Провадження № 2/161/92/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 січня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

секретаря - Макухи О.А.,

з участю представника позивача - Цехоша А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , акціонерного товариства «БМ-18», Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Волинській області про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів про звільнення майна з-під арешту.

Свій позов обґрунтовує тим, що 05.07.2012 року за договорами дарування вона набула право власності на нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки площею 0,2100 га, кадастровий номер :01:001:2814 і площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:0603.

Вказує, що дарувальником вказаної нерухомості був відповідач ОСОБА_2 .

Зазначає, що з метою отримання нового технічного паспорта на відремонтований та переобладнаний житловий будинок, вона звернулась до державного реєстратора за витягом з Державного реєстру правочинів і їй стало відомо, що на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,25 га 13.03.2013 року накладений арешт відділом державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції у Волинській області згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2013 року.

Вважає, що оскільки вона як власник майна не є боржником у будь-якому виконавчому провадженні, жодних вимог до неї як до власника обтяженого майна не пред`явлено, то належне їй майно безпідставно перебуває під обтяженням, чим порушуються її майнові права щодо розпорядження власністю.

У зв`язку з чим, просить скасувати арешт, накладений на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розміщений на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:0603 за адресою: АДРЕСА_1 та виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження запис від 13.08.2013 року за №2103414 на вказане майно.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 17.12.2019 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено Луцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління у Волинській області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити.

Представники відповідачів ОСОБА_2 та Луцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області подали суду клопотання про слухання справи у їх відсутності.

Представник відповідача АТ «БМ-2018» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2013 року накладено арешт на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами загальною площею 50,4 га, що розміщений на земельній ділянці площею 0,25 га, кадастровий номер :01:001:0603 за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 (а.с. ).

Разом з тим, судом з`ясовано, що власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розміщений на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:0603 за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору дарування житлового будинку від 05.07.2012 року є ОСОБА_1 (а.с. 8).

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Із постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року слідує, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із наступного.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Частиною четвертою та п`ятою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що саме позивач є власником арештованого майна, доказів того, що вона є боржником у будь-якому виконавчому провадженні суду не представлено та враховуючи відсутність іншого способу зняття арешту з майна не інакше як за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 247, 258, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 316, 319, 321, 328, 391, 396 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 50,4 кв.м., що розміщений на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:0603 за адресою: АДРЕСА_1 .

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 13.08.2013 року за №2103414 про арешт житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 50,4 кв.м., що розміщений на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:0603 за адресою: АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк

Повний текст рішення складений 31.01.2020 року.