Номер провадження: 22-ц/813/1642/20
Головуючий у першій інстанції Бойчук А.Ю.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.І.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Одесі питання щодо витребування доказів у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Акціонерний комерційний інвестиційний банк «УкрСиббанк» про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів, зазначаючи, що 27.04.2006 року між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений кредитний договір № 246-08 МК, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 402 664,00 швейцарських франків. 02.06.2006 року була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору № 246-08 МК, відповідної до якої сума кредиту була збільшена до 658 514,00 швейцарськиї франків, термін повернення кредитних коштів 27.04.2013 року. Одночасно був укладений договір поруки № 269-08 П МК, відповідно до якого ОСОБА_2 виступила поручителем ОСОБА_1 по виконанню ним зобов`язань за кредитним договором № 246-08 МК. ОСОБА_2 сплатила за кредитним зобов`язаннями ОСОБА_1 120 399, 57 швейцарських франків. Також ОСОБА_2 стало відомо, що заборгованість за кредитом ОСОБА_1 погашена в повному обсязі, тому просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 грошову суму, сплачену за зобов`язаннями ОСОБА_1 за умовами договору № 246-08 МК в розмірі 120 399, 57 швейцарських франків та судові витрати (т.2, а.с.2-3). 23.08.2016 року представник ПАТ «УкрСиббанк» - Прокофєва Л.В. звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про заміну строни у справі, зазначаючи, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за умовами якого всі права та обов`язки за кредитним договром № 246-08 МК від 27 квітня 2006 року та договорами забезпечення, укладеними між ПАТ «УкрСиббанк» та позичальником ОСОБА_1 , та поручителем ОСОБА_1 , перейшли від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» (т.2, а.с.75-76).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 було залишено без розгляду (т.2, а.с.187-188). 15 грудня 2017 року до Апеляційного суду Одеської області надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2017 року, в якій апелянт зазначає, що суд не звернув уваги на відсутність в матеріалах справи доказів щодо належного сповіщення позивача про час та місце розгляду справи, станом на 08.12.2017 року позивач та його представник не отримали належним чином засвідчену копію ухвали від 16.12.2017 року, про наявність даної ухвали стало відомо представнику позивача при ознайомлені з матеріалами справи 07 грудня 2017 року, тому апелянт просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження судового розгляду до суду першої інстанції (т.2, а.с.196-199). Постановою Апеляційного суду Одеської області від 12 липня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 було вирішено задовольнити, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2017 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (т.2, а.с.243-247). Цивільну справу було направлено до суду першої інстанції для подальшого розгляду (т.2, а.с.1). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено (т.2, а.с.28-31).

26 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2018 року, зазначаючи, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з чим, апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог, стягнути з позивача судові витрати за сплату судового збору та скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2016 року (т.2, а.с.34-38). Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (т.2, а.с.42-43).

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», було ліквідовано Апеляційний суд Одеської області та створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м. Одесі. Згідно з ч. 5 ст. 31 ЦПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

В порядку автоматизованого розподілу судової справи після створення нового суду суддею доповідачем визначено суддю Дрішлюка А.І., якого було переведено до Одеського апеляційного суду відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 4065/0115-18 від 28 грудня 2018 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 січня 2019 року справу прийнято до свого провадження (т.2 а.с.46-46зворот).

05 березня 2020 року представником ОСОБА_2 ОСОБА_5 до апеляційного суду було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому представник позивача зазначає, що посилання апелянта на приписи ч.ч. 1,2,4,5 ст.95 ЦПК України є безпідставними, оскільки чинна на час звернення позивача до суду із позовною заявою редакція ЦПК України не передбачала обов`язку позивача завіряти надані копії документів. Щодо посилань апелянта на долучення копії довідки АКІБ «УкрСиббанк» да матеріалів справи у спосіб, що протирічить вимогам ЦПК України, зазначає, що відповідний доказ позивачем було надано суду згідно з передбаченим ЦПК України процесуальним порядком, у якості додатку до позовної заяви. Щодо посилань апелянта на позицію ВС викладену у справі №161/16891/15-ц у якості обґрунтування своїх послань на неналежність довідки, наданої АКІБ «УкрСиббанк», представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 зазначає, що обставини у справах не є тотожними, а отже висновки наведені ВС у зазначеній вище справі не підлягають застосуванню у справі за позовом ОСОБА_2 . Окрім цього звертає увагу на те, що апелянт заперечуючи проти розміру у якому позивачка здійснила погашення заборгованості відповідача, ОСОБА_1 проте не надає власного розрахунку. Щодо відмови суду першої інстанції застосувати строки позовної давності, а також закрити провадження у справі, представник позивача погоджується з такими висновками суду першої інстанції, а відповіді заперечення апелянта необґрунтованими. На підставі викладеного просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (т.2, а.с.88-92).

