Справа № 584/1559/20
Провадження № 2/584/658/20
РІШЕННЯ

Іменем України

28.12.2020 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді Токарєва С.М.

при секретарі Зікрати Я.В.

розглянувши у порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні в залі суду м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Путивль Сумської області померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина.

До спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 .

Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті матері, позивач прийняла спадщину шляхом спільного проживання з померлою на день смерті, отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на окреме спадкове майно, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок нотаріусом позивачу було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього.

Посилаючись на зазначене, просила визнати за нею право власності на житловий будинок, загальною площею 67,6 кв.м, житловою площею 48,4 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами, розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , справу просила розглянути за її відсутності, а витрати по справі просила покласти на неї.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позов визнав і просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний.

За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на матеріали справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Путивль Сумської області померла ОСОБА_2 , мати позивача, після смерті якої відкрилася спадщина.

27.12.2016 Новослобідською сільською радою Путивльського району Сумської області від імені ОСОБА_2 було посвідчено заповіт, який не змінювався та не відмінявся, згідно якого все належне їй майно ОСОБА_2 заповідала своїй дочці ОСОБА_1 .

Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, прийняла спадщину після її смерті шляхом спільного проживання на день смерті (спадкова справа № 117/2018 від 09.08.2018, заведена Путивльською районною державною нотаріальною конторою), отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на окреме спадкове майно, яким є земельні ділянки, розташовані на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, а також право на земельну частку (пай) розміром 3,38 в умовних кадастрових гектарах із землі колективного сільськогосподарського підприємства «Мирова революція».

До спадкового майна також входить житловий будинок з надвірними будівлями (спорудами) загальною площею 67,6 кв. м (житловою площею 48,4 кв. м), розташовані по АДРЕСА_1 .

Разом з тим, в оформленні спадкових прав на зазначений житловий будинок позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього, що видно з постанови нотаріуса від 11.11.2020 № 457/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У той же час, убачається з технічного паспорту від 27.10.2020 та підтверджено даними Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області те, що згаданий будинок садибного типу, загальною площею 67,6 кв. м (житловою площею 48,4 кв. м), побудований у період 1977 році, з надвірними спорудами (будівлями), які рахуються за померлою ОСОБА_2 згідно записів погосподарської книги Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, передбачалась обов`язкова реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції), тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно з п. 3.1. «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127 (із змінами) визначено, що не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Таким чином, виходячи з наведених вимог закону та того, що спірний будинок не відноситься до самочинного будівництва та рахується за померлою згідно записів погосподарської книги, тобто входить до спадкової маси, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому може бути прийнято, що є підставою для задоволення позову.

З врахуванням відповідного клопотання позивача, понесені нею витрати судом не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1220, 1235, 1268 ЦК України, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок А-І з прибудовою (загальна площа 67,6 кв. м, житлова площа - 48,4 кв. м), з надвірними будівлями та спорудами : сараєм літ. «Б» площею 19,7 кв. м, сараєм літ. «В» площею 10,4 кв. м, сараєм літ. «Г» площею 6,8 кв.м, погрібом літ. «Пг» площею 9,9 кв.м, вбиральнею літ. «У» площею 1,5 кв.м, огорожею № 1-4, розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 27.12.2016 Новослобідською сільською радою Путивльського району Сумської області за номером в реєстрі 162, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Путивль Сумської області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку через Путивльський районний суд Сумської області до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв