Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/762/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 лютого 2020 року м. Гребінка

03 лютого 2020 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря судового засідання Сапи А.М., з участю представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідача Гребінківської міської ради Рябеки Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Гребінківської міської ради, Гребінківської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Гребінківської міської ради, Гребінківської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . На випадок смерті батько ІНФОРМАЦІЯ_2 року склав заповіт, яким все своє майно заповів своєму сину - ОСОБА_3 .

Зазначив, що він як спадкоємець за заповітом успадкував у судовому порядку житловий будинок, що знаходиться у с. Оржиця, Гребінківського району, Полтавської області, який належав його померлому батьку.

Вказав, що у 2018 році йому стало відомо, що батько мав право на земельну частку (пай) як член СТОВ ім. Кагамлика Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, проте, його помилково не було включено до додаткових списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) та не видано сертифікат, що позбавляє його права на успадкування права на земельну частку (пай) у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на землю.

Враховуючи викладене, просив суд визнати за ним у порядку спадкування право на земельну частку (пай) СТОВ ім. Кагамлика, Слободо-Петрівської сільської ради, Гребінківського району Полтавської області, загальною площею 4,91га в умовних кадастрових гектарах. Визнати реалізацію ОСОБА_3 права на земельну частку (пай) шляхом виділення йому земельної частки (паю) СТОВ ім. Кагамлика, Слободо-Петрівської сільської ради, Гребінківського району, Полтавської області, на території Гребінківської міської ради Полтавської області, із земель державної або комунальної власності, загальною площею 4,91га в умовних кадастрових гектарах, та видати на неї правовстановлюючі документи.

12.09.2019 року на адресу суду від Гребінківської міської ради Полтавської області, а саме міського голови Колісніченка В.І. надійшов відзив на позов, із змісту якого вбачається, що залучення Гребінківської міської ради, як відповідача по справі, останній вважає безпідставним та таким, що не ґрунтується на нормах закону.

Вказує, що відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (№720/95 від 08.08.1995 року), право на земельний пай отримали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що його додають до державного акту на право колективної власності на землю. Отже, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа.

Зазначає, що, як вбачається із матеріалів, наданих позивачем, Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 був виданий КСП ім. Кагамлика, Слободо Петрівка, Гребінківського району, Полтавської області, 15.12.1999 року, а батько позивача, спадкодавець ОСОБА_4 , не був членом КСП ім. Кагамлика на час одержання колективним сільськогосподарським підприємством вищезазначеного Державного акту, а розпочав працювати в СТОВ ім. Кагамлика (після ліквідації КСП ім. Кагамлика) лише з 15.06.2000 року. Отже, на момент розпаювання він не мав права на отримання земельної частки (паю).

19.09.2019 року від голови Гребінківської РДА надійшов відзив на позов. Зі змісту відзиву вбачається, що позовні вимоги позивача вважає неправомірними, оскільки порядок паювання земель було визначено Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року.

Відповідно до положень ч. 2 вищевказаного Указу Президента, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тобто процедура паювання земель розпочалася з передачі відповідних земель з державної власності до колективної шляхом оформлення державного акта на право колективної власності на землю з додаванням до цього акту списку людей, які мають право на отримання земельної частки (паю).

Зазначає, що розпаювання в КСП ім. Кагамлика відбувалося в грудні 1999 року. Основним документом, що посвідчував право на земельну частку (пай), був сертифікат, виданий районною державною адміністрацією.

Вказує, що батько позивача ОСОБА_4 був членом СТОВ ім. Кагамлика з 2000 року, після ліквідації КСП ім. Кагамлика. Списки осіб, які мали право на отримання земельної частки (паю) складалися в 1999 році. Отже, на момент розпаювання він не був членом колективного сільськогосподарського підприємства, а тому не мав в той час права на отримання земельної частки (паю).

Наголосив, що Законом України від 19.08.2018 року № 2498-УІІІ «Про внесення зміндо деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» внесено зміни та доповнення до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», де головним тимчасовим розпорядником невитребуваних та нерозподілених земель з 01.01.2019 року стають органи місцевого самоврядування, а не районні державні адміністрації.

Враховуючи викладене, просять суд виключити з числа відповідачів ОСОБА_5 РДА.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача Гребінківської міської ради Рябека Р.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві, у задоволені позову просив відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги не визнав, у задоволені позову просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача, ОСОБА_4 (а.с.13).

За життя, а саме 02.02.2012 року, ОСОБА_4 склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів сину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 14).

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 29.05.2015 року за ОСОБА_3 визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Відповідно до відповіді № 19/150-19 від 07.06.2019 року, наданої начальником відділу держгеокадастру міжрайонного управління у Гребінківському та Пирятинському районах, ОСОБА_4 (батько позивача) відповідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім. Кагамлика, Гребінківського району, Полтавської області, до списку не включений. На підтвердження надано: копію Державного акту на землю та списки громадян, які отримали право на земельну частку (пай) у зв`язку з розпаюванням земель КСП ім. Кагамлика; копію Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім. Кагамлика; інформацію про розпаювання/розподіл земель членам КСП ім. Кагамлика і СТОВ ім. Кагамлика у зв`язку із його припиненням, зокрема, план (схема) розподілу земель (а.с.21-83).

Відповідно до Архівної довідки № 06-02/к-6 від 05.02.2019 року, у протоколі № 10 засідання правління колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кагамлика, с.Слободо-Петрівка, Гребінківського району, Полтавської області, від 01 грудня 1999 року є рішення рекомендувати зборам уповноважених розпаювати землі КСП ім. Кагамлика та затвердити уточнені списки членів КСП, що мають право на одержання частки (паю). Рекомендувати зборам членів КСП дальше роздержавлення земель запасу новоприбулим членам КСП проводити після 5-ти років роботи в КСП. Підстава: ф.р. -19, оп. 1, спр.391 арк. 65,65зв. (а.с.84).

Відповідно до архівної довідки № 01-12/К-210 від 27.11.2018 року, в книгах обліку розрахунків по оплаті праці СТОВ ім. Кагамлика, Гребінківського району, Полтавської області, за 2000-2003 роки є такі дані про кількість вихододнів ОСОБА_4 : з 15.06.2000 р. 139 (кількість відпрацьованих людиноднів за рік); 2001 р.- 278 (кількість відпрацьованих людиноднів за рік); 2002 р. - 261 (кількість відпрацьованих людиноднів за рік); 2003р. - 68 (кількість відпрацьованих людиноднів за рік) (а.с.84).

Як було встановлено у судовому засіданні, 10.03.2004 року СТОВ ім.Кагамлика оголошено банкротом та усіх працюючих звільнено/розраховано одним числом.

Із Архівного Витягу № 01-12/Х-339 від 23.12.2019 року із протоколу № 2 зборів засновників СТОВ ім. Кагамлика Гребінківського району Полтавської області від 14.12.2000 року вбачається, що відповідно до п. 8 протоколу, наділити земельною часткою (пай): ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Нововступаючим членам ТОВ наділяти земельні частки після 3-х років роботи в підприємстві. Підстава: ф.7, оп. 1-«ОС», спр.374, арк. 7,13,14. (а.с.149).

Відповідно до архівної довідки № 01-12/Х-340 від 23.12.2019 року, згідно з наказом № 75 по СТОВ ім. Кагамлика, Гребінківського району, Полтавської області, від 09.03.2004 року ОСОБА_4 вивільнено з роботи на підставі ст. 40 п. І КЗпПУ (ліквідація підприємства) з 10 березня 2004 року. Підстава: ф.7, оп. 1 «ОС», спр. 382, арк.35 зв., 36 (а.с.151).

Із письмового листа/роз`яснення № 01-24/1114 від 02.07.2019 року, наданого головою Гребінківської РДА, вбачається, що порядок паювання земель було визначено Указом Президента № 720/95 від 08.08.1995 року. Розпаювання земель в СТОВ ім. Кагамлика відбувалося в грудні 1999 року. Основним документом, що посвідчував право на земельну часту (пай), є сертифікат, виданий районною державною адміністрацією. ОСОБА_4 був членом СТОВ ім. Кагамлика з 2000 року. Закон чітко визначав, що право на земельну частку (пай) є лише в тих, хто на момент паювання був членом колективного сільськогосподарського підприємства або пенсіонером із їх числа (а.с.86-87).

Окрім вищевикладеного, судом в якості свідка була допитана ОСОБА_17 , яка суду пояснила, що вона працювала у колгоспі з 1984 року. Працювала разом із ОСОБА_4 , він працював теслярем, а вона головним зоотехніком, а потім комірником. Вказала, що на загальних зборах в той час, як колгосп переходив в КСП, а потім із КСП у СТОВ прізвище ОСОБА_4 зачитувалося за загальним списком. Ця подія мала місце під час головування Шевченка. Підтвердила, що ОСОБА_4 був членом колгоспу, бо вона була присутня на усіх загальних зборах.

Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств на час отримання державного акту.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК (435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

При неможливості надати такій особі земельну частку(пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям." має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель(зокрема, про визнання права на земельну частку(пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги той факт, що батько позивача ОСОБА_4 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) членом колгоспу на момент розпаювання земель, а саме, в 1999 році, не був, що підтверджується відповідними архівними довідками та архівними витягами, а також беручи до у ваги те, що ОСОБА_4 працював у СТОВ ім. Кагамлика з 15.06.2000 року, тобто після реорганізації КСП ім. Кагамлива (08.02.2000 року) в СТОВ ім. Кагамлика, а також враховуючи ту обставину, що сам спадкодавець за захистом свого порушеного права ніколи не звертався, а тому не набув і, як наслідок, не мав права на отримання земельної частки (паю), як член колгоспу.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Отже, суд приходить до висновку, що у задоволені позову ОСОБА_3 до Гребінківської міської ради, Гребінківської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись Указом Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року), п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 17, 81, 83, 89, 141, 247, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Гребінківської міської ради, Гребінківської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 13.02.2020 року.

Суддя Я. В. Татіщева