Провадження 2-з/127/67/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просила суд зупинити стягнення на підставі наказу господарського суду Вінницької області №902/326/16 від 04.11.2016 року (ВП №60699568) до завершення розгляду справи по суті.

Заява мотивована тим, що 14.03.2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Оспром» було укладено договір купівлі-продажу приміщень, відповідно до умов якого Продавець передає у власність, а Покупець приймає і зобов`язується оплатити згідно умов договору нежитлові приміщення (приміщення №4 - тентокаркасна споруда (склад готової продукції) площею 561,1 кв.м., приміщення №9 - тентокаркасна споруда (СММ) площею 620,3 кв.м. загальною площею 1181,4 м.кв., які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Пунктом 2 договору купівлі-продажу приміщень від 14.03.2019 року передбачено, що приміщення, що відчужуються, належать Продавцю на підставі свідоцтва про право власності на будівлі № НОМЕР_1 від 10.02.2006 року та реєстраційного посвідчення на об`єкти нерухомого майна від 10.02.2006 року.

Відповідно до п. 3 договору купівлі-продажу приміщень від 14.03.2019 року за домовленістю Сторін, продаж нежитлових приміщень вчинено за 205000 грн., які Продавець одержав в повному обсязі від Покупця, що підтверджується квитанціями ТОВ «Оспром» від 14.03.2019 року та 15.03.2019 року.

Згідно з п. 5 договору купівлі-продажу приміщення від 14.03.2019 року нотаріальне посвідчення даного договору сторони домовились здійснити 18.03.2019 року у приміщенні приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко Володимира Борисовича за адресою: м. Вінниця, вул. Замостянська, 27.

Однак, 18.03.2019 року ТОВ «Оспром» на нотаріальне посвідчення вищевказаного договору купівлі-продажу приміщень не з`явилось, більш того, підприємство отримавши грошові кошти взагалі почало уникати будь-якого контакту з Покупцем.

Разом з тим, ОСОБА_1 21.03.2019 та 29.03.2019 р. під підпис були вручені заступнику директора ТОВ «Оспром» повідомлення, відповідно до яких представнику ТОВ «Оспром» було запропоновано з`явитись для нотаріального посвідчення договору 27.03.2020 року о 10:00 та 02.04.2019 року о 12:00 до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко Володимира Борисовича за адресою: м. Вінниця, вул. Замостянська 27, проте ТОВ «Оспром» на посвідчення даного договору так і не з`явилось.

Крім того, ОСОБА_1 стало відомо, що 04.12.2019 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області в межах виконавчого провадження №60699568 було описано та накладено арешт на будівлі, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , серед яких було описано та накладено арешт на приміщення, які ОСОБА_1 придбала за договором купівлі-продажу приміщень від 14.03.2019 року.

Таким чином, у разі подальшого проведення виконавчого провадження стане можливим продаж майна третій особі, а ОСОБА_1 як новий власник в розумінні ч. 2 ст. 388 ЦК України стане добросовісним набувачем, який набув майно в порядку встановленому для виконання судових рішень, що унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Разом з тим, зупинення стягнення на підставі виконавчого документу до вирішення спору по суті, жодним чином не порушить права боржника та стягувача у виконавчому провадженні, адже не призведе до їх зменшення чи обмеження в результаті відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

ОСОБА_1 має намір подати позов до ТОВ «Оспром», третя особа відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) про визнання договору купівлі-продажу приміщень дійсними, визнання права власності та зняття арешту,тому звернулася із заявою про забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Оцінюючи обраний ОСОБА_1 вид забезпечення позову, а саме зупинення стягнення на підставі наказу господарського суду Вінницької області №902/326/16 від 04.11.2016 року (ВП №60699568) суд бере до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням обраного ОСОБА_1 виду забезпечення позову, зокрема, можуть бути порушені права стягувача згідно наказу господарського суду Вінницької області №902/326/16 від 04.11.2016 року, який не є учасником даного судового процесу.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Отже, зупинення стягнення на підставі наказу господарського суду Вінницької області №902/326/16 від 04.11.2016 року (ВП №60699568) порушує права стягувача у виконавчому провадженні при примусовому виконанні наказу господарського суду Вінницької області №902/326/16 від 04.11.2016 року.

Тому заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: