Провадження № 2/161/112/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 січня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

секретаря - Макухи О.А.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Головного управління ДФС у Волинській області про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідачів про звільнення майна з-під арешту.

Свій позов обґрунтовує тим, що 06 березня 2013 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Шевчук О.Ю. було відкрито виконавче провадження ВП №36988021 на виконання вироку Луцького міськрайонного суду від 24 грудня 2012 року у справі №0308/5214/12, яким його визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 313 ч.3, 307 ч.2, 311 ч.2, 317 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

Крім того, 06.03.2017 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Ніколайчуком Т.В.. в рамках вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №36988021 винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно боржника, в тому числі і на автомобіль марки OPEL, модель ZAFIRA, номер шасі НОМЕР_1 , колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_2 , право власності на який у нього виникло 14 березня 2019 року.

Вважає такі дії державного виконавця неправомірними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України, а сам арешт майна боржника (автомобіля) - протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Вказує, що вироком Луцького міськрайонного суду від 24 грудня 2012 року його визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 313 ч.3, 307 ч.2, 311 ч.2, 317 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

Зазначеним вироком судом конфісковано в дохід держави все майно, яке належало йому на праві власності, а саме: мобільний телефон NOKIA 6070 з сім-карткою, мобільний телефон NOKIA 1200 з сім-карткою, мобільний телефон NOKIA N95 без сім-картки.

Все належне йому на праві власності майно, яке перераховане у виконавчому листі, було конфісковане державним виконавцем, про що свідчить відмітка у ньому.

Зазначає, що 14.03.2019 року на його ім`я було зареєстровано автомобіль марки OPEL, модель ZAFIRA, номер шасі НОМЕР_1 , колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вважає, що оскільки право власності на вищевказаний автомобіль у нього виникло 14.03.2019 року, тобто після вступу вироку у законну силу та після відбуття ним покарання, а тому накладений державним виконавцем арешт на автомобіль є незаконним, а сам автомобіль підлягає звільненню з-під арешту.

У зв`язку з чим, просить звільнити вказаний автомобіль з-під арешту.

Ухвалою суду від 11.12.2019 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено Другий відділ державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені судом належним чином. Заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області на виконання вироку суду від 24.12.2012 року, судом ухвалено конфіскувати в дохід держави все майно належне на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с. 7).

Постановою державного виконавця Першого відділу ДВС Луцького міського управління юстиції від 18.03.2013 року відкрито виконавче провадження №36988021 на виконання вказаного виконавчого листа (а.с. 8).

Державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області від 06.03.2017 року винесено постанову про арешт майна боржника (а.с. 6).

Із довідки про звільнення серії ВОЛ №02950 вбачається, що ОСОБА_2 відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 29.11.2011 року по 18.04.2016 року (а.с. 12).

28.06.2017 року головним державним виконавцем Другого відділу ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки на час досудового розслідування та на час винесення вироку суду у боржника майна на праві приватної власності ніякого не було (а.с. ).

При цьому, як з`ясовано судом 14.03.2019 року ОСОБА_2 набув у власність автомобіль «Opel Zafira», р.н. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 9).

Разом з тим, як слідує із витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 25.03.2019 року, на все рухоме майно, що належить ОСОБА_2 накладено арешт згідно постанови державного виконавця Першого відділу ДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області (а.с. 10-11).

Частиною четвертою та п`ятою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Із постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року слідує, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із наступного.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що виконавче провадження закінчено і позивач набув майно у власність після виконання вироку суду та враховуючи відсутність іншого способу зняття арешту з майна не інакше як за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 316, 319, 321, 328, 391, 396 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту автомобіль «Opel Zafira», р.н. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_2 на прав власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 14.03.2019 року, накладений державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління у Волинській області в рамках вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №36988021.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк

Повний текст рішення складений 31.01.2020 року.