24 грудня 2020 рокупредставником ОСОБА_2 ОСОБА_5 до апеляційного суду було подано клопотання про витребування письмових доказів у якому просив витребувати у АТ «УкрСиббанк»:

- інформацію за період 2008-2009 років про суму грошових коштів, сплачених ОСОБА_2 (ПІН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .), як поручителем відповідно до договору поруки 269-08 П МК від 27.04.2006 року, за зобов`язаннями ОСОБА_1 (ШН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), як позичальника за умовами кредитного договору № 246-08 МК від 27.04.2006 року.

- інформацію про направлення (списання) АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до пункту 4.1 договору поруки 269-08 П МК від 27.04.2006 року, належних ОСОБА_2 грошових коштів, які знаходились на рахунку (рахунках) ОСОБА_2 , відкритому (відкритих) у АКІБ «УкрСиббанк», в рахунок виконання зобов`язань ОСОБА_2 перед АКІБ «УкрСиббанк», а саме сплати грошових коштів як поручителем за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_1 за кредитним договором № 246-08 МК від 27.04.2006 року, а також розмір таких направлених (списаних) грошових коштів;

А також витребувати у відділення № 260 Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (65125, м. Одеса, вул. Успенська, 41):

- інформацію за період 2008-2009 років про суму грошових коштів, сплачених ОСОБА_2 (ШН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .), як поручителем відповідно до договору поруки 269-08 П МК від 27.04.2006 року, за зобов`язаннями ОСОБА_1 (ШН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ), як позичальника за умовами кредитного договору № 246-08 МК від 27.04.2006 року.

- інформацію про направлення (списання) АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до пункту 4.1 договору поруки 269-08 П МК від 27.04.2006 року, належних ОСОБА_2 грошових коштів, які знаходились на рахунку (рахунках) ОСОБА_2 , відкритому (відкритих) у АКІБ «УкрСиббанк», в рахунок виконання зобов`язань ОСОБА_2 перед АКІБ «УкрСиббанк», а саме сплати грошових коштів як поручителем за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_1 за кредитним договором № 246-08 МК від 27.04.2006 року, а також розмір таких направлених (списаних) грошових коштів.

Дослідивши матеріали справи та клопотання про витребування доказів суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_2 ОСОБА_5 про витребування доказів слід відмовити, з огляду на наступне.

Так, за змістом ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.84 ЦПК України у клопотанні повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Звертаючись до суду з клопотанням про витребування заявник будь-яких доказів, які б підтверджували об`єктивну неможливість отримати ці докази самостійно не зазначає і не надає жодних належних та допустимих доказів того, що ним було вжито будь-які заходи для отримання цих доказів самостійно, як і не зазначає причини неможливості отримання цих доказів самостійно, а також того, що банком було відмовлено заявнику у наданні відповідної інформації.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до абзацу 5 п. 3.1 постанови Правління НБУ «Про затвердження Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці» від 14.07.2006 року № 267 вбачається, що на письмовий запит власника інформації, що становить банківську таємницю або з його письмового дозволу, банк розкриває таку інформацію в обсязі, визначеному в письмовому запиті або дозволі. Отже ОСОБА_2 , як власник грошових коштів на рахунках АТ «УкрСиббанк», відкритих на її ім`я має право на отримання інформації, що становить банківську таємницю у порядку абзацу 5 п. 3.1 постанови Правління НБУ «Про затвердження Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці» від 14.07.2006 № 267.

Втім доказів відмови АТ «УкрСиббанк» надати відповідну інформацію на запит ОСОБА_2 заявником не надано .

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Згідно ч.ч. 1, 6, 7 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. правилами ч.3 ст.367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 365 ЦПК України суддя-доповідачу порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п.7 ч.2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені клопотання особи, яка подала скаргу.

Ані ОСОБА_2 , ані її представник відповідно до вимог ст.356 ЦПК України своїм правом на заявлення відповідних клопотань під час звернення до суду із відзивом на апеляційну скаргу не скористались.

За правилами ч.3 ст.367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Будь-яких обставин, які б зумовили неможливість подання відповідного клопотання у встановлений строк з причин, що не залежали від ОСОБА_2 , заявником зазначено не було.

З викладених вище обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання про витребування доказів представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 258-261 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 про витребування доказів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського

апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

24.12.2020 року м. Одеса