У Х В А Л А

29 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 753/226/20

провадження № 61-14944ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про усунення перешкод у користуванні майном,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (далі - ТОВ «Новобудова») про усунення перешкод у користуванні майном.

Позов обгрунтований тим, що він є співвласником квартири, яка знаходиться в багатоквартирному будинку. ТОВ «Новобудова» незаконно привласнило допоміжне приміщення у вигляді квартири, яку надає в оренду третій особі, як службову квартиру. Майно яке відповідач здає в найм не є квартирою, не має статусу службової, оскільки вказане майно не зареєстровано в державному реєстрі нерухомого майна, а отже є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку. Своїми діями відповідач перешкоджає позивачу користуватися спільним майном.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року, в позові відмовлено.

Відмовивши в позові, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач не спростував те, що спірне приміщення не є квартирою і посилання на те, що остання відсутня у зареєстрованому законом порядку не підтверджує той факт, що спірне приміщення належить до допоміжного та належить на праві спільної сумісної власності позивачу.

Суд першої інстанції зазначив, що обраний спосіб захисту направлений на порушення прав інших співвласників багатоквартирного будинку.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Як на підставу касаційного оскарження, заявник посилається на те, що суди попередніх інстанцій не застосували правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 916/2069/17, від 13 листопада 2018 року у справі № 904/819/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 904/1040/18, від 24 квітня 2019 року у справі №908/816/17, від 15 травня 2019 року № 906/1169/17, від 06 серпня 2019 року у справі № 914/843/17.

Крім цього, заявник посилається на те, що суди неповно з`ясували обставини, що мають значення для вирішення спору, що призвело до неправильно застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття провадження.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати з Дарницького районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 753/226/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про усунення перешкод у користуванні майном.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 29 січня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко