Провадження номер 2/741/709/20
Єдиний унікальний номер 741/1411/20
РІШЕННЯ

іменем України

30 грудня 2020 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Качан О.В.,

розглянувши в підготовчому відкритому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

УСТАНОВИВ:

Представник позивачів адвокат Яцун Володимир Михайлович звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області від імені та в інтересах позивачів з цією позовною заявою. Свої позовні вимоги представник позивачів мотивував тим, що житловий будинок по АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів будинок належав його учасникам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві сумісної власності. Після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті спадщину фактично прийняла його дружина ОСОБА_5 , яка вступила в управління та володіння спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 . На момент смерті ОСОБА_4 мав малолітню дочку ОСОБА_2 (прізвище у шлюбі ОСОБА_2 ), яка відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 . За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_1 . ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , подавши приватному нотаріусу Носівського районного нотаріального округу Дмитренко В.М. у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Приватний нотаріус відмовила позивачеві ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з відсутністю дійсного правовстановлюючого документа на спадкове майно, а також у зв`язку з тим, що за життя померла офіційно не зареєструвала своє право власності на будинок.

Саме тому представник позивачів звернувся до суду та просив судовим рішенням:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини спірного житлового будинку в порядку спадкування після смерті баби ОСОБА_5 ;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частини спірного житлового будинку в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 .

У судове засідання позивачі та їх представник ОСОБА_8 не з`явилися, до початку підготовчого судового засідання представник позивачів подав до суду заяву, у якій указав, що позивачі та представник позивачів підтримують позовні вимоги, просять їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутності.

Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що міська рада визнає позовні вимоги позивачів та просила справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

Судом встановлено, що в господарських книгах Носівської міської ради відсутня інформація про домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, у господарській книзі за 1966-1969 роки зроблено запис, що домоволодіння по АДРЕСА_3 мало статус колгоспного двору, що підтверджується довідкою Носівської міської ради Чернігівської області № 16-06/1188 від 27 травня 2020 року (а. с. 4).

Довідкою відділу містобудування та архітектури Носівської міської ради № 162 від 30 грудня 2020 року підтверджена зміна нумерації будинку по АДРЕСА_1 з № 19 на № 13 (а. с. 138).

З уведенням в дію 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори було ліквідовано.

Станом на 15 квітня 1991 року в домоволодінні АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 801 від 12 травня 2020 року (а. с. 5).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок (а. с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 10). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частини спірного житлового будинку.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 58).

Отже, спадкоємство після смерті ОСОБА_3 здійснюється за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 52) та повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області (а. с. 53).

ОСОБА_5 була дружиною померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка в силу ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 948 від 12 червня 2020 року (а. с. 35).

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Отже, ОСОБА_5 успадкувала після смерті ОСОБА_3 1/3 частини спірного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 12). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частини спірного житлового будинку.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 56). Отже, спадкування після смерті ОСОБА_4 здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дочкою померлого ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 17) та копією свідоцтва про шлюб (а. с. 18). Отже, вона є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. На момент смерті батька вона була малолітньою.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Отже, ОСОБА_2 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_4 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 50) та повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області (а. с. 54).

Інших спадкоємців, крім ОСОБА_2 , які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , немає.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом успадкувала після смерті ОСОБА_4 1/3 частини спірного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 19). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частини спірного житлового будинку, яка належала їй як члену ліквідованого колгоспного двору, та на 1/3 частини спірного житлового будинку, яку вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3 (разом 2/3 частини спірного житлового будинку).

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповідала ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту, посвідченого 27 травня 2015 року приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Дмитренко В.М. (а. с. 21). Заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 66). Отже, спадкування після смерті ОСОБА_5 здійснюється за заповітом.

ОСОБА_5 на день своєї смерті була зареєстрована одна, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 1718 від 14 серпня 2018 року (а. с. 20).

Згідно з копією спадкової справи до майна померлої ОСОБА_5 № 16/2018, заведеної приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Дмитренко В.М., спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті своєї баби ОСОБА_5 , подавши в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки (а. с. 68-137).

У судовому засіданні встановлено, що приватний нотаріус Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Дмитренко В.М. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на спірний житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки відсутній дійсний правовстановлюючий документ на спадкове майно, та у зв`язку з тим, що за життя померла офіційно не зареєструвала своє право власності на майно. Це підтверджується копією постанови приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Дмитренко В.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 266/02-31 від 17 серпня 2018 року (а. с. 24).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Матеріали справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а. с. 7-9).

Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна ринкова вартість спірного будинку станом на 02 грудня 2019 року становить 88020 грн. (а. с. 25).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти на рахунок позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 880,20 грн., що підтверджується відповідною квитанцією про сплату № 12655 від 12 листопада 2020 року (а. с. 3).

Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачеві ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 392, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 200, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , право власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 48,9 кв. м житловою площею 26,3 кв. м з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_6 , право власності на 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 48,9 кв. м житловою площею 26,3 кв. м з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України в Носівському районі Чернігівської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , сплачений в АТ «Ощадбанк» за реквізитами: рахунок отримувача - UA0025361, отримувач коштів - УК у Носiв.р-нi/Носівськ.р-н/22030101, код класифікації доходів бюджету - 22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37382880, судовий збір в сумі 440 (чотириста сорок) грн. 10 коп. відповідно до квитанції про сплату № 12655 від 12 листопада 2020 року.

Решту судових витрат по сплаті судового збору покласти на рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О. Крупина