Справа № 457/95/18 Головуючий у 1 інстанції: Грицьків В.Т.
Провадження № 22-ц/811/2255/20 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Сеньків Х.І.,

адвоката Салабая Р.І. - представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Салабая Романа Івановича , представника ОСОБА_2 , на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 19 травня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання представника позивачки ОСОБА_3 про призначення експертизи по справі за її позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення частини будівлі, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування запису про державну реєстрацію права власності.

Призначено у згаданій справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

1.Чи можлива перебудова нежитлової будівлі (її частини), що знаходиться по АДРЕСА_1 , у відповідності до діючих ДБН без знесення її частини, яка розташована на земельній ділянці ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:002:0127 ?

2.Яка частина нежитлової будівлі ОСОБА_2 , що знаходиться по АДРЕСА_1 відповідно до технічного плану, знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 та чи є технічна можливість демонтажу частини цієї нежитлової будівлі ОСОБА_2 ?

Проведення експертизи доручено судовому експерту Дідовському Юрію Богдановичу, якого попереджено про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 КК України.

Витрати по проведенню експертизи покладено на позивачку ОСОБА_3 .

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено (том 2, а.с. 153-154).

Згадану ухвалу оскаржив представник відповідача ОСОБА_2 .

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та „справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду», покликаючись на порушення норм процесуального права.

Вважає, що у клопотанні представника позивачки про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи не вказано у чому саме полягає неповнота чи неясність висновку експерта від 04.11.2019 року.

Звертає увагу на те, що стороною відповідача при розгляді клопотання позивача про призначення додаткової експертизи „ставилось питання про те, що дана експертиза не може бути доручена експерту Дідовському Ю.Б. у зв`язку з його можливою зацікавленістю у вирішенні даної справи на користь Позивача".

Крім цього, звертає увагу на те, що у згаданого експерта „повноваження для проведення судових експертиз до 25.11.2019 року" і у реєстрі атестованих судових експертів Міністерства юстиції України відсутні відомості про поновлення дії його свідоцтва (а.с. 157-161).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77).

Як стверджується матеріалами справи, однією з позовних вимог (яку можна визнати основною) є позовна вимога про усунення позивачці перешкод у користуванні нею земельною ділянкою, яка їй належить на праві власності (том 1, а.с. 9).

З метою встановлення факту, який має визначальне значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення по вищезгаданій позовній вимозі, ухвалою суду від 27 листопада 2018 року на клопотання позивачки було призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої і було поставлено питання про те, чи захоплено (забудовано) земельну ділянку позивачки відповідачем ОСОБА_2 , і якщо такий факт має місце - то яку саме за розміром частину цієї земельної ділянки захоплено (забудовано) (том 1, а.с. 214-216).

Згідно Висновку експерта від 04.11.2019 року, дійсно має місце захоплення (забудова) частини земельної ділянки позивачки відповідачем загальною площею 2,35 кв.м. (том 2, а.с. 32-49).

Після відновлення судом провадження у справі позивачка подала до суду Клопотання про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи, яке мотивує тим, «що однією з позовних вимог є знесення …, що є крайнім заходом», а тому просить поставити на вирішення експерта ще одне питання, а саме: чи можлива перебудова нежитлової будівлі (її частини), що знаходиться по АДРЕСА_1 , у відповідності до діючих ДБН без знесення її частини, яка розташована на земельній ділянці ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:002:0127 ?

Як вбачається з вищенаведеного, згадане клопотання позивачки не викликано тим, що Висновок експерта від 04.11.2019 року у чомусь є неповним чи неясним, а є похідним від цього Висновку: оскільки експерт дав висновок про те, що має місце захоплення (забудова) частини земельної ділянки позивачки відповідачем загальною площею 2,35 кв.м., то позивачка (виходячи з того, що «знесення … є крайнім заходом») і просить дати висновок про можливість перебудови нежитлової будівлі без знесення її частини.

Виходячи з того, що поставлене позивачкою питання є фактично новим (не містить посилання на неповноту або неясність Висновку експерта від 04.11.2019 року), суд обґрунтовано призначив нову (а не додаткову) експертизу, призначення якої (з урахуванням заявлених позовних вимог та вже наявного Висновку експерта від 04.11.2019 року) колегія суддів вважає правомірним.

Вищезгаданий Висновок експерта від 04.11.2019 року стороною відповідача належними та допустимими доказами не спростовано. Відтак, доводи апеляційної скарги стосовно того, що при призначенні нової експертизи „ставилось питання про те, що дана експертиза не може бути доручена експерту Дідовському Ю.Б. у зв`язку з його можливою зацікавленістю у вирішенні даної справи на користь Позивача», - як такі, що ґрунтуються лише на припущеннях (що є неприпустимим), - до уваги прийматися не можуть.

Так само, як не можуть прийматися до уваги доводи апеляційної скарги про ніби-то відсутність у реєстрі атестованих судових експертів Міністерства юстиції України відомостей про поновлення дії свідоцтва експерта Дідовського Ю.Б. , оскільки такі також ґрунтуються лише на припущеннях та (крім цього) цю обставину сторона відповідача (апелянта) мала змогу з`ясувати під час допиту згаданого експерта (на її ж клопотання; том 2, а.с. 88-89) під присягою (том 2, а.с. 103) в судовому засіданні 10 лютого 2020 року (том 2, а.с. 104-110).

Крім цього, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, оскільки суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 89 ЦПК України).

Відтак, колегія суддів вважає, що судом оскаржувану ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для скасування цієї ухвали відсутні і апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Салабая Романа Івановича , представника ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 19 травня 2020 року - без змін.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 02 листопада 2020 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.