Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2020 р. Справа146/1008/19

Провадження2/153/313/19-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Антонишина П.В.

представника відповідача Барвінського О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Навчально-виховного комплексу «Томашпільська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія» про скасування наказу про винесення догани та поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 заявила позов до Навчально-виховного комплексу «Томашпільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-гімназія» про скасування наказу про винесення догани та поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди. Вказала, що з 1995 року до 11 червня 2019 року вона працювала в Томашпільській ЗОШ І-ІІІ ступенів-гімназія на посаді учителя української мови та літератури, зауважень та претензій щодо виконання нею службових обов`язків не було. Вона нагороджувалася грамотами та подяками за успішне виконання роботи. 04 квітня 2019 року в Томашпільській ЗОШ І-ІІІ ступенів-гімназія було проведено атестацію її, як педагогічного працівника, згідно якої вона відповідає раніше присвоєній кваліфікаційній категорії - спеціаліст вищої категорії. 22 травня 2019 року директором Томашпільської ЗОШ І-ІІІ ступенів-гімназія, згідно наказу №256, їй оголошено догану за порушення трудової дисципліни та запропоновано провести позачергову атестацію у 2019-2020 навчальному році, у зв`язку з неналежним виконанням абзаців 5, 6, 11, 12 пункту 3.2 Статуту Навчально-виховного комплексу «Томашпільська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія».

Вказана догана була винесена на підставі усної заяви ОСОБА_5 про вчинення щодо її сина фізичного та психічного насильства, що не відповідає дійсності. Оскільки вона, як черговий вчитель, зробила зауваження учневі ОСОБА_6 за нецензурну лайку та для з`ясування обставин, які виникли в цій ситуації, запросила дитину до підсобного приміщення (службового кабінету вчителів української мови та літератури). Учень повідомив, що лайливі слова говорив інший учень - ОСОБА_7 , а він лише повторив. З цього приводу вона мала розмову з матір`ю ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , якій вона зауважила, що потрібно більше приділяти уваги вихованню сина, при цій розмові була присутня класний керівник дітей ОСОБА_10 . Під час 6 уроку її було викликано до кабінету директора школи, де були присутні батьки ОСОБА_11 , які звинуватили її в нанесенні їх дитині тілесних ушкоджень, однак ніяких тілесних ушкоджень не було виявлено. На пропозицію директора школи, вона вибачилася перед дитиною та її батьками за те, що розмовляла з дитиною у службовому приміщенні, хоча винною себе не вважала, оскільки виконувала свої посадові обов`язки. Про винесення догани вона дізналася 23 травня 2019 року.

27 травня 2019 року директор школи ОСОБА_3 запропонував їй написати заяву про звільнення добровільно, оскільки в селищного голови Томашпільської ОТГ ОСОБА_12 , який є дідом ОСОБА_11 , є ще одне звернення проти неї, на що вона не погодилася. Позивач зазначила, що з 29 травня 2019 року по 03 червня 2019 року та з 04 червня по 10 червня 2019 року вона перебувала на лікарняному. Під час перебування на лікарняному, їй додому принесли Наказ №13-в від 5 червня 2019 року про перенесення строку початку її щорічної відпустки з 10 червня 2019 року на 01 липня 2019 року, у зв`язку з виконанням нею державних або громадських обов`язків. Вказаний наказ було вручено її чоловікові ОСОБА_13 Даний наказ, на її думку, виданий із порушенням діючого законодавства, оскільки згоду на перенесення щорічної відпустки вона не давала, в наказі не вказано, яким чином надання їй щорічної відпустки в раніше обумовлений період може несприятливо відбитися на нормальному ході роботи підприємства, установи, крім цього, вона повідомила заступнику по навчальній частині ОСОБА_14 про те, що перебуває на лікарняному по 10 червня включно.

Позивач вказала, що 11 червня 2019 року вона вийшла на роботу, але директором НВК «Томашпільська ЗОШ І-ІІІ ступенів» не була допущена до роботи, оскільки комісією перевірялася дійсність її лікарняного листа. Лише приблизно з 16 години її було допущено до роботи і через кілька хвилин повідомлено про звільнення її з роботи вчителя української мови та літератури НВК «Томашпільська ЗОШ І-ІІІ ступенів-гімназія».

Відповідно до наказу від 11 червня 2019 року її було звільнено у зв`язку з тим, що проводилося службове розслідування за письмовим зверненням від 24 травня 2019 року до директора школи ОСОБА_9 . Звернення ОСОБА_9 стосувалися подій, які відбувалися 21 травня 2019 року стосовно поведінки учнів ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , і за які її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану. Також в наказі було зазначено, що в процесі службового розслідування до комісії звернулися ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які навели приклади систематичного тиску психологічного та фізичного характеру на їхніх дітей в період з 2015 року по 2019 рік, а також той факт, що 31 травня 2019 року був складений акт службового розслідування про конфлікт між нею та ОСОБА_19 відносно конкурсу з української мови імені Петра Яцика, який відбувся в жовтні 2017 року. Позивач вказала, що пояснення стосовно вказаних обставин у неї не відбиралися і про існування цих заяв їй стало відомо вже під час оголошення наказу про звільнення. Комісія, оцінивши обставини, за яких було вчинено проступок, ступінь тяжкості проступку і заподіяну ним шкоду, попередні розслідування порушення ОСОБА_20 , дійшла висновку, що вчитель української мови та літератури НВК «Томашпільська ЗОШ І-ІІІ ступенів-гімназія» ОСОБА_20 порушила трудову дисципліну, власною поведінкою скомпрометувала себе перед учнями, іншими учасниками освітнього процесу, громадськістю селища і заслуговує на звільнення з роботи за повторне порушення трудової дисципліни протягом передбаченого КЗпП України строком.

Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки були відсутні підстави для цього, ніяких порушень при виконанні своїх обов`язків не допускала, на її думку звільнення проведено з порушенням вимог чинного законодавства, в день звільнення їй не була видана трудова книжка та не проведено розрахунок, у зв`язку з чим спричинено моральну шкоду, яка полягає у потребі докладання нею додаткових зусиль для організації свого життя, з неможливістю влаштуватися на іншу роботу чи стати на облік у центр зайнятості, за відсутності заробітку сплачувати комунальні послуги та оформити субсидію, тобто її позбавлено засобів для існування. З метою захисту свої прав позивач звернулася до суду і просить визнати незаконним та скасувати наказ №256 НВК «Томашпільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-гімназія» від 22 травня 20219 року «Про оголошення догани вчителю ОСОБА_1 ». Визнати незаконним та скасувати наказ №51-к НВК «Томашпільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-гімназія» від 11 червня 2019 року «Про звільнення вчительки ОСОБА_1 » та поновити її на посаді вчителя української мови та літератури та класного керівника 10-а класу з 11 червня 2019 року, а також стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 червня 2019 року по день винесення рішення з відрахуванням із вказаної суми обов`язкових платежів на користь держави, моральну шкоду в сумі 5000 гривень та судові витрати, пов`язані із зверненням до суду, а саме, судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок та витрати за надання їй правничої допомоги.

Окрім цього, позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, а саме позивач просить суд визнати недійсним та скасувати накази №50-к від 11 червня 2019 року та №13-В від 05 червня 2019 року про перенесення відпустки ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові. Просили суд позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача Навчально-виховного комплексу «Томашпільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-гімназія» Антонишин П.В. в судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог ОСОБА_1 та просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві.

Представник відповідача Навчально-виховного комплексу «Томашпільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-гімназія» Антонишин П.В. надав відзив, вх.№6116 від 27.08.2019 року в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає. Вказав, що позивачеві ОСОБА_1 22 травня 2019 року було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, наказом №256, законно та обґрунтовано на підставі матеріалів службового розслідування щодо події, яка відбулась 21 травня 2019 року в приміщенні кабінету вчителів української мови та літератури (лаборантська №313) на третьому поверсі школи за безпосередньою участю позивача ОСОБА_1 щодо учня 5-Г класу ОСОБА_11 , під час якої вона штовхнула учня в кімнату і він куприком боляче вдарився об куток стола та від болю почав плакати (дитина до цього перенесла дві операції по видовженню лівої стегнової кістки), перетворила спілкування з учнем на конфлікт, не забезпечила повагу гідності, прав і свобод, законних інтересів всіх учасників освітнього процесу, допустила застосування фізичного та психічного насильства до учня ОСОБА_11 , психічного насильства до учня ОСОБА_21 . Факт інциденту з учнем ОСОБА_5 ОСОБА_20. підтвердила сама. 24 травня 2019 року після урочистої лінійки, приблизно о 12 годині до дирекції школи звернулася мати учня 5-Г класу ОСОБА_15 - ОСОБА_9 , з приводу подій, які відбулися 21 травня 2019 року між нею та позивачем ОСОБА_1 В процесі службового розслідування, яке тривало з 24 травня по 11 червня 2019 року, було встановлено, що ОСОБА_1 було порушено норми педагогічної етики, вчинено психологічний тиск на ОСОБА_8 назвала його невихованою дитиною, а матір звинуватила в ухиленні від виховання сина. Під час вказаного службового розслідування до Томашпільської селищної ради надійшли скарги на вчительку ОСОБА_1 від батьків ОСОБА_23 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які навели приклади систематичного психологічного і фізичного тиску з боку ОСОБА_1 стосовно їх дітей. На підставі Акту службового розслідування від 11 червня 2019 року було видано наказ №51-К від 11 червня 2019 року, в якому зазначено, що комісія оцінила обставини, за яких було вчинено проступок позивачем ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_9 та її сина ОСОБА_15 , ступінь тяжкості проступку і заподіяну ним шкоду, врахувала попередню роботу працівника та вчинені нею порушення стосовно дітей ОСОБА_23 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та учительки ОСОБА_19 , дійшла висновку, що вчителька української мови та літератури НВК «Томашпільська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія»ОСОБА_1 порушила абзаци 5, 6, 11, 12 пункту 3.9 Статуту школи стосовно ОСОБА_9 та її сина ОСОБА_15 , власною поведінкою скомпрометувала себе перед учнями, іншими учасниками освітнього процесу, громадськістю селища і заслуговує на звільнення з роботи. Крім цього, ОСОБА_1 у день її звільнення відмовилась отримувати трудову книжку, про що було складено Акт про відмову отримання працівником трудової книжки від 11 червня 2019 року. ОСОБА_20 надіслано повідомлення поштою про можливість отримання трудової книжки у секретаря школи ОСОБА_24 або надати письмову згоду на відправлення трудової книжки поштою, однак вона проігнорувала вказане повідомлення. Після цього було прийнято рішення про вручення трудової книжки ОСОБА_1 за адресою її проживання комісією, але коли комісія прибула до неї, чоловік позивача повідомив про те, що ОСОБА_1 вдома відсутня. Протягом трьох днів з часу звільнення ОСОБА_1 з роботи, було проведено розрахунок з нею шляхом перерахування коштів на її картковий рахунок. Моральну шкоду позивачеві завдано не було, оскільки звільнення та розрахунок із ОСОБА_1 проведено у відповідності до вимог закону. В задоволенні позову просив відмовити.

Представник відповідача Навчально-виховного комплексу «Томашпільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-гімназія» адвокат Барвінський О.П. діючи на підставі ордеру серії ВН №116308 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Заперечує щодо задоволення позову. Вважає, що підстав для задоволення позову немає, оскільки в ході розгляду справи було встановлені підстави для оголошення догани ОСОБА_1 .. Окрім цього, факт повторного порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни знайшов своє підтвердження в ході проведення службового розслідування. Стверджує, що оскаржені позивачем накази є законні та обґрунтовані, а тому скасуванню не підлягають. Зазначив, що вимога позивача про стягнення на її користь із НВК «Томашпільської ЗОШ І-ІІІ ступенів гімназії» середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу є безпідставною, оскільки відповідно до Статуту НВК «Томашпільської ЗОШ І-ІІІ ступенів гімназії» відповідач не являється розпорядником коштів. Окрім цього, вважає, що позивачем не доведено належними доказами, що їй була заподіяна моральна шкода в розмірі 5000 гривень.

Заяви, клопотання: клопотання про відкладення розгляду справи, відзив відповідача, заява про забезпечення доказу шляхом виклику свідків, заява про витребування доказів, заява про приєднання доказів, заява про збільшення позовних вимог, заява про виклик свідків, заяви про відкладення розгляду справи, клопотання про приєднання доказів, заява про відкладення розгляду справи, заяви свідків про скасування заходів процесуального примусу.

Інші процесуальні дії у справі: прийняття до свого провадження справи та призначення справи до судового розслідування в порядку спрощеного позовного провадження, відкладення розгляду справи, прийняття до судового розгляду збільшення позовних вимог, витребування доказів та виклик свідків, відкладення розгляду справи, відкладення розгляду справи та застосування до свідків заходів процесуального примусу, ухвала про продовження розгляду справи без допиту свідка, скасування ухвали про застосування заходів процесуального примусу.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

З показів свідка ОСОБА_25 встановлено, що він працює начальником відділу освіти Томашпільської об`єднаної територіально громади. Вказав, що 21 травня 2019 року до нього зателефонувала мати учня ОСОБА_11 ОСОБА_5 та повідомила, що відносно її сина були вчинено неправомірні дії зі сторони вчителя ОСОБА_1 . Директором Томашільської ЗОШ І-ІІІ ступенів-гімназії була створена комісія до якої входили він, директор, заступник директора. Для з`ясування обставин події було запрошено до кабінету директора - батьків ОСОБА_26 , класного керівника та ОСОБА_1 .. Зі слів матері хлопчика вони встановили, що ОСОБА_1 взяла ОСОБА_11 за плече та завела до підсобного приміщення, де він вдарився об стіл, спілкувалась з учнем на підвищених тонах, в результаті чого дитина розплакалась. Директором школи, позивачу було запропоновано два виходи із даної ситуації: попросити вибачення у батьків хлопчика або батькам звернутися до лікарні для встановлення тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень і відповідно притягнення позивача до відповідальності. ОСОБА_27 попросила вибачення у батьків учня за інцидент, який відбувся. Після чого, директор повідомив ОСОБА_1 , що він змушений оголосити їй догану. Комісія погодилась на пропозицію директора.

ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснила, що вона працює вчителем української мови ОСОБА_29 21 травня 2019 року в коридорі школи, учні 5 класу почали сильно шуміти та кричати. З лабораторної кімнати вийшла ОСОБА_1 , як черговий вчитель, зробила зауваження учням. А 04 червня 2019 року за дорученням завуча школи, вона зателефонувала до ОСОБА_1 та з`ясувалось, що остання знаходиться в лікарні в м. Вінниця.

ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснила, що вона працює заступником директора ОСОБА_31 . 21 травня 2019 року коли вона спускалась з третього поверху, почула сварку між вчителями ОСОБА_32 , ОСОБА_1 та ОСОБА_10 . Того ж дня до школи прийшла мати ОСОБА_11 - ОСОБА_5 з сином та повідомила, що відносно її сина ОСОБА_1 вчинила неправомірні дії. Учень був заплаканий. Дочекавшись директора школи та створивши комісію по даному інциденту було встановлено, що в коридорі школи ОСОБА_33 та ОСОБА_34 бігали за ученицею та кричали. ОСОБА_1 будучи черговим вчителем зробила учням зауваження, оскільки хлопчик сказав нецензурне слово. Після чого, ОСОБА_1 взяла ОСОБА_11 за плече, завела до підсобного приміщення, де учень вдарився куприком об стіл, зробила йому зауваження за нецензурне слово.

ОСОБА_10 в судовому засіданні вказала, що вона працює вчителем біології ОСОБА_31 та є класним керівником ОСОБА_11 . 21 травня 2019 року під час четвертого уроку вони з учнями вийшли в двір. До закінчення уроку залишалось пару хвилин та учні піднімались в клас. Через декілька хвилин до неї підбігли учні та повідомили, що ОСОБА_1 забрала ОСОБА_11 та ОСОБА_35 в підсобку. Відкривши двері підсобки, вона побачила позивача та учнів. З емоційної розмови ОСОБА_1 вона дізналась, що учні образили дівчинку. Немировський Максим плакав, а ОСОБА_7 дивився здивованими очима. До підсобки зайшла мати ОСОБА_9 та ОСОБА_1 вказала їй на неправильне виховання сина. Вона забрала дітей до класу. Після закінчення 6 уроку її покликали до директора школи, де з`ясовували про вищевказані події.

Свідок ОСОБА_36 суду пояснила, що вона працює вчителем української мови та літератури. 21 травня 2019 року вона та ОСОБА_1 знаходились у лабораторному кабінету вчителів української мови Томашпільської ЗОШ. На території рекреації почали шуміти учні та ОСОБА_1 , як черговий вчитель, вийшла їх заспокоїти. Після чого, завела до підсобки хлопчика у світлому одязі та зробила йому зауваження за лайливі слова. Учень заперечував і почав плакати, сказав, що це говорив інший хлопчик. Потім зайшла мати учня та ОСОБА_10 , а вона вийшла з кабінету.

Свідок ОСОБА_37 зазначила, що вона працює завідувачем бібліотеки. Була в складі комісії при розгляді заяви ОСОБА_9 Вказала, що ОСОБА_9 звернулась до директора школа у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 повела себе некоректно по відношенню до сина та до неї. Комісія прийняла рішення про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із повторним порушенням трудової дисципліни. Копія наказу була видана позивачу, остання встала та вийшла. Особисто вона не відбирала пояснення у ОСОБА_1 .

З показів свідка ОСОБА_32 встановлено, що позивач після звільнення з роботи не забрала трудову книжку. Директор ОСОБА_31 попросив її взяти секретаря та відвезти трудову книжку до будинку ОСОБА_1 . До них вийшов чоловік позивача, повідомив, що ОСОБА_1 немає вдома та відмовився отримувати трудову книжку.

