У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.,

розглянувши в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», стягувач: Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра», боржник - ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення,

установив:

Заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення посилаючись на те, що 30.10.2014 року Дніпровський районний суд м. Києва ухвалив рішення по справі № 755/24746/14-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором № 275/МК/39/2007-840 від 27.11.2007 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра». На примусове виконання рішення суду видано виконавчий лист. 15.05.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL2N79276ПВ272, згідно якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями кредитного договору № 275/МК/39/2007-840 від 27.11.2007 року перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус». У зв`язку з чим, просить змінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» правонаступником - ТОВ «ФК «Інвест Хаус». З інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень у відношенні боржника відкрите провадження відсутнє. Згідно акту приймання-передачі оригіналів документів по кредитним зобов`язанням, банк виконавчий лист не передавав, заборгованість не погашена, у зв`язку чим просив видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для його пред`явлення.

До суду сторони не з`явились. Відповідно до ст. 442 ЦПК України суд у десятиденний строк розглядає заяву у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Встановлено, що 30.10.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено судове рішення по справі № 755/24746/14-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № № 275/МК/39/2007-840 від 27.11.2007 року, яким стягнув борг у розмірі 45 096,45 доларів США та 326 154,48 грн. та судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

15.05.2020 між ПАТ «КБ «Надра», в особі ліквідатора, та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL2N79276ПВ272, згідно умов якого Товариство отримало право вимоги за кредитним договором № 275/МК/39/2007-840 від 27.11.2007 року.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочинів (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Верховним Судом України у постанові від 20.11.2013 року висловлена правова позиція у справі № 6-122цс13 у якій зазначено про те, що виходячи зі змісту статтей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимог (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Враховуючи надані документи та вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заява в частині заміни сторони виконавчого провадження є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Встановлено, що ТОВ «ФК «Інвест Хаус» не отримувало від ПАТ «КБ «Надра» оригіналу виконавчого документу, виконавче провадження не відкрито. З інформації виконавчих проваджень убачається, що у відношенні боржника не відкрито виконавче провадження. Дані обставини свідчать про втрату виконавчих документів, та наявність підстав для видачі його дублікату, оскільки рішення суду не виконано.

Відповідно до статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Частиною 1 статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

У справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року, Європейський суд з прав людини, вказав, що пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їх справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду» .

У справі «Soering vs UK» від 07.07.1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і талий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Таким чином, процес примусового виконання судового рішення у цивільній справі необхідно розглядати як невід`ємну частину механізму судового захисту права в порядку цивільного судочинства оскільки мета цивільного судочинства, яка закріплена у ст. 1 ЦПК України в редакції 2004 року та у ст. 2 в редакції 2017 року (захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави) в повній мірі досягається лише в результаті виконання вимог судового рішення. Виконавче провадження є логічним продовженням судового розгляду та не може без нього існувати, як і сам судовий розгляд втрачає сенс без можливості звернення судового рішення до примусового виконання.

Провадження щодо примусового виконання судового рішення є проявом процесуального принципу обов`язковості судового рішення, без нього даний принцип перетворюється на просту декларацію.

При вирішенні питання щодо поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання судом враховується і те, що право вимоги заявник набув 15.05.2020 року, та лише 09.11.2020 року судом вирішено питання про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 260, 353, 354, 433, 442, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», стягувач: Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра», боржник - ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження - кредитора Публічне акціонерне товариство «КБ «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (адреса: м. Львів, вулиця М. Вороного, будинок № 2; ) по справі № 755/24746/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Видати дублікат виконавчого листа по рішенню Дніпровського районного суду м. Києва від 30.10.2014 року, ухвалене по справі № 755/24746/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа (дублікат) по справі № 755/24746/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: