У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2020 Справа №607/4324/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., представника ДВС Корната Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі скаргу ОСОБА_1 подану через представника ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця та скасування постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника на підставі виконавчого листа №607/4324/14-ц,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернувся в суд із скаргою на дії державного виконавця, просить визнати протиправним дії головного державного виконавця Корнатої Р.О. та скасувати постанову.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 21 листопада 2019 року старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Корнатою Русланою Олександрівною у виконавчому провадженні №55287372 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі виконавчого листа №607/4324/14-ц від 07.09.2017 року. Згідно даної постанови державний виконавець зобов`язав здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 100%. У разі, якщо боржник отримує пай в натуральній формі, зобов`язати сільськогосподарське ТзОВ «Вікторія» здійснювати перерахування паю в грошовому еквіваленті. В серпні 2020 року ОСОБА_1 повинен був отримати дохід в натуральній формі від сільськогосподарського ТзОВ «Вікторія» за здачу їм в оренду свого паю. Проте, у такій виплаті йому було відмовлено, посилаючись на те, що ДВС наклало арешт на весь пай. Тому, вважає, що дії державного виконавця є протиправними, оскільки згідно ч. 2 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника становить 20 %.

14 грудня 2020 року представником стягувача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» подано заперечення на скаргу, з яких вбачається, що відповідно до норм чинного законодавства, грошові кошти та/чи інші матеріальні блага, що отримано фізичною особою за рахунок надання в оренду земельної ділянки, що йому належить є доходом такої особи, а отже на нього, згідно норм Закону звертається стягнення, шляхом прийняття постанови про звернення стягнення на такий дохід, що і було вчинено державним виконавцем Відділу ДВС у даному випадку. Таким чином, вважає, що дії державного виконавця є правомірними, а тому в задоволені скарги слід відмовити.

17 грудня 2020 року представником Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) подано пояснення на скаргу на дії державного виконавця, згідно яких державний виконавець заперечує, щодо задоволення скарги, посилаючись на те, що конструкція статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює відсоткове обмеження лише щодо розміру відрахувань із заробітної плати та пенсії, боржника встановлюючи 50% для окремих видів стягнення та 20% для інших видів стягнення. Звертає увагу на те, що законодавець встановив відсоткову градацію саме по видах стягнень, а не доходів, зазначивши лише два види доходу (пенсія, та заробітна плата) з яких встановлюється відсоток відрахувань в залежності від виду стягнення, а тому звернення стягнення на пай в розмірі 100% є правомірним, оскільки даний вид доходу не зазначається в ч.2 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2 подану скаргу підтримав, з наведених у ній підстав, та просив її задовольнити.

В подальшому скаржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, що відповідно ст. 450 ЦПК України не є перешкодою розгляду скарги.

Державний виконавець Корната Р.О. у судовому засіданні проти поданої скарги заперечила з підстав, викладених у письмових поясненнях на скаргу.

Представник стягувача будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, що відповідно ст. 450 ЦПК України не є перешкодою розгляду скарги.

Суд, дослідивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

У провадженні Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження № ВП 55287372 від 04 грудня 2017 року, з примусового виконання виконавчого листа № 607/4324/14-ц від 07.09.2017 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, боржник - ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

21 листопада 2019 року старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Корнатою Р.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 607/4324/14-ц виданого 07.09.2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, винесено постанову ВП №55287372 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернено стягнення на доходи боржника, шляхом здійснення відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 100%. У разі якщо боржник отримує пай в натуральній формі, зобов`язати Сільськогосподарське ТзОВ «ВІКТОРІЯ» здійснити перерахування паю у грошовому еквіваленті.

Розглянувши скаргу, суд доходить висновку, що вона до задоволення не підлягає.

Так, згідно ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. (ч.1 ст. 19 Конституції України) .

Відповідно до ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Як вбачається із ч. 1, 2 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Таким чином, стаття 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює відсоткове обмеження лише щодо розміру відрахувань із заробітної плати та пенсії, боржника встановлюючи 50% для окремих видів стягнення та 20% для інших видів стягнення. Суд зауважує, що законодавець встановив відсоткову градацію саме по видах стягнень, а не доходів, зазначивши лише два види доходу (пенсія, та заробітна плата) з яких встановлюється відсоток відрахувань в залежності від виду стягнення.

Тому звернення стягнення на орендну плату за земельну ділянку в розмірі 100% є правомірним, оскільки розмір стягнення за таким видом доходу не обмежується в ч.2 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, суд доходить переконання про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 поданої через представника ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця та скасування постанови державного виконавця.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 260, 447-451 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 поданої через представника ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця та скасування постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника на підставі виконавчого листа №607/4324/14-ц - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Реквізити сторін:

Скаржник (боржник): ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Стягувач: АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк», вул. Майдан Волі, 2, м. Тернопіль, 0.

Орган ДВС: Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), вул. Київська, 3а, м. Тернопіль, .

Повний текст скарги виготовлено 28 грудня 2020 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк