ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , відкрилась спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, що розташована на території Дмитрівської сільської ради, розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку пай серії КВ №0310952. Ще при житті ОСОБА_2 склала заповіт на будинок, на підставі якого позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на своє ім`я, видане Фастівською райдержнотконторою за №3519 від 03.12.2005. Що стосується земельного паю, то позивач вважає, що він є єдиним спадкоємцем четвертої черги, так як він мешкав з бабусею ОСОБА_2 разом з 1999 року, та допомагав у господарстві. При зверненні до Фастівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачем не було надано оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), також відсутній документ, що підтверджує родинні стосунки зі спадкодавцем, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді від 20 грудня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

В підготовче судовому засіданні представник позивача адвокат Гончаренко С.С. не з`явилась, до суду надала письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Представник відповідача Дмитрівської сільської ради Фастівського району Київської області в підготовче судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлений судом належним чином, через канцелярію суду надав письмову заяву з проханням розглянути справу в їх відсутності, позов визнали.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого 02 березня 2005 року (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, що розташована на території Дмитрівської сільської ради, розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку пай серії КВ №0310952. (а.с.12-13).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач ОСОБА_1 успадкував житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , отримавши Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого Фастівською райдержнотконторою від 03.12.2005 за №3519. Та відповідно до Договору купівлі-продажу від 20.12.2005 ОСОБА_1 продав вищевказаний будинок ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою Фастівського БТІ КПФМР (а.с.11).

Згідно з ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Відповідно до статті 1264 ЦП України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно Довідки № 300/02-27 від 23.08.2019 виданої Дмитрівською сільською радою Фастівського району Київської області встановлено, що ОСОБА_1 дійсно разом проживав (на момент смерті) протягом більше п`яти років, з бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а/з №2 від 02.03.2005, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

В установлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і тому в силу ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно Постанови №813/02-31/38 від 22.11.2019 Фастівської районної державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним не пред`явлено документів, які підтверджують його родинні стосунки зі спадкодавцем, крім того, не надано правовстановлюючих документів (оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) , отже не підтверджені права та обов`язки померлого на вищезазначене майно (а.с.15).

Згідно із пунктом 1 частини 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд, серед справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також, докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно з п. 7 Постанови ПВСУ «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Згідно п. 2 постанови ПВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно статтею 95 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Отже, аналізуючи всі вищенаведені докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем документально підтверджено належними доказами факт його проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 з 1999 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 та вони були пов`язані спільним побутом.

А оскільки, інших спадкоємців, які прийняли спадщину після померлої ОСОБА_2 судом не встановлено, а з заявою про прийняття спадщини звернувся лише ОСОБА_1 , що підтверджується витребуваною судом з Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області спадковою справою №369/2005 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21-36), то є наявними юридичні підстави для визнання саме за ним права на спадщину за законом.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 89, 141, 265, 268, 315, 319 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1233, 1235, 1264 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали з 1999 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю, за адресою: АДРЕСА_2 та були пов`язані спільним побутом.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності в порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 його бабусі ОСОБА_2 , а саме на :

-земельну ділянку, що розташована на території Дмитрівської сільської ради, розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку пай серії КВ №0310952

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст.ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. XIIІ «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М.Ковалевська