Справа № 309/1766/19
Провадження № 4-с/309/2/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого-судді Савицький С.А.

за участю: секретаря судового засідання Гуржій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 ; заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тюря Олена Іванівна; Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області; приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання неправомірними рішень, дій та бездіяльності державного виконавця Шевченківського відділу ДВС міста Дніпра ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про визнання неправомірними рішень, дій та бездіяльності державного виконавця Шевченківського відділу ДВС міста Дніпра. Скарга вмотивована тим, що 31 серпня 2016 року Хустський районний суд Закарпатської області (головуючий суддя Лук`янова О.В.) розглянув цивільну справу № 309/2787/15-Ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, третя особа без самостійних вимог Відділ державної виконавчої служби Хустського РУЮ Закарпатської області про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Бондар І.М. таким, що не підлягає виконанню та виніс рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнив у повному обсязі.

Хустський районний суд вказаним рішенням також вирішив стягнути з відповідачів по справі на користь позивача ОСОБА_2 та його представника по цій справі адвоката Грабара М.Ф. понесені ними судові витрати.

Апеляційний суд Закарпатської області своїм рішенням від 07 грудня 2016 року частково задовольнив апеляційні скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 31 серпня 2016 року в частині стягнення судових витрат скасував та ухвалив в цій частині нове рішення.

Вказаним судовим рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 07 грудня 2016 року, було вирішено наступне:

«1. Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни на користь позивача ОСОБА_2 по 124 гривні 30 копійок (сто двадцять чотири гривні тридцять копійок) витрат по оплаті судового збору та по 20 000 грн. (двадцять тисяч гривень) понесених витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, з кожного.

2. Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни на користь представника позивача ОСОБА_1 по 3042 гривні 19 копійок (три тисячі сорок дві гривні дев`ятнадцять копійок) витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту, по 2692 гривні (дві тисячі шістсот дев`яносто дві гривні) добових та по 322 гривні 50 копійок (триста двадцять дві гривні п`ятдесят копійок) понесених витрат у зв`язку з найманням житла, з кожного.».

На виконання рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 31 серпня 2016 року та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 07 грудня 2016 року, Хустським районним судом Закарпатської області 16 січня 2017 року було видано чотири виконавчі листи: два виконавчі листи позивачу ОСОБА_2 та два виконавчі листи його представнику адвокату Грабару ОСОБА_3 .

Адвокатом Грабар М.Ф., як стягувачем, 18 квітня 2019 року було направлено до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області рекомендованим листом заяву про примусове виконання рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 31 серпня 2016 року та виконавчого листа Хустського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2017 року.

Разом із заявою від 18 квітня 2019 року стягувач ОСОБА_1 направив до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області також оригінал Виконавчого листа від 16.01.2017р., виданого Хустським районним судом Закарпатської області по цивільній справі № 309/2787/15-Ц.

Вказана заява стягувача ОСОБА_1 від 18 квітня 2019 року з додатками до неї була отримана відповідальною особою Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Красновою (ініціали не вказано) 25 квітня 2019 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого листа.

Разом з тим, 25 травня 2019 року заявником ОСОБА_1 , було отримано від Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області рекомендований лист, в якому містився супровідний лист Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 13 травня 2019 року за підписом державного виконавця Тюрі О.І. та Повідомлення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тюрі О.І. від 13 травня 2019 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

В супровідному листі, який адресований державним виконавцем Бондар Ірині Михайлівні та ОСОБА_1 , державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тюря О.І. вказане наступне : «Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, керуючись статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження», направляє для виконання та відома постанову від 13.05.2019, винесену при примусовому виконанні Виконавчий лист № 309/2787/15-ц від 16.01.2017, що видав Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська». Даний документ підписаний державним виконавцем Тюря О.І.

Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13 травня 2019 року винесене та підписане державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тюря Оленою Іванівною.

Заявник вважає, що не прийнявши до виконання виконавчий лист Хустського районного суду Закарпатської області державний виконавець Тюря П.І. тим самим не виконала свої прямі службові обов`язки та грубо порушила цілий ряд вимог Закону «Про виконавче провадження», а відтак, цим самим державний виконавець Тюря О.І. також допустила неправомірну та протиправну бездіяльність.

Вважає рішення державного виконавця Тюря О.І. від 13 травня 2019 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання неправомірним та незаконним, а саме повернення виконавчого документа без прийняття до виконання незаконним та безпідставним, та таким, що грубо порушує його права та законні інтереси.

Заявник вважає неправомірною та такою, що грубо порушує його права та законні інтереси неправомірну бездіяльність державного виконавця Тюря О.І., яка полягає у неприйнятті до виконання виконавчого листа Хустського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2017 року по справі № 309/2787/15-ц.

Заявник у скарзі зазначає, що номер «309» - це є кодифікаційний номер Хустського районного суду Закарпатської області, який і видав виконавчий лист № 309/2787/15-Ц.

Бабушкінський районний суд міста Дніпро (а не міста Дніпропетровська, як помилково вказує державний виконавець Тюря О.І. в своєму повідомленні) має кодифікаційний номер «200».

Державний виконавець Тюря О.І. в своєму Повідомленні від 13 травня 2019 року вказала як правову підставу для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання «невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження»».

Разом з тим, державний виконавець Тюря О.І. в своєму Повідомленні від 13 травня 2019 року не зазначила яким саме вимогам Закону, на її думку, не відповідає виконавчий лист Хустського районного суду Закарпатської області № 309/2787/15-Ц від 16 січня 2017 року, і що саме послужило причиною (підставою) повернення виконавчого листа Хустського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2017 року стягувачу без прийняття до виконання.

У повідомленні державного виконавця Тюря О.І. від 13 травня 2019 року про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, державним виконавцем не вказано, якому саме пункту, викладеному у ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» не відповідає виконавчий лист, виданий Хустським районним судом Закарпатської області 16 січня 2017 року, а отже незрозуміло, які саме виправлення мав би (повинен) внести суд (що саме змінити у новому виконавчому документі), щоб Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийняв його до виконання та відкрив би по заяві стягувача ОСОБА_1 виконавче провадження.

Оскільки, державним виконавцем Тюря О.І. не вказано, в якій саме частині виконавчий лист виданий Хустським районним судом Закарпатської області 16 січня 2017 року у справі № 309/2787-15-ц не відповідає вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», то підстав у заявника ОСОБА_1 просити суд внести виправлення у виконавчий лист (видати новий виконавчий лист взамін виданого судом раніше) не має.

Заявник вважає, що державним виконавцем Тюря О.І. не вказано в повідомленні чи в супровідному листі ДВС про те, в чому саме полягає невідповідність виконавчого листа Хустського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2017 року, виданого заявнику, вимогам Закону України «По виконавче провадження» і яким саме статтям цього Закону він не відповідає, що свідчить про незаконність відмови державним виконавцем у прийнятті виконавчого листа та про незаконність відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження по цьому виконавчому листу та вказує на безпідставність повернення даного виконавчого листа без прийняття до виконання.

Вказана у Повідомленні державного виконавця Тюря О.І. до стягнення сума, також не відповідає сумі, яка вказана у виконавчому листі Хустського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2017 року та у заяві ОСОБА_1 від 18 квітня 2019 року про примусове виконання рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 31 серпня 2016 року.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» (Стаття 4. Вимоги до виконавчого документа) встановлено, що: 4. Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення …».

Повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання датоване 13 травня 2019 року.

Державний виконавець Тюря О.І. при розгляді заяви заявника (стягувача) ОСОБА_1 від 18 квітня 2019 року та винесенні Повідомлення державного виконавця від 13 травня 2019 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання грубо порушила вимоги ч.1 ст. 4, ч.4 ст. 4, ст. ст. 13, 15, 18, ч.1 ст. 26, ч.5 ст. 26, ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», а саме:

- державний виконавець Тюря О.І. повинна була не пізніше 26 квітня 2019 року винести постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження; - навіть Повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання державний виконавець Тюря О.І. винесла з порушення вимог ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: з порушенням 3-х денного строку, встановленого ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі вище наведеного заявник просить суд визнати неправомірними рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та зобов`язати прийняти до виконання виконавчий лист № 309/2787/15-Ц, виданий Хустським районним судом Закарпатської області 16 січня 2017 року та відкрити по заяві ОСОБА_1 від 18 квітня 2019 року виконавче провадження по примусовому виконанню рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 31 серпня 2016 року та виконавчого листа Хустського районного суду Закарпатської області № 309/2787/15-Ц від 16 січня 2017 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та адвокат Боклаганич Н.А. скаргу підтримали повністю, посилаючись на наведені в ній обставини. Просили суд визнати неправомірними рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та зобов`язати прийняти до виконання виконавчий лист № 309/2787/15-Ц, виданий Хустським районним судом Закарпатської області 16 січня 2017 року та відкрити по заяві ОСОБА_1 від 18 квітня 2019 року виконавче провадження по примусовому виконанню рішення Хустського районного суду Закарпатської області.

Державний виконавець Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тюря О.І., представник Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі.

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати у її відсутності.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно статтею 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження», визначено органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, згідно частини першої вказаної статті, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.2 та п.3 ч.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. - і за її межами. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 31 серпня 2016 року по цивільній справі № 309/2787/15-Ц задоволено позов ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, третя особа без самостійних вимог Відділ державної виконавчої служби Хустського РУЮ Закарпатської області про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Бондар І.М. таким, що не підлягає виконанню та виніс рішення.

Апеляційний суд Закарпатської області своїм рішенням від 07 грудня 2016 року частково задовольнив апеляційні скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 31 серпня 2016 року в частині стягнення судових витрат скасував та ухвалив в цій частині нове рішення.

Згідно рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 07 грудня 2016 року вирішено:

«1. Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни на користь позивача ОСОБА_2 по 124 гривні 30 копійок (сто двадцять чотири гривні тридцять копійок) витрат по оплаті судового збору та по 20 000 грн. (двадцять тисяч гривень) понесених витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, з кожного.

2. Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни на користь представника позивача ОСОБА_1 по 3042 гривні 19 копійок (три тисячі сорок дві гривні дев`ятнадцять копійок) витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту, по 2692 гривні (дві тисячі шістсот дев`яносто дві гривні) добових та по 322 гривні 50 копійок (триста двадцять дві гривні п`ятдесят копійок) понесених витрат у зв`язку з найманням житла, з кожного.» (а.с.11-15).

На виконання рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 31 серпня 2016 року та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 07 грудня 2016 року, Хустським районним судом Закарпатської області 16 січня 2017 року було видано чотири виконавчі листи: два виконавчі листи позивачу ОСОБА_2 та два виконавчі листи його представнику адвокату Грабару ОСОБА_3 .

Адвокатом Грабар М.Ф., як стягувачем, 18 квітня 2019 року було направлено до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області рекомендованим листом заяву про примусове виконання рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 31 серпня 2016 року та виконавчого листа Хустського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2017 року.

Вказана заява стягувача ОСОБА_1 від 18 квітня 2019 року з додатками до неї була отримана відповідальною особою Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 25 квітня 2019 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого листа (а.с.22).

25 травня 2019 року заявником ОСОБА_1 , було отримано від Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області рекомендований лист, в якому містився супровідний лист Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 13 травня 2019 року за підписом державного виконавця Тюрі О.І. та Повідомлення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тюрі О.І. від 13 травня 2019 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

В супровідному листі, який адресований державним виконавцем Бондар Ірині Михайлівні та ОСОБА_1 , державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тюря О.І. зазначено : «Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, керуючись статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження», направляє для виконання та відома постанову від 13.05.2019, винесену при примусовому виконанні Виконавчий лист № 309/2787/15-ц від 16.01.2017, що видав Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська». Даний документ підписаний державним виконавцем Тюря О.І. (а.с.23).

Повідомлення про повернення виконавчого документу виконавчого листа №309/2787/15-ц виданого 16.01.2017 року стягувачу без прийняття до виконання від 13 травня 2019 року винесене та підписане державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тюря Оленою Іванівною (а.с.24).

Державний виконавець Тюря О.І. в своєму Повідомленні від 13 травня 2019 року вказала як правову підставу для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання «невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження»».

Разом з тим, державний виконавець Тюря О.І. в своєму Повідомленні від 13 травня 2019 року не зазначила яким саме вимогам Закону, на її думку, не відповідає виконавчий лист Хустського районного суду Закарпатської області № 309/2787/15-Ц від 16 січня 2017 року, і що саме стало підставою повернення виконавчого листа Хустського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2017 року стягувачу без прийняття до виконання.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що: «1. У виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.».

Та у Повідомленні державного виконавця Тюря О.І. від 13 травня 2019 року про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, державним виконавцем не вказано, якому саме пункту, викладеному у ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» не відповідає виконавчий лист, виданий Хустським районним судом Закарпатської області 16 січня 2017 року.

Пунктом 6 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» (Стаття 4. Вимоги до виконавчого документа) встановлено, що: «4. Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: … 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону».

Державним виконавцем Тюря О.І. не вказано в повідомленні чи в супровідному листі ДВС про те, в чому саме полягає невідповідність виконавчого листа Хустського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2017 року, виданого заявнику, вимогам Закону України «По виконавче провадження» і яким саме статтям цього Закону він не відповідає.

Ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що: виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини 1 статті 26. Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що: «1. Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;».

Згідно ч.5 статті 26. Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.».

В ході судового розгляду встановлено, що державним виконавцем Тюря О.І. при розгляді заяви ОСОБА_1 від 18.04.2019 року та винесенні повідомлення державного виконавця від 13.05.2019 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання порушено вимоги ЗУ «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець Тюря О.І. при розгляді заяви ОСОБА_1 від 18.04.2019 року та винесенні повідомлення державного виконавця від 13.05.2019 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, не виконав обов`язків, покладених на нього як державного виконавця ЗУ «Про виконавче провадження», а тому такі його дії є неправомірними, такими, що порушують права стягувача.

За наведених обставин , суд вважає, що скарга ОСОБА_1 є підставною та обгрунтованою, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати неправомірними рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тюрі Олени Іванівни по безпідставній та незаконній відмові ОСОБА_1 у прийнятті до примусового виконання виконавчого листа Хустського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2017 року та по безпідставному та незаконному поверненні без прийняття до виконання виконавчого листа № 309/2787/15-Ц, виданого Хустським районним судом Закарпатської області 16 січня 2017 року.

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тюрю Олену Іванівну прийняти до виконання виконавчий лист № 309/2787/15-Ц, виданий Хустським районним судом Закарпатської області 16 січня 2017 року та відкрити по заяві ОСОБА_1 від 18 квітня 2019 року виконавче провадження по примусовому виконанню рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 31 серпня 2016 року та виконавчого листа Хустського районного суду Закарпатської області № 309/2787/15-Ц від 16 січня 2017 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.