Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2020 Справа №607/14585/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі головуючого судді Грицай K.M.,

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання, мотивуючи позовні вимоги тим, що вони перебувають з 17 липня 2014 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , у даному шлюбі народились діти син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За час їхнього сімейного життя склалися обставини, які призвели до неможливості спільного проживання з відповідачем, сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, участі у матеріальному забезпеченні дітей відповідач не приймає, позивач бажає в подальшому шлюб розірвати, однак молодшому синові не виповнилось одного року, тому сторони не розлучені. Причиною їх окремого проживання стало те, що відповідач без відому дружити бере грошові позики та витрачає їх на свої власні інтереси та до дружити надходять дзвінки від представників банку про повернення коштів, через що між ними виникли напружені відносини та конфлікти. За таких обставин спільне проживання без конфліктів є неможливим, тому окреме проживання є єдино вірним шляхом проживання без розірвання шлюбу. За період шлюбу вони спільного майна не придбали, тому вважає, що є умови для окремого проживання їхнього подружжя. Правові наслідки встановлення режиму окремого проживання їй відомі, а тому просить позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та в її інтересах представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від представника позивача до суду надійшла письмова заява з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просити заявлені вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи, подавши суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Всебічно з`ясованих обставини справи, дослідивши і оцінивши зібрані докази, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що сторони проживають у шлюбі, зареєстрованому 17 липня 2014 року виконавчим комітетом Настасівської сільської ради, актовий запис №6.

Під час перебування в шлюбі за час спільного проживання однією сім`єю у сторін народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки від 26.08.2020 року №2948 Великоберезовицької селищної ради позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , діти зареєстровані разом із матір`ю.

У відповідності до відомостей про реєстрацію місця проживання особи УДМС України в Тернопільській області, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: с. Настасів, Тернопільського району, Тернопільської області.

Згідно ст.119 СК України, за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

У відповідності до ст.120 СК України, встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов`язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов`язків, які встановлені шлюбним договором. У разі встановлення режиму окремого проживання - майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка.

Визначено п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні положень статей 119, 120 СК судам необхідно враховувати, що інститути окремого проживання та розірвання шлюбу мають самостійний характер. Рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим. Режим окремого проживання може встановлюватися судом не тільки за позовом одного з подружжя, а й за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди. Вирішуючи заяву в порядку ст.119 СК, суд повинен встановити фактичні взаємини сторін і переконатися в доцільності сепарації для того, щоб узаконений спосіб окремого проживання не був формальним засобом вирішення спірних майнових питань.

Аналізуючи зміст диспозиції ст.119 СК України, суд вважає, що для встановлення для подружжя режиму окремого проживання необхідна наявність двох умов: неможливість або небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно і припинення сімейних відносин між подружжям.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Оскільки підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно; обидва подружжя (сторони) проживають за різними адресами і сімейні відносини між подружжям припинені, в судовому засіданні встановлено наявність законних підстав для встановлення режиму окремого проживання.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 120 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання подружжя - задовольнити.

Встановити для подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 липня 2014 року виконавчим комітетом Настасівської сільської ради, актовий запис №6 - режим окремого проживання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКППНОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: с. Настасів, Тернопільського району, Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду складений 18 грудня 2020 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай