Справа № 732/1449/20
Провадження № 2/732/631/20
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2020 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області: у складі: головуючого - судді Карпинської Н.М., секретар Воропаєва К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Городня в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, -
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернулась до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом та просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 шкоду, завдану смертю потерпілого, тобто смертю батька неповнолітнього позивача, який трагічно загинув з вини відповідача. В обгрунтування позову посилається на те, що вироком Дружківського міського суду Донецької області від 05.12.2019 року ОСОБА_3 визнаний винним за ч.1 ст. 115 КК України за вбивство її колишнього чоловіка ОСОБА_4 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_4 . Останній трагічно загинув від винних дій відповідача внаслідок вогнепального кульового наскрізного поранення грудної клітини з ушкодженням кровноносних судин, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Син (позивач) як непрацездатна особа має право на відшкодування шкоди з боку винного до досягнення 18 років у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні. За вирахуванням частки, яка припадала на загиблого, на користь дитини підлягає стягненню Ѕ частина середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з 18 лютого 2018 року та до досягнення ним вісімнадцяти років (а у разі навчання у вищому навчальному закладі до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років). Крім того, син загиблого зазнав душевних страждань і розмір грошового відшкодування завданої йому моральної шкоди оцінює на суму 200000 гривень, яку просить стягнути з відповідача як компенсацію душевного болю, завданого смертю близької особи.
У судове засідання позивач не зявилась, просила суд розглянути справу за наявними матеріалами без її участі, надала згоду на ухвалення заочного рішення (а.с.55).
Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 повідомлявся про час та місце судового розгляду за адресою реєстрації (а.с.40) згідно приписів п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, участі у судовому розгляді не приймає.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ураховуючи, що відповідач відсутній у судовому засіданні, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_3 на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, встановивши правовідносини сторін і предмет позову, визначившись з правовою нормою, яка підлягає застосуванню до правовідносин сторін, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер у м. Курахове Марїнського району Донецької області 18 лютого 2018 року у віці 34 роки, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.29).
Причиною смерті ОСОБА_4 стало вогнепальне кульове наскрізне поранення грудної клітки з ушкодженням кровоносних судин.
05 грудня 2019 року вироком Дружківського міського суду Донецької області (а.с.6-13) ОСОБА_3 (відповідач) визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. У вироку викладено обставини вчинення такого злочину. ОСОБА_3 , проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 , яка дислокувалась у м. Марінка Марінського району Донецької області, обіймаючи посаду навідника-оператора і механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону вказаної військової частини, у військовому званні „молодший сержант. 18 лютого 2018 року приблизно о 18 годині 45 хвилин, знаходячись у кімнаті № 10 другого поверху будівлі КЛПУ „Донецький обласний госпіталь для ветеранів війни м. Марінка, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на грунті раптово виниклих неприязних відносие до раніше знайомого ОСОБА_4 , маючи намір на протиправне позбавлення життя останнього, за допомогою 5,45 мм автомату АКС-74, заводський № 1549704,1981 року випуску, здійснив один прицільний постріл в ОСОБА_4 , який в цей час знаходився у вказаній вище кімнаті напроти нього, чим заподіяв останньому вогнепальне кульове наскрізне поранення грудної клітини ліворуч з ушкодженням великих судин з гострою кровотечею, внаслідок чого ОСОБА_5 помер на місці. Причиною його смерті стало вогнепальне кульове наскрізне поранення грудної клітини ліворуч з уламковим переломом лівої ключиці великих судин підключичної ділянки ліворуч, верхівки лівої легені з кровотечею у грудну порожнину 1800 мл рідкої крові, що ускладнилось загальним малокрівям внутрішніх органів і гемарогічним шоком.
Наведений вирок набрав законної сили 14.07.2020 після його перегляду колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Донецького апеляційного суду (а.с.14-23).
Згідно ч.6 статті 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні , який набрав законної сили є обовязковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалений вирок в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З урахуванням вказаного, відповідач є належним субєктом у якого виник обовязок відшкодувати шкоду, спричинену загибеллю близької особи позивача.
Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.32) доводиться той факт, що загиблий ОСОБА_4 за життя був батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Актовий запис про народження № 4 складений 27.07.2007 року виконавчим комітетом Новокотельнянської сільської ради, Андрушівського району, Житомирської області.
Згідно довідки № 8 від 29.05.2018 (а.с.26) до членів сімї загиблого належить син ОСОБА_2 , 2007 року народження. Інших утриманців не вказано.
За змістом абзацу 1 частини першої та частини другої статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Коло осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, можна розділити на дві групи: а) непрацездатні особи, які були на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання утримання; б) дитина потерпілого, народжена після його смерті.
Позивач, як непрацездатний (в силу віку) син, перебував один на утриманні потерпілого на день його смерті. Таким чином, він має право на відшкодування шкоди з боку винного до досягнення 18-ти років у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні. За вирахуванням частки, яка припадала на загиблого, на користь дитини підлягає стягненню Ѕ частина середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого.
Аналіз нормативно-правових актів дає підстави вважати, що винагорода за участь в антитерористичній операції є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва). Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира. Оскільки винагорода за участь в антитерористичній операції не має систематичного характеру, є тимчасовою виплатою для тих військовослужбовців, які залучені до участі у ній, вона залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, у зв`язку з чим така винагорода не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до статті 43 Закону №2262-ХІІ (Правова позиція щодо відсутності підстав для включення до складу грошового забезпечення винагороди за участь в антитерористичній операції висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 18 квітня 2019 року (справа №431/703/17), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 лютого 2019 року (справа №522/2738/17). Аналогічна правова позиція вказана Верховним Судом в постанові від 10.09.2020 року по справі № 428/883/17). З аналогічних підстав винагорода за АТО не може бути прийнята і судом для вирахування розміру середнього заробітку потерпілого, з якого вираховується частка, яка підлягає відшкодуванню позивачу.
Таким чином, з урахуванням поданої довідки (а.с. 57) середній заробіток вираховується: 30+565+59,50+327,25+3785,50+3559,50 = 8326,75 грн.
На користь дитини підлягає стягненню Ѕ частина середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого, а саме: 4163,38 гривень.
При прийнятті рішення суд враховує роз`яснення, які містяться в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» про те, що суми на відшкодування шкоди (страхові виплати) мають присуджуватись потерпілому з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дня встановлення професійного захворювання, а особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати у строки, зазначені в підпунктах "а", "б" п. 20 цієї постанови. При поданні заяви про відшкодування шкоди після закінчення трьох років із дня втрати потерпілим працездатності внаслідок нещасного випадку або з дня смерті годувальника присудження виплат провадиться з дня звернення з такими вимогами.
Оскільки три роки з дня смерті годувальника не минули на момент пред"явлення позову до суду, то періодичні виплати мають бути присуджені з 18.02.2018 (дня смерті голувальника).
Вирішуючи питання про покладення на відповідача обовязку відшкодувавння моральної (немайнової) шкоди, суд зясував наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача , наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням її заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Безсумнівно, спричинивши смерть батьку неповнолітнього ОСОБА_2 , відповідач завдав дитині душевного болю з приводу непоправної втрати рідної близької особи, а тому спричинив моральну шкоду, яку і повинен відшкодувати. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких позивач зазнав з причини, що залишився напівсиротою, не міг у подальшому отримати турботу і опіку батька, зростав без захисту близької людини.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Ураховуючи глибину душевних страждань, тривалість моральних страждань, що сягає на все життя сина, який втратив батька, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням того, чи спричинена смерть носила умисний характер, суд не вбачає можливим зменшити суму відшкодування моральної шкоди, заявлену потерпілою стороною у позові. Тому до стягнення підлягає та грошова сума, яку позивач вваажає необхідним та достатнім розміром грошового відшкодування моральної шкоди.
Керуючись ст. 3, 20, 23, 1200 ЦК України, ст. ст. ст.ст.12-13, 43, 82, 89, 128, 130, 131, 141, 211, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 353-354 ЦПК України, суд, -
позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на його утримання з 18 лютого 2018 року щомісячно 4163,38 грн ( чотири тисячі сто шістдесят три гривні тридцять вісім копійок) до досягнення ОСОБА_2 18 років ( ІНФОРМАЦІЯ_6 дата повноліття).
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , 200000 грн (двісті тисяч гривень) в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої заподіянням смерті батьку - ОСОБА_4 .
Направити ОСОБА_3 рекомендованим листом з повідомленням, копію заочного рішення на протязі двох днів з дня його проголошення і розяснити, що він має право на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, подати до суду заяву про перегляд заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 24.12.2020.
Суддя Карпинська Н.М.