з`явилася, надіслала йому повідомлення «Ми госпіталізовані, стан сина задовільний», після цього заблокувала номер телефону і з того моменту не виходила на зв`язок. За останній час, він має сумніви щодо перебування ОСОБА_1 в нормальному психічному стані. Він просто хоче бачити сина, чого заявниця йому не дозволяє. Заявник неодноразово зверталася до поліції, з метою фіксації факту його перебування разом з сином. Всі відповіді поліції мають висновок проте, що стосунки між співмешканцями напружені та вони не можуть дійти згоди у вихованні сина, зокрема це зазначено в довідці про результати розгляду звернення ОСОБА_1 (ЄО № 35622 від 23.07.2020 року). Вбачає в діях ОСОБА_1 пряме порушення його прав та прав його сина на безперешкодне спілкування та проводження спільного часу. Згідно з позицією Верховного суду, не може розцінюватись як насильство в сім`ї і бути підставою для видачи обмежувального припису наявність між батьками спору про визначення місця проживання дітей та порядку участі в їх вихованні (ВС/КЦС, справа № 756/2072/18,21.11.18). Вважає, заявник має намір погіршити його становище та завдати йому моральної шкоди та психологічного тиску, шляхом встановлення йому заборони перебувати з сином. Дана ситуація більше походить на його необхідність звернутися за допомогою до уповноважених органів через вчинення насильства з боку ОСОБА_1 щодо нього та їхнього сина, оскільки він дуже виснажений агресивною життєвою позицією матері. Звертає увагу, що син разом з ним відчуває себе затишно та спокійно, він посміхається та радіє кожному проведеному з ним дню, що підтверджується відповідними фотографіями та відеозаписом. Також, він є абсолютно нормальною людиною, зареєстрований як фізична особа-підприємець, забезпечує себе матеріально та може забезпечити сина. Він має вищу освіту, в 2001 році закінчив Черкаський державний університет імені Бощана Хмельницького і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Математика» і здобув кваліфікацію математика, викладача математики, вчителя основ інформатики, що підтверджується дипломом від 27.06.2001 та відповідним записом в його трудовій книжці НОМЕР_2 . Проти нього, станом на 13.10.2020 на території України не відкриті кримінальні провадження, відсутня судимість, він не перебуває в розшуку, що підтверджується довідкою МВС України. Також, в 2011 році, він отримав подяку від Організаторів III Всеукраїнського молодіжного фестивалю «Маніфест Вулиці-2011» за участь у проведенні заходів. За час спільного життя, він допомагав старшому сину від першого шлюбу ОСОБА_1 з навчанням з математики та англійської мови. Також, він має доньку від попередніх стосунків, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в нього з нею чудові стосунки. У справі № 756/2072/18 від 21.11.2018 року, Верховний суд прийшов такого висновку, що згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки поетраждапої особи. Частиною 3 ст. 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Виходячи зі змісту наведених приписів Закону, суди під час розгляду такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необгрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав стосовно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Між тим, судом має бути встановлено випадки домашнього насильства стосовно заявниці та дитини, а також ризики настання насильства в майбутньому. Натомість судами встановлено наявність між батьками спору про визначення місця проживання дітей та порядку участі в їх вихованні, що не може розцінюватись як насильство в сім`ї (ВС/КЦС, справа М 756/2072/18,2111.18р.). Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1-2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до положень ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Таким чином, заявник порушила його право і право нашого сина на вільне і безперешкодне спілкування. Він позбавлений права виховувати свою дитину, спілкуватися з нею і вносити невід`ємний вклад в її моральний, духовний і соціальний розвиток. Відповідно до вимог ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник заяву підтримали та просили її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні заяву не визнали, вважаючи доводи заявниці, надуманими, такими, що є перебільшенням.

Відповідно до ч.1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі.

Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду (ч.2 ст. 350-5 ЦПК України).

Вислухавши пояснення заявника, заінтересовану особу та їх представників, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає відмові у задоволенні із наступних підстав.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 , виданного Придніпровським районним у місті Черкаси відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 797, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьтком записаний ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 .

Заявниця вважає, що протягом 2020 року ОСОБА_2 вчиняє психологічне, фізичне насильство щодо неї та її сина ОСОБА_3 .. З даного приводу вона зверталась до правоохоронних органів (поліції) 14.07.2020, 15.07.2020, 23.07.2020, 24.07.2020, 30.07.2020. Однак, образи і психологічне насилля щодо неї з боку ОСОБА_3 не припитяються. Вважає, що до нього має бути застосовані терміном на 6 місяців: заборони перебувати в місці їхнього проживання в будинку АДРЕСА_2 , обмежити спілкування з постраждалою дитиною ОСОБА_3 , заборонити наближатися на відстань ближче 300 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.

Згідно повідомлення за підписом Т.в.о. начальника Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Ткаченко Р. на запит адвоката від 10.08.2020 за № 11029/46/02-2020, звернення ОСОБА_1 від 14.07.2020, 15.07.2020, 23.07.2020, 24.07.2020, 30.07.2020 зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, в ході проведення перевірки, по данному факту, згідно Закону України «Про звернення громадян» прийнято рішення про списання матеріалів до справи № 7601 від 30.07.2020.

Згідно повідомлення на адресу заявниці за підписом Т.в.о. начальника Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Ткаченко Р. від 19.08.2020 № 11423/46/02-2020, відповідно до вимог Наказу МВС № 100 від 08.02.2019 року «Про затвердження Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події» її звернення зареєстроване в журналі єдиного, обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за № 36870 від 30.07.2020 року та розглянуто. В зв`язку з тим, що за результатами перевірки не виявлено даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, підстави для внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

Як налогошує п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Як регламентовано ст.16 зазначеного закону, передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі.

До Реєстру вносяться відомості (окремо за кожним випадком насильства). Формування Реєстру здійснюється окремо за кожним випадком домашнього насильства, насильства за ознакою статі шляхом внесення до нього відповідної інформації. Персональні дані про особу, яка повідомила про вчинення насильства, зберігаються у Реєстрі протягом одного року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства. Персональні дані про постраждалу особу зберігаються у Реєстрі протягом трьох років з дня вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі.

Згідно розділу IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

У відповідності до ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

За змістом ч.2, ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема відповідно до п. 2 - це усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. 26 цього Закону).

За наданих заявником доказів (їх відсутності) та їх обгрунтування, надавши оцінку ризиків згідно ч. 3 ст. 26 вказаного Закону, з урахуванням обраного заявником заходу обмежувального припису, заява підлягає відмові у задоволенні за недоведеністю, й суд вважає, що за наданих заявницею доказів вважати ОСОБА_2 кривдником в межах Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» підстав немає, відтак підстав для видачі обмежувального припису щодо нього немає.

Внесення звернення до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, не є встановленим згідно КПК України фактом вчинення правопорушення.

Виниклий конфлікт між подружжям має вирішуватися у порядку, визначеному законом, а його недотримання одним із батьків такої дитини, не може оцінюватися як захід чинення домашнього насильства, й зважаючи на поведінку кожного із подружжя в умовах, коли ОСОБА_2 пропонує вести діалог зі спірних питань, а заявниця - його уникає й розцінює, як втручання в особисте життя тощо, не може бути підставою для вжиття заходів обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , зважаючи на спосіб захисту порушеного прова, позбавлення права батька неповнолітньої дитини на спілкування з нею - є порушення законного права батька на побачення та спілкування з нею.

Відповідно до ст. 350-8 ЦПК України копії повного рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

На підставі вищевикладеного, керуючись Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352, 3501-3508 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , зацікавлена особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст буде виготовлений 06.11.2019.

Головуючий: Н. М. Кондрацька