Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1574/19
Провадження №2/596/37/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2020 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду Лисюк І.О.

за участю секретаря Федорів О.П.,

позивача ОСОБА_1 , представника адвоката Книша Р.В., перекладача Карпюк ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача адвоката Возьного Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в селищі Гусятині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Книш Роман Васильович до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Книш Р. звернулася до ОСОБА_3 та просить в судовому порядку стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану побоями на загальну суму 10000 (десять тисяч) гривень, посилаючись на те, що 20.06.2019 року близько 22 год. на подвір`я ОСОБА_1 прийшла сусідка ОСОБА_3 та між нами виникла суперечка, внаслідок чого остання вдарила маму в груди і та впала, а ОСОБА_1 почала тікати, але відповідачка наздогнала її і почала палицею наносити удари по голові, від чого та впала, однак відповідач продовжувала бити палицею по голові, зхопивши за волосся. У неї почала текти кров з голови, і вона втратила свідомість, після чого її забрала швидка медична допомога в лікарню м.Копичинеці, Гусятинського району, де лікар наклав шви.

Ухвалою суду від 23 вересня 2019 року провадження у зазначеній справі відкрито.

15 жовтня 2019 року від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Возьного Я.В. подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого сторона відповідача посилається на те, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди не може бути задоволена, а факти, викладені в позовній заяві є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та події, яка відбулася, оскільки під час сутички, яка відбулася між нею позивачем та її матір`ю, ОСОБА_1 палкою нанесла їй удари в область грудей та інші ділянки тіла, та з метою самооборони вони вирвала палку і відкинула її, після чого позивач вчепилася в неї руками і разом вони спали на землю. Коли ОСОБА_1 встала то зразу побігла на своє подвір`я, а вона пішла додому викликати поліцію.

Крім того, кримінального провадження відкрито не було, розслідування не проводилося, а судово-медична експертиза не проводилася. У позовній заяві не зазначено які саме права та законні інтереси позивача порушено, не надано належних та достовірних доказів, які б підтверджували порушення нею прав та інтересів позивача. Просив в задоволені заявлених позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала. Під час вступного слова пояснила, що вона з ОСОБА_3 намагається не спілкуватися та не вступати в суперечки, оскільки остання завжди її принижує, тому що вона глухоніма.

Так, 20.06.2019 року біля 10 годин, до них на подвір`я, що в селі Яблунів Гусятинського району, зайшла ОСОБА_3 з великою палкою та кульком сміття.

Спочатку відповідач нанесла удари палкою її матері ОСОБА_4 , а потім їй. Так спочатку ОСОБА_3 нанесла удар палкою по голові, а потім, коли вона впала на живіт, остання сіла ззаду на неї, рукою тримала за голову і товкла голову позивача до землі. Потім вона не пам`ятає, що було. Приїхала швидка допомога її забрали в лікарню. В неї була розбита голова, текла кров і її наклали шви. Вона відчуває і надалі головні болі, а також її болить спина.

Вона боїться, що відповідач і надалі буде продовжувати неправомірні дії щодо неї та її матері. Більше ніхто не бачив цього конфлікту, крім її матері. В порядку приватного обвинувачення з заявою щодо внесення відомостей в ЄРДС про нанесення їй ОСОБА_3 побоїв, тілесних ушкоджень вона не зверталась.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні вважала позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими. Суду пояснила, що конфлікт між нею та сусідами по домоволодінню ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_4 проживає близько 20 років на ґрунті того, що позивач та її мати постійно викидають сміття їй на подвір`я.

З цього приводу вона неодноразово зверталась в поліцію, а також в міську раду.

20.06.2019 року, близько 10 год. вечора, вона побачила мусор на своєму подвір`ї і вийшла на дорогу.

ОСОБА_1 та її мати також вийшли на дорогу. В позивача в руках була палиця, якою вона почала «штрикати» її в груди, а потім нанесла їй палкою удар по правому плечі. На що вона вирвала палицю з рук ОСОБА_1 і вони почали шарпатись і впали на землю. ОСОБА_1 піднялась і пішла до будинку, вона також пішла додому і викликала поліцію.

Ніяких ударів позивачу вона не наносила, лише захищалася від ударів ОСОБА_1 . Конфлікт відбувся на дорозі, біля воріт ОСОБА_1 .

На другий день 21.06.2019 року вона поїхала в Гусятинський відділ поліції, а 22.06.2019 року звернулась в м.Тернопіль до лікаря, де у неї діагностовано забої та гематоми.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справ, їх представників, дослідивши докази подані сторонами, а також письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2-ої групи загального захворювання довічно.(а.с.2,3,4,5)

Сторони в справі живуть в сусідніх домоволодіннях в селі Яблунів Гусятинського району.