ОСОБА_5 вказала, що вона являється матір`ю ОСОБА_11 21 травня 2019 року о 14 год. до неї на роботу прийшов син та почав плакати. Розповів, що він з однокласниками бігали на коридорі та ОСОБА_1 почулось, що він сказав лайливе слово. Вона взяла його за плече, завела до підсобки, де він вдарився куприком об стіл, закрила двері, притиснула до стіни та почала кричати. Вона зателефонувала до ОСОБА_25 та пішла до школи. В кабінеті директора почали з`ясовувати інцидент. ОСОБА_1 попросила вибачення у неї та її чоловіка, вони її пробачили. Офіційно до лікарні та в правоохоронні органи вона не зверталась. До директора звернулась усно.

З показів свідка ОСОБА_3 встановлено, що він працює директором НВК «Томашпільська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія». Вказав, що 21 травня 2019 року він не був свідком подій на третьому поверсі рекреації і в кабінеті української мови та літератури. Однак, о 14 год. 10 хв. закінчився 6 урок, після якого він зійшов на перший поверх та побачив ОСОБА_25 , ОСОБА_30 та ОСОБА_5 .. ОСОБА_38 повідомив про конфлікт, який відбувся між вчителем ОСОБА_1 та учнем ОСОБА_22 та про необхідність розгляду даної ситуації. Ним було оголошено, що є три представники, які можуть утворити склад комісії для проведення службового розслідування. Зі слів матері учня було зроблено запис в журналі усних звернень громадян.

В його кабінеті було з`ясовані обставини події. ОСОБА_5 підняла футболку сина та всі присутні побачили почервоніння на плечі та попереку. Мати наполягала, що її дитині завдано фізичних та психологічний травм. Ним було запропоновано звернутися до лікарні для визначення ступеню тілесних ушкоджень. Батьки дитини відмовились їхати в лікарню. Заслухали свідків події, а саме ОСОБА_36 , яка бачила як ОСОБА_1 завела хлопчика у світлому одязі до підсобного приміщення та він плакав і казав, що він не винен. В свою чергу, ОСОБА_1 запевняла, що вона не вчиняла жодних протиправних дій відносно учня.

В ході розгляду конфлікту ним було запропоновано позивачу попросити вибачення у батьків учня. ОСОБА_1 попросила вибачення у батьків щодо конфліктної ситуації , яка трапилась із їхнім сином. Батьки учня вибачили вчителя. Запитань більше ні в кого не було. Оскільки сторони знайшли порозуміння, він сказав, що можна розійтися. На цьому робота комісії завершилась, вони сіли оформляти акт службового розслідування та підготували наказ про оголошення догани позивачу. Зазначив, що змушений був видати догану, оскільки на ОСОБА_1 раніше надходили скарги. 22 травня 2019 року ОСОБА_1 ознайомили з наказом.

Після даної ситуації 27 травня 2019 року надійшло звернення ОСОБА_9 , він написав резолюцію і передав для проведення службового розслідування цих подій. В результаті проведення службового розслідування було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади. Він зачитав наказ в присутності позивача та членів комісії до кінця. Побачив, що в наказі немає номеру та вважав це проект наказу, оскільки діловод мав провести його реєстрацію і здійснити запис в трудову книжку. При цьому накази по змісту однакові. Не знав про необхідність видачі наказу про виправлення помилки. ОСОБА_1 його запитала чи можна буде забрати свої речі та трудову книжку наступного дня, однак позивач 12 червня 2019 року не прийшла до школи, не забрала наказ та трудову книжку.

З показів свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні було встановлено, що 21 травня 2019 року вона не була очевидцем подій в НВК «Томашпільської ЗОШ І-ІІІ ступенів гімназії» між ОСОБА_1 та учнями. 22 травня 2019 року вона дізналась про вищевказаний випадок зі слів колег.

22 травня 2019 року її ознайомили із Наказом № 256 щодо винесення догани ОСОБА_1 , оскільки вона несе відповідальність за навчально-виховний процес гімназії, як завідувач з виховної роботи.

Вказала, що вона була головою комісії під час службового розслідування по заяві ОСОБА_9 .. В ході якого було відібрано пояснення у ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_28 , ОСОБА_36 , ОСОБА_10 та встановлено, що 21 травня 2019 року ОСОБА_1 заподіяла ОСОБА_34 та ОСОБА_9 психологічної травми. ОСОБА_9 повідомила, що 21.05.2019 року вона фотографувала учнів, коли вона повернулась із вулиці в приміщення гімназій, то почула, що ОСОБА_1 в некоректній формі спілкувалась із учнями. В присутності матері ОСОБА_39 вказав, що ОСОБА_1 накричала на нього за слова, які він не говорив. Окрім цього, ОСОБА_9 вказала, що її було принижено в присутності учнів та її сина. Тому службове розслідування проводилось стосовно некоректної поведінки ОСОБА_1 відносно матері учня ОСОБА_9 . В ході розгляду заяви ОСОБА_9 надійшли заяви від ОСОБА_40 , ОСОБА_18 про приниження їх дітей зі сторони вчителя ОСОБА_1 В результаті чого, був складений акт, яким комісія рекомендувала дирекції школи оголосити ОСОБА_1 другу догану з подальшим звільненням.

ОСОБА_1 до 03 червня 2019 року знаходилась на лікарняному. 04 червня 2019 року остання на роботу не з`явилась та повідомила, що знаходиться у Вінницькій лікарні. На місці було прийнято рішення про перенесення ОСОБА_1 відпустки, оскільки вона не закінчила свою роботу, як класний керівник.

З показів свідка ОСОБА_24 було встановлено, що вона працює секретарем НВК «Томашпільської ЗОШ І-ІІІ ступенів гімназії» та здійснює реєстрацію заяв та наказів. Під час конфлікту між учнями та ОСОБА_1 та у складі комісії службового розслідування не була присутньою. Вона здійснювала лише реєстрацію наказів, які оскаржує ОСОБА_1 .. Наказу про внесення змін до Наказу № 256 від 22.05.2019 року вона не реєструвала.

Наказ № 51-к від 11 червня 2019 року складав директор школи, а вона лише його зареєструвала та протягом робочого дня підготувала трудову книжку ОСОБА_1 .. Позивач повинна була прийти в той самий день та розписатись про отримання трудової книжки, чого не зробила. На телефонний дзвінок ОСОБА_14 , ОСОБА_1 не відповіла та від неї не було письмової згоди про направлення трудової книжки поштою. У зв`язку із чим, вона та її колеги поїхали до будинку ОСОБА_1 .. Вийшов чоловік позивача та повідомив, що його дружини на дай час не має і отримувати її трудову книжку він відмовляється. У зв`язку із чим, трудова книжка до цього часу знаходиться в архіві НВК «Томашпільської ЗОШ І-ІІІ ступенів гімназії».

З показів свідка ОСОБА_18 в судовому засіданні було встановлено, що 27 травня 2019 року вона написала заяву в Томашпільську селищну раду та до директора НВК «Томашпільської ЗОШ І-ІІІ ступенів гімназії» щодо некоректної поведінки ОСОБА_1 відносно її синів. Зазначила, що її діти неодноразово розповідали, що ОСОБА_1 на уроці української мови їх ображала. Про розгляд заяви її не повідомляли та не викликали, при проведенні службового розслідування вона присутньою не була.

З показів свідка ОСОБА_40 було встановлено, що 27 травня 2019 року вона написала заяву в Томашпільську селищну раду та до директора НВК «Томашпільської ЗОШ І-ІІІ ступенів-гімназії» щодо некоректної поведінки ОСОБА_1 .. Зазначила, що її син систематично приносив негативні оцінки з української літературу та розповідав, що ОСОБА_1 занижує оцінки.

З досліджених судом письмових доказів встановлено, що за результатами атестації педагогічного працівника атестаційна комісія вирішила, що ОСОБА_1 відповідає займаній посаді та раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії» (копія атестаційного листа від 04 квітня 2019 року (а.с.15).

З копій почесних грамот встановлено, що ОСОБА_1 було неодноразово нагороджено за сумлінну працю у навчанні та вихованні учнів (а.с.18-21).

З Наказу №425 від 03.09.2018 року «Про затвердження Правил внутрішнього трудового розпорядку» встановлено, що ОСОБА_1 була ознайомлена з Правилами внутрішнього трудового розпорядку для шкільного колективу.

З Журналу ведення реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян встановлено, що до даного журналу внесено усне звернення від 21 травня 2019 року від матері учня ОСОБА_5 відносно вчинення фізичного та психічного насильства вчителькою ОСОБА_1 до учня 1 (5) ОСОБА_41 .

З копії наказу №253 від 21 травня 2019 року встановлено, що на підставі усного звернення ОСОБА_5 щодо вчительки ОСОБА_1 було створено комісію зі службового розслідування (а.с.57).

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 21 травня 2019 року встановлено, що остання свою вину не визнала та вважає, що нічного протиправного не чинила. Вказала, що 21.05.2019 року будучи черговим учителем на рекреації третього поверху, зробила зауваження учню 5 (1-Г) класу ОСОБА_6 , оскільки почула з його уст нецензурну лайку. Зав`язався конфлікт, який вона з`ясовувала уже в підсобному приміщенні із ОСОБА_22 та ОСОБА_42 (а.с.59).

З письмових пояснень ОСОБА_36 від 21.05.2019 року встановлено, що 21 травня 2019 року вона на території рекреації чула голосний крик багатьох дітей. ОСОБА_1 вийшла їх заспокоїти (бо чергова) і зайшла в приміщення підсобки з хлопчиком у світлому одязі. Зробила йому зауваження за те, що говорив лайливі слова. Він заперечував і почав плакати, сказав, що це говорив інший учень. Потім зайшла мати учня та з нею ОСОБА_43 , а вона вийшла (а.с.60).

З письмової записки ОСОБА_10 від 21.05.2019 року встановлено, що 21 травня 2019 року о 13 год. 15 хв. вона підійшла до дверей 1 (5) гімназійного класу разом з учнями та ОСОБА_9 мамою учня ОСОБА_44 . Потім вона відкрила двері підсобки і бачила там учня ОСОБА_11 і ОСОБА_15 з якими розмовляла ОСОБА_1 .. З її емоційної розмови, вона зрозуміла, що учні образили дівчинку з 1(5) гімназійного класу. ОСОБА_33 плакав, а ОСОБА_34 дивився здивованими очима. Потім у підсобку зайшла мати ОСОБА_9 , якій ОСОБА_1 почала вказувати на неправильне виховання сина (а.с.61).

З акту службового розслідування від 21 травня 2019 року встановлено, що за результатами службового розслідування комісія встановила, що ОСОБА_1 21 травня 2019 року вчинила проступки по абз.5,6,11,12 пункт 3.9 «Статуту Навчально-виховного комплексу «Томашпільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів -гімназії». Зокрема порушила норми педагогічної етики, перетворивши спілкування з учнями 1 (5) Г класу ОСОБА_22 та ОСОБА_42 на конфлікт, не забезпечила повагу, гідність, права, законні інтереси всіх учасників освітнього процесу, допустила фізичне та психічне насильство до учня ОСОБА_11 , психічне насильство до учня ОСОБА_15 , принизила їх честь та гідність, не додержувалася установчого документа та правил внутрішнього розпорядку закладу освіти. Комісія запропонувала керуючись ст.147 КЗпП України оголосити догану за порушення трудової дисципліни вчителю української мови та літератури ОСОБА_1 (а.с.58).

З наказу №256 від 22 травня 2019 року встановлено, що за результатами службового розслідування в діях ОСОБА_1 21.05.2019 року було встановлено ознаки порушення трудової дисципліни, а саме абзацу 5,6,11,12 пункту 3.9 «Статуту Навчально-виховного комплексу «Томашпільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-гімназії». У зв`язку із чим, ОСОБА_1 було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, які виявились в порушенні норм педагогічної етики, допущення психічного та фізичного насильства до учня ОСОБА_11 , психічного насильства до учня ОСОБА_34 (в даному наказі присутнє виправлення ручкою в пункті порушення статуту Навчально-виховного комплексу «Томашпільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-гімназія» та абзац 3 наказу не відповідає копії Наказу №256 від 22.05.2019 року, який було надано ОСОБА_1 ) (а.с.12-13, 62-63).

З письмового звернення ОСОБА_9 від 22 травня 2019 року встановлено, що вона є матір`ю учня ОСОБА_35 та обурена ситуацією, учасником та свідком якої вона була 21 травня 20919 року о 12 год. 30 хв. в приміщенні школи. Вчитель ОСОБА_1 в її присутності в нетактовній, грубій формі почала кричати в її адресу стосовно неналежного виховання сина та про неврівноважений психічний її стан та класного керівника. Просить прийняти відповідні міри відносно вчителя ОСОБА_1 (а.с.64).

28 травня 2019 року ОСОБА_1 надала пояснення з приводу звернення ОСОБА_9 щодо обурення ситуацією, яка сталась 21 травня 2019 року. Вказала, що 21 травня 2019 року вона, як черговий учитель, почула шум, крик та бійку між учнями 5 класу. В цей час їх намагалась заспокоїти ОСОБА_28 , але діти не реагували. Після чого вона підійшла до дітей ближче та попросила дівчинку припинити бити хлопчика. І в цей час з уст учня пролунало лайливе слово в присутності всього класу. Після чого, вона покликала до себе в кабінет ОСОБА_11 , який повідомив, що лайливе слово йому сказав ОСОБА_44 . Тоді вона закликала ОСОБА_15 в кабінет. Коли учні мали виходити, вона побачила на коридорі матір ОСОБА_15 та запросила ОСОБА_9 зайти в кабінет. Повідомила матері ОСОБА_45 про неналежну поведінку учня в школі. Про дане звернення дізналась 27 травня 2019 року (а.с.65).

З пояснювальної записки ОСОБА_36 на звернення матері учня ОСОБА_9 від 27.05.2019 року встановлено, що вона не чула розмови ОСОБА_1 з матір`ю учня ОСОБА_9 та класного керівника ОСОБА_34 - ОСОБА_10 (а.с.66).

З пояснювальної записки на звернення ОСОБА_9 від 27.05.2019 року встановлено, що ОСОБА_10 будучи класним керівником ОСОБА_15 була свідком, як ОСОБА_1 в підвищеному тоні робила безпідставні викрики до ОСОБА_9 про неналежне виховання сина, а саме сказала: «Якби мати займалась вихованням сина, то дитина була б вихованою» (а.с.67).

З інформації від 27.05.2019 року встановлено, що ОСОБА_10 будучи класним керівником учнів 1(Б) гімназійного класу повідомила директора школи про те, що конфлікт між учнями класу врегульований та діти спілкуються між собою в дружній формі (а.с. 68).

З письмового пояснення ОСОБА_32 від 29.05.2019 року встановлено, що вона чула як ОСОБА_1 на підвищеному тоні спілкувалась з ОСОБА_10 щодо учнів 1(5) гімназійного класу, про що вона повідомила заступника директора з виховної роботи (а.с.69).

З пояснювальної записки ОСОБА_46 на звернення ОСОБА_9 встановлено, що вона чула як сперечались між собою ОСОБА_1 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (а.с.70).

З акта про вручення копії наказу про оголошення догани від 22 травня 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 відмовилась від підпису в наказі про оголошення їй догани, оскільки не вважала себе винною (а.с.75).

З пояснення ОСОБА_23 від 30 травня 2019 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її донька ОСОБА_47 була доведена вчителем ОСОБА_1 психологічно до кризового стану(а.с. 76).

З заяви ОСОБА_18 від 27.05.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 вчиняла проти її сина фізичний вплив, а саме вона обізвала його без`язиким та дала підзатильник (а.с. 77).

З заяви ОСОБА_48 від 27.05.2019 року встановлено, що мати учня зверталась до директора школи з приводу вжиття заходів щодо ОСОБА_1 , яка систематично чинить тиск на її дитину, занижує оцінки, постійно піднімає голос та принижує перед класом (а.с.78).

З заяви ОСОБА_49 від 20.09.2018 року встановлено, що мати учня 5Б класу просить директора перевести її сина з підгрупи учительки ОСОБА_1 в іншу(а.с.79).

З Наказу № 280 від 24 травня 2019 року встановлено, що 24 травня 2019 року було створено комісію із службового розслідування письмового звернення ОСОБА_9 щодо вчительки ОСОБА_1 .. До складу комісії увійшли ОСОБА_14 , ОСОБА_32 та ОСОБА_37 ..

11 червня 2019 року ОСОБА_1 було звільнено з посади вчителя української мови та літератури і класного керівника 10А класу на підставі п.3 ст.40 КЗпП України. Наданий ОСОБА_1 наказ не містить номера (а.с.8-11). Наданий відповідачем наказ містить номер 51-к від 11 червня 2019 року (а.с.71-74). Зі змісту наказу вбачається, що до ОСОБА_1 було застосовано два дисциплінарних стягнення за одне правопорушення догану і звільнення з роботи, у зв`язку із розглядом заяви ОСОБА_9 , яка стосувалася подій 21 травня 2019 року відносно поведінки ОСОБА_1 щодо учнів ОСОБА_11 та ОСОБА_35 . Також даний наказ було аргументовано тим, що до комісії звернулися ОСОБА_23 , ОСОБА_40 , ОСОБА_18 , які в своїх заявах вказали на систематичний психологічний і фізичний тиск з боку ОСОБА_1 з 2015 по 2019 рік. (а.с.8-11, 71-74).

З акта про вручення копії наказу про звільнення від 11.06.2019 року встановлено, що 11 червня 2019 року ОСОБА_1 було надано копію наказу по НВК від 11.06.2019 року №51-к «Про звільнення вчительки ОСОБА_1 » (а.с.86).

З журналу реєстрації наказів з кадрових питань тривалого строку зберігання встановлено, що накази про допуск до роботи ОСОБА_1 від 11.06.2019 року та про звільнення вчителя ОСОБА_1 від 11.06.2019 року була занесені до журналу (а.с.80).

З копії наказу №13-в від 05 червня 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 , було перенесено початок щорічної відпустки з 10 червня 2019 року на 01 липня 2019 року (а.с.14).

З копії акта про відмову отримання працівником трудової книжки від 11.06.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 було надано наказ №51-к про її звільнення, від отримання трудової книжки ОСОБА_1 відмовилась (а.с.83).

З повідомлення від 14.06.2019 року № 1 «Про необхідність отримання трудової книжки» встановлено, що на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про отримання трудової книжки у секретаря НВК (а.с.16, 84). 20 червня 2019 року вищевказаний лист було направлено за місцем проживання ОСОБА_1 та 21 червня 2019 року відправлення було вручено особисто (а.с.16-17).

З акта про вручення трудової книжки ОСОБА_1 від 19.06.2019 року встановлено, що працівники НВК виїжджали за адресою проживання ОСОБА_1 з метою вручення їй трудової книжки. Чоловік ОСОБА_1 повідомив, що його дружини вдома немає, тому трудову книжку не вдалось вручити власнику (а.с.85).

З Наказу №13-в від 05 червня 2019 року встановлено, що оскільки ОСОБА_1 не зможе виконати до 10 червня 2019 року державні обов`язки класного керівника, початок її щорічної відпустки було перенесено з 10 червня 2019 року на 01 липня 2019 року.

З акта службового розслідування від 11 червня 2019 року встановлено, що в період з 04 червня 2019 року по 08 червня 2019 року ОСОБА_1 на робочому місці була відсутня у зв`язку із тим, що знаходилась на обстеженні в обласній лікарні. З акта про відсутність на роботі від 04.06.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 04 червня 2019 року була відсутня на робочому місці з 08 год. 30 хв. протягом робочого дня. З акта про відмову надати пояснення від 04 червня 2019 року встановлено, що 06 червня 2019 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 повідомила, що знаходиться на стаціонарному лікуванні у обласній лікарні.

З акта про відсутність на роботі від 10 червня 2019 року встановлено, що 10 червня 2019 року ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці з 08 год. 30 хв. протягом робочого дня, на телефонні дзвінки не відповідала.

З письмового пояснення ОСОБА_1 встановлено, що 04 червня 2019 року вона не з`явилась на роботу у зв`язку із її направленням до м. Вінниці для обстеження та лікування. З 08 год. до 13 год. вона знаходилась на обстеженні в ендокринній лікарні в підтвердження цього надала документи (направлення та огляд від 04 червня 2019 року).

З Журналу реєстрації наказів з кадрових питань тривалого строку зберігання встановлено, що Наказ №50-к від 11.06.2019 року «Про допуск до роботи ОСОБА_1 » та Наказ №51-к від 11.06.2019 року «Про звільнення вчительки ОСОБА_1 » були внесені до відповідного Журналу реєстрації наказів.

З Історії по картковому рахунку № НОМЕР_1 встановлено, що в період з 01.11.2019 року по 30.11.2019 рік ОСОБА_1 була нарахована заробітна плата у сумі 4134 грн. 60 коп. (а.с.122).

З розрахункової відомості видано відділом освіти Томашільської селищної ради за червень місяць 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 було виплачено заробітну плату за відпрацьовані дні, лікарняні у червні та розрахункові у загальній сумі 18 259 гривень 44 копійки.

З довідки про доходи від 23 жовтня 2019 року № 125 встановлено, що ОСОБА_1 справді працювала вчителем ОСОБА_31 та за період з січня 2019 року по червень 2019 року отримала заробітну плату у загальній сумі 82515 грн. 07 коп.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про освіту» засадами державної політики у сфері освіти та принципами освітньої діяльності є, зокрема формування поваги до прав і свобод людини, нетерпимості до приниження її честі та гідності, фізичного або психічного насильства, а також до дискримінації за будь-якими ознаками. Згідно ч.2 ст.54 вказаного Закону педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані дотримуватися педагогічної етики, поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу, настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства, захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігати вживанню ними та іншими особами на території закладів освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам. Відповідно до вимог ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Як випливає з ч.1 ст.147 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути накладено на працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни.

Частиною 1 ст.148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Відповідно до вимог ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступені тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Пунктом 3 ч.1 ст.40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 року за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Разом з тим, п. 22 Постанови, визначено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3,4,7,8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто відповідач повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно-правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач перебувала у трудових відносинах з Навчально-виховним комплексом «Томашпільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів -гімназії» та працювала на посаді вчительки української мови та літератури, та класним керівником 10А класу.

Наказ №256 від 22 травня 2019 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 » був винесений у зв`язку із тим, що 21 травня 2019 року ОСОБА_1 допустила фізичне та психічне насильство до учня ОСОБА_11 та психічне насильство до учня ОСОБА_39 , принизила їх честь та гідність. Однак в судовому засіданні з показів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_36 , ОСОБА_10 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 та досліджених доказів не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 психологічного насильство відносно учнів ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та заподіяння фізичного насильства ОСОБА_6 .

З показів свідків, які були у складі комісії службового розслідування та ОСОБА_5 було встановлено, що в ході розслідування не було проведено медичне обстеження ОСОБА_11 та не встановлено ступінь тяжкості заподіяних йому тілесних ушкоджень. Судом також було встановлено, що ОСОБА_1 проводила бесіду із учнями за нецензурну лексику, як захід виховного впливу, окремо в кабінеті вчителів української мови та літератури, а не перед іншими учасниками освітнього процесу, тому стверджувати про приниження честі та гідності дітей не можна. Висновок про вчинення ОСОБА_1 даного дисциплінарного порушення був зроблений виключно на підставі усної заяви та пояснень матері учня ОСОБА_5 , яка прийняла вибачення позивача в кабінеті директора школи. Окрім цього, при винесені наказу №256 від 22.05.2019 року не було враховано: попередню роботу позивача, розмір заподіяної шкоди, ступінь тяжкості вчиненого проступку, не враховано обставини за яких вчинено проступок.

ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за порушення норм Статуту, які не стосуються обставин справи. В даному наказі відповідач посилається на недотримання ОСОБА_1 абз.5,6,11,12 п. 3.2 Статуту. Однак п.3.2 вказаного Статуту визначає права і обов`язки учнів. Вищевказані абзаци в п.3.2 Статуту відсутні. Відповідно до показів відповідача замість п.3.2 в наказі мав бути зазначений п.3.9, тобто в наказі була допущена описка, яка була виправлена чорнилом ручки.

Згідно інструкції з діловодства у закладах загальної середньої школи (Наказ Міністерства освіти і науки України № 676 від 25 червня 2018 року розділ ІІІ (Особливі вимоги до складання деяких видів документів) абз.1, після підписання наказу зміни до нього вносяться лише шляхом видання іншого наказу про внесення змін. Наказу про внесення змін в наказ № 256 від 22.05.2019 року видано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що факт вчинення ОСОБА_1 психологічного та фізичного насильства щодо учнів був досліджений поверхнево та був неповно з`ясований комісією під час проведення службового розслідування. Обставини викладені в Наказі № 256 від 22.05.2019 року та в акті службового розслідування, не підтверджені належними і допустимими доказами, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача проступку, який можна кваліфікувати як порушення трудових обов`язків, а отже Наказ №256 від 22.05.2019 року є незаконним та підлягає скасуванню.

Що стосується позовної вимоги про оскарження Наказу № 13-в від 05.06.2019 року про перенесення строку початку щорічної відпустки, то суд встановив, що ОСОБА_1 з 10 червня 2019 року було перенесено початок щорічної відпустки на 1 липня 2019 року для виконання державних обов`язків. Даний наказ був винесений в період перебування ОСОБА_1 на лікарняному та не був вручений їй особисто.

Частина 2 ст.80 КзпП України передбачає, що щорічна відпустка повинна бути перенесена на інший період або продовжена у разі: виконання працівником державних або громадських обов`язків, якщо згідно із законодавством він підлягає звільненню на цей час від основної роботи із збереженням заробітної плати.

ОСОБА_1 не звільнялася на час перенесення відпустки від основної роботи, ніякі державні та громадські роботи в цей час на неї не покладалися і вона їх не виконувала.

Згідно ч.3 статі 80 КЗпП України щорічна відпустка за ініціативою власника або уповноваженого ним органу, як виняток, може бути перенесена на інший період тільки за письмовою згодою працівника та за погодженням з виборним. У разі перенесення щорічної відпустки новий термін її надання встановлюється за згодою між працівником і власником (частина третя ст. 11 Закону "Про відпустки").

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 не надавала письмової згоди на перенесення відпустки та її згоду не запитували, суд вважає, що Наказ № 13-в від 05.06.2019 року про перенесення ОСОБА_1 строку початку щорічної відпустки є незаконним, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Наказ №50-к від 11 червня 2019 року виданий Навчально-виховним комплексом «Томашпільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів-гімназія» Томашпільської селищної ради Вінницької області «Про допуск до роботи ОСОБА_1 » в судовому засіданні не досліджувався та сторонами наданий не був. Клопотань про витребування наказу №50-к від 11 червня 2019 року заявлено не було. Наявність в журналі реєстрації наказів з кадрових питань запису про Наказ №50-к від 11.06.2019 року «Про допуск до роботи ОСОБА_1 » є недостатнім доказом для визнання його незаконним. Враховуючи те, що предмет оскарження Наказ №50-к, позивачем не наданий та не досліджувався в судовому засіданні, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даної позовної вимоги за недоведеністю.

Що стосується вимоги позивача про скасування наказу № 51-к від 11 червня 2019 року, суд встановив наступне: Наказу № 51-к від 11 червня 2019 року, який був наданий ОСОБА_1 не містив номера, а суду наданий відповідачем наказ містить номером та ряд інших розбіжностей. Так, з пояснень директора Навчально-виховним комплексом «Томашпільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів-гімназія» Томашпільської селищної ради Вінницької області ОСОБА_52. слідує, що ОСОБА_1 був оголошений не наказ, а проект. Це дає суду підстави вважати, що із оригіналом наказу про звільнення позивач не була ознайомлена.

Зі змісту наказу №51-к від 11 червня 2019 року вбачається, що до ОСОБА_1 застосовано два дисциплінарних стягнення за одне правопорушення одночасно - догану і звільнення (а.с.74), що є порушенням ст.149 КЗпП України. Даний факт підтвердили свідки ОСОБА_51 та ОСОБА_3

Заява ОСОБА_9 на підставі якої до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у формі звільнення з роботи, стосувалася подій, які відбувалися 21 травня 2019 року щодо учнів ОСОБА_11 та ОСОБА_35 , за які ОСОБА_1 вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності (винесено догану відповідно до наказу №256 від 22 травня 2019 року).

Зазначені в зверненні ОСОБА_9 обставини з приводу нетактовної поведінки ОСОБА_1 в присутності вчителів ОСОБА_46 , ОСОБА_28 , ОСОБА_36 , класного керівника ОСОБА_10 та учнів 1(5) Г класу стосовно неї та її сина, не знайшли свого підтвердження ні під час службового розслідування, ні під час допиту свідків в судовому засіданні. Тобто в основу акта службового розслідування, яке проводилося по заяві ОСОБА_9 та наказу про звільнення ОСОБА_1 було покладено виключно пояснення заявника ОСОБА_9 ..

Наказ про звільнення було аргументовано і тим, що до комісії звернулися ОСОБА_23 , ОСОБА_40 , ОСОБА_18 , які в своїх заявах вказали на систематичний психологічний і фізичний тиск на учнів з боку ОСОБА_1 в період з 2015 по 2019 рік. А також про конфлікт в жовтні 2017 році між ОСОБА_1 та ОСОБА_19 відносно конкурсу з української мови імені Петра Яцика.

Як було встановлено в судовому засіданні з пояснень свідків ОСОБА_40 та ОСОБА_18 їх не повідомляли про проведення службового розслідування. В свою чергу комісія зі службового розслідування при складанні акта