Провадження № 2-о/201/13/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Разумняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Румянцева Таміла Вєзіровна про встановлення факту належності заповіту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 02.12.2019р. звернулася до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська із заявою (заінтересована особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Румянцева Таміла Вєзіровна) про встановлення факту належності заповіту.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилалася на те, що 19.03.2003 року її мати, ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Литвиненко І.В., серії ВАМ №399288, зареєстрованого в реєстрі за №1-1855. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла заявника, ОСОБА_2 , матір ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на належні їй житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та частину квартири АДРЕСА_2 , грошові внески з відповідними відсотками та компенсаціями. ОСОБА_2 , як спадкоємець за заповітом, складеним ОСОБА_3 , подала відповідну заяву до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Румянцевої Т.В. про прийняття спадщини, у зв`язку з чим була заведена спадкова справа номер у нотаріуса: 15/2019, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, № витягу: 58190666 від 05.11.2019р. Проте, станом на сьогоднішній день заявник позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки у заповіті зазначений відмінний від особи, яка прийняла спадщину, спадкоємець. У заповіті допущена помилка в одній літері, яка спричинила розбіжність прізвища, а саме: замість прізвища - ОСОБА_4 , у заповіті зазначено - ОСОБА_5 . У зв`язку з чим у заявника виникла необхідність звернення до суду для встановлення факту належності заповіту, оскільки у неї виникли складнощі з отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В обґрунтування заяви про встановлення факту належності заповіту заявник зазначає, що у 1988 році вона уклала шлюб, змінивши своє прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », у подальшому розірвавши шлюб у 1994 році. Пізніше, у 1994 році останньою був укладений шлюб із ОСОБА_8 , змінивши при цьому своє прізвище із « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_4 ». Шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розірвано у 2006 році, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, у якому зазначено: «після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоюється прізвище Різник». Та у 2009 році, згідно свідоцтва про зміну імені, запис в Книзі реєстрації зміни імені №28, прізвище заявника « ОСОБА_4 » змінено на дівоче « ОСОБА_6 ». На момент складання ОСОБА_3 заповіту, заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі та мала прізвище « ОСОБА_4 ».

ОСОБА_2 надала до суду заяву, у якій просила заяву про встановлення факту належності заповіту розглядатибез її участі, заяву підтримала у повному обсязі.

Від заінтересованої особи приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Румянцевої Т.В. також надійшла заява, у якій остання просить справу розглянути без її участі.

Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 19.03.2003р. - ОСОБА_3 склала Заповіт (бланк - ВАМ № НОМЕР_1 , № в реєстрі нотаріальних дій - 1-1855), який був посвідчений державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Литвиненко І.В., згідно якого остання заповідала належний їй житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться в АДРЕСА_1 дочці - гр. ОСОБА_10 , а належну їй частину квартири АДРЕСА_2 , грошові внески з відповідними відсотками та компенсаціями онуку гр. ОСОБА_11 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 померла, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №58190666 від 05.11.2019 року, виданого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Румянцевою Тамілою Вєзіровною.

Факт належності заявнику вказаного заповіту також підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_2 , свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , виданого 28.04.1964р., актовий запис за № 91, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 10.09.1988 року, актовий запис №1413, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , запис №258, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , запис №462, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 , відповідний актовий запис №310, свідоцтвом про зміну імені, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 08.07.2009 року серії НОМЕР_8 , запис в Книзі реєстрації зміни імені №28.

З перелічених письмових доказів, які судом визнані належними та допустимими, вбачається, що належний житловий будинок ОСОБА_3 заповідала своїй дочці ОСОБА_12 , інші дані заявника судом перевірені та співпадають, а помилка у написанні прізвища заявника виникла внаслідок невірного перекладу з російської мови на українську.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Абзацом 1 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що необхідно звернути увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.12 Постанови, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Підводячи підсумок викладеному вище, суд вважає, що слід встановити факт належності заповіту, виданого 19.03.2003р. від імені ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що був посвідчений державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Литвиненко І.В., бланк - ВАМ №399288, № в реєстрі нотаріальних дій - 1-1855 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 18 Постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.1998р.) при постановлені рішення у справах про встановлення фактів, розподіл судових витрат по даній категорії справ не застосовується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 293, 294 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Румянцева Таміла Вєзіровна про встановлення факту належності заповіту задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 - заповіту, виданого 19.03.2003р. від імені ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що був посвідчений державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Литвиненко І.В., бланк - ВАМ №399288, № в реєстрі нотаріальних дій - 1-1855 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.С. Федоріщев