Відповідач ОСОБА_3 неодноразово зверталась в міську раду, в поліцію на дії ОСОБА_1 , що підтверджується відповідними листами.(а.с.27-37).

Так, зокрема, як слідує із змісту листа начальника Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Гудака О.В. від 09.10.2019 року, поліція повідомляє, що в ході проведення перевірки звернення ОСОБА_3 від 20.06.2019 року встановлено, що в даному випадку відсутні ознаки кримінального правопорушення, оскільки 21.06.2019 року ОСОБА_3 звернулась із письмовою заявою у якій просить кримінальне провадження по факту отримання нею тілесних ушкоджень не відкривати.(а.с.33)

Згідно листа начальника Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Гудака О.В. від 08.10.2019 року, на звернення ОСОБА_3 від 20.06.2019 року за результатами перевірки встановлено, що в даному випадку відсутня подія будь-якого кримінального правопорушення.(а.с.37).

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_4 суду дала показання про те, що ОСОБА_1 є її донькою. Вони проживають в селі Яблунів по сусідству з ОСОБА_3 з якою в них часті конфлікти.

20.06.2019 року ввечері ОСОБА_3 прийшла до них з великою палицею і вдарила її в груди. Донька почала тікати до хати ОСОБА_3 її наздогнала і почала бити її палицею.

ОСОБА_1 впала на коліна. ОСОБА_3 ще декілька раз вдарила палицею по голові, доки палиця не поламалась. Кинула доньку на землю і сіла на груди і била, а потім пішла.

В доньки голова була в крові, її забрали в лікарню. Тепер ОСОБА_1 часто турбують головні болі, вона налякалась таких дій ОСОБА_3 ..

Як встановлено, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не звертались в порядку приватного обвинувачення в поліцію щодо факту спричинення тілесних ушкоджень.

Згідно даних медичної картки ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 обстежено лікарем невропатологом. Під час обстеження, з переказів старенької матері ОСОБА_1 була побита на власному подвір`ї ОСОБА_6 під вечір. На момент огляду даних про струс головного мозку не виявлено. Діагноз: забійна рана лобно-тім`яної ділянки справа.(а.с.49)

Згідно довідки Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги №6530 від 22.06.2019 року у ОСОБА_3 діагностовано: закриту травму грудної клітки. Забій грудної клітки справа. Забій грудної клітки зліва. Забій правого надпліччя. Забій першого пальця правої кисті.(а.с.29)

Як слідує із даних, що містяться в медичній карті амбулаторного хворого №571799 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час огляду ортопедом-травматологом: «зі слів хворої травма кримінальна 20.06.2019 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 22:00 год. в с.Яблунів Гусятинського району вдарила сусідка ОСОБА_1 , 21.06.2019 ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулась в поліцію». За медичною допомогою звернулася 22.06.2019 року о 10:45 год. в травмпункт ТМКЛШД де було виконано рентгенограми та надано рекомендації. При огляді грудної клітки відмічалось синюшність шкірних покривів по середньо-ключичній лінії справа розміром 18 на 15 см. зліва по аксілярній лінії розміром 8 на 6 см. в ділянці правого плечового суглобу 4 на 5 см, та в ділянці першого п`ясне-фалангового суглобу 3 на 4 см, при пальпації помірно болючі. Діагноз: Закрита травма грудної клітки. Забій грудної клітки. Забій правого плечового суглобу та надпліччя. Забій І-го п`ясне фалангового суглобу справа. (а.с.25-26)

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду допускається. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Такі ж положення містяться в ч.1 ст.15 ЦПК України.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Як слідує із змісту роз`яснень, викладених у п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пунктом 5 Постанови Пленуму № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» визначено, що суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Таким чином, для настання делікатної відповідальності за ст..1166, ст..1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.06.2019 року у справі №591/5118/14-ц.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст.12 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно чч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що стороною позивача належними та допустимими доказами не доведено заподіяння їй моральної шкоди, протиправність дій відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останньої в її заподіяні.

З врахуванням наведеного в задоволенні позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат, то вони компенсуються за рахунок Держави.

Керуючись ст. ст. 263-268 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , жительки с.Яблунів, Гусятинського району, Тернопільської області) від імені якої діє адвокат Книш Роман Васильович ( АДРЕСА_1 Гусятинського району, Тернопільської області) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_2 ) про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 14 лютого 2020 року.

Суддя : І.О. Лисюк