Справа № 675/2226/17
Провадження № 2/675/7/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2020 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Янішевської О. С., секретаря судового засідання Беліци М. О.,

з участю представника відповідача Волічкова Р. Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду вм. Ізяславі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

07 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та вказав, що відповідно до укладеного договору без номеру від 18 травня 2009 року ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 10210 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач вважає, що відповідач підтвердив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ОСОБА_1 і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. При укладені Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач наполягає, що заявою ОСОБА_1 підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі. Позивач вказує, що кредит відповідачу був наданий, однак зобов`язання ОСОБА_1 виконував неналежним чином. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 18 жовтня 2017 року заборгованість відповідача становить 20149,60 грн., з яких: 6396, 56 грн. - тіло кредиту; 6197,84 грн. відсотки за користування кредитом, 6119,50 грн. - нарахована пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 935,70 грн. - штраф (процентна складова). Відтак позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру від 18 травня 2009 року в сумі 20149,60 грн. та судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, у останнє судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, у останнє судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав.

Встановивши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 травня 2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту без номеру, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит.

Вказана обставина підтверджується: анкетою-заявою ОСОБА_1 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про що зазначено у п. 1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк».

Згідно наказу Міністерства фінансів України № 519 від 21 травня 2018 року «Про рішення акціонера публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» змінено тип банку з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство, у зв`язку з чим затверджене нове найменування банку: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». Нова редакція статуту банку затверджена наказом Міністерства фінансів України № 519 від 21 травня 2018 року та погоджена Національним банком України 11 червня 2018 року. Зазначені зміни внесені і до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач наполягає, що підписавши 18 травня 2009 року анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку ОСОБА_1 підтвердив, що він згідний з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 18 жовтня 2017 року становить 20149,60 грн., з яких: 6396, 56 грн. - тіло кредиту; 6197,84 грн. відсотки за користування кредитом, 6119,50 грн. - нарахована пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 935,70 грн. - штраф (процентна складова).

На підтвердження своїх позовних вимог банк надав суду Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Разом з тим, 19 травня 2009 року ОСОБА_1 підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».

Відповідач позовні вимоги не визнав через їх необґрунтованість, зокрема, вважає, що його заява прийнята неналежним органом, оскільки на відтиску печатки, яким завірена заява ОСОБА_1 зазначено код ЄДРПОУ, який належить іншій юридичній особі; крім того у самій заяві визначена сума кредиту 400 грн., а не 10200 грн.; також вважає, що позивачем не надані належні докази на підтвердження позову, у тому числі доказів перерахунку кредитних коштів; ОСОБА_1 категорично заперечує факт підписання 19 травня 2009 року довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та власну обізнаність з умовами надання кредиту. ОСОБА_1 заявив, що до заявлених позивачем вимог слід застосувати позовну давність, оскільки строки позовної давності за вказаними вимогами закінчились.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

У анкеті-заяві ОСОБА_1 від 18 травня 2009 року зазначена сума кредитного ліміту 400 грн., процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання. Разом з тим, усі умови надання кредиту зазначені у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписаній 19 травня 2009 року. При цьому відповідачем в ході судового розгляду не було доведено того, що вказана довідка підписана не ОСОБА_1 . При цьому, ході судового розгляду суду не було надано доказів того, коли саме і у якій сумі ОСОБА_1 отримав кредит.

Суд вважає, що договір був укладений уповноваженою особою, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями положення про Ізяславське відділення Хмельницької філії закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з внесеними записами про зміну відокремлених підрозділів.

Позивач, окрім тіла кредиту просить стягнути з відповідача заборгованість по процентам, пеню та штраф. На підтвердження своїх позовних вимог, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 18 травня 2009 року, позивач надав суду Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, якими визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.

При цьому, слід зазначити, що вказані тарифи та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем не підписані. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів).

Оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» з часу виникнення спірних правовідносин (18 травня 2009 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 року № 342/180/17.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зробила висновок, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Також Велика Палата Верховного Суду зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Факт отримання ОСОБА_1 кредитних карт по кредитному договору без номеру, підписаному 18 травня 2009 року, підтверджується довідками Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та наданими суду витягами з програмного комплексу позивача, з єдиної клієнтської бази. Вказаний факт не був спростований відповідачем в ході судового розгляду.

Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується розрахунками, наданими позивачем. Вказана обставина не була спростована в ході судового розгляду.

Разом з тим позивач не вказав, з якого саме часу обчислюється заборгованість ОСОБА_1 за кредитом, як тіла кредиту, так і відсотків, і штрафних санкцій, проте представник позивача у судовому засіданні повідомив, що така заборгованість виникла за понад два роки до звернення позивача з позовом до суду.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

На підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором без номеру від 18 травня 2009 року станом на 18 жовтня 2017 року в розмірі заборгованості за тілом кредита у сумі 6396,56 грн. В задовленні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 508 грн. (20149,60/100=201,49; 6396, 56/201,49=31,75; 1600/100х31,75=508 грн.).

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 207, 525, 526, 530, 549, 625, 628, 638, 629, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місце знаходження - 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д; код ЄДРПОУ - 14360570) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області 12 грудня 2003 року) про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області 12 грудня 2003 року) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (р/р № НОМЕР_3 в АТ КБ «Приватбанк», МФО № 305299, ) заборгованість за кредитним договором без номеру від 18 травня 2009 року у сумі 6396, 56 грн. - заборгованість за тілом кредита.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (рах. НОМЕР_3 в АТ КБ «Приватбанк», МФО № 305299, ) судовий збір у розмірі 508 (п`ятсот вісім) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 28 грудня 2020 року.

Суддя: О. С. Янішевська