Справа № 723/5215/19
Провадження № 2/723/322/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі головуючої судді Дячук О.О.

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться в с.Слобода Комарівці, а саме земельна ділянка, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,03га, яка належала покійному на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧВ №004566 від 05.05.2001року.

На момент смерті ОСОБА_3 в господарстві, де він проживав, за адресою АДРЕСА_1 проживала його дружина, ОСОБА_4 , чим фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 ..

27.11.2015р. ОСОБА_4 склала заповіт в якому, на випадок смерті, зробила таке розпорядження: «Все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде мені належати на день її смерті і на що вона, за законом, буде мати право, заповідає ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 .

Державний акт на право власності на земельну ділянку втрачено.

У передбачений законом шестимісячний термін після смерті, ОСОБА_4 , позивач звернувся в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, бажаючи оформити його право на спадкове майно, він зіткнувся з тим, що нотаріальна контора відмовляє йому в законному праві на оформлення права власності на спадкове майно, мотивуючи це тим, що втрачений оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Єдиним спадкоємцем за законом, який міг би претендувати, на сьогоднішній день на спадкове майно є відповідач, ОСОБА_2 , однак вона спадщину не приймала.

Згідно довідки приватного нотаріуса, ОСОБА_5 , подав заяву про прийняття спадщини за іншим заповітом, посвідченого виконуючим обов`язки старости села Комарівці Сторожинецького району Чернівецької області ОСОБА_6 , від 02 листопада 2017 року, реєстр за №5-44, та 22.08.2019 року вступив у право власності, що підтверджується інформацією з державного земельного кадастру.

Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Слобода-Комарівської сільської ради, Сторожинецького району, Чернівецької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0300 га, яка належала ОСОБА_3

на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧВ №004566 від 05.05.2001року.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву у якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує просить задовільнити вказані позовні вимоги.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться в с.Слобода Комарівці, а саме земельна ділянка, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,03га, яка належала покійному на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧВ №004566 від 05.05.2001року.

На момент смерті ОСОБА_3 в господарстві, де він проживав, за адресою АДРЕСА_1 проживала його дружина, ОСОБА_4 , чим фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 ..

27.11.2015р. ОСОБА_4 склала заповіт в якому, на випадок смерті, зробила таке розпорядження: «Все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде мені належати на день її смерті і на що вона, за законом, буде мати право, заповідає ОСОБА_1 ».

Вказаний заповіт не скасовувався, але змінювався складанням нового заповіту від 02.11.2017р. зареєстрованого в реєстрі за №5-44 в частині земельної дідянки площею 2.0255га, кадастровий №:01:004:02 для ведення товарного с/г виробництва.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 .

У передбачений законом шестимісячний термін після смерті ОСОБА_4 , позивач звернувся в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, бажаючи оформити його право на спадкове майно, він зіткнувся з тим, що нотаріальна контора відмовляє йому в законному праві на оформлення права власності на спадкове майно, мотивуючи це тим, що втрачений оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Єдиним спадкоємцем за законом, який міг би претендувати, на сьогоднішній день на спадкове майно є відповідач, мати позивача, ОСОБА_2 , однак вона спадщину не приймала.

Згідно довідки приватного нотаріуса, ОСОБА_5 , подав заяву про прийняття спадщини за іншим заповітом, посвідченого виконуючим обов`язки старости села Комарівці Сторожинецького району Чернівецької області ОСОБА_6 , від 02 листопада 2017 року, реєстр за №5-44, та 22.08.2019 року вступив у право власності, що підтверджується інформацією з державного земельного кадастру.

У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна.

За таких обставин, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 1216, 1223, 1268 ЦК України,

ст.ст. 4, 247 ч. 2, ст. 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Слобода-Комарівської сільської ради, Сторожинецького району, Чернівецької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0300 га, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧВ №004566 від 05.05.2001року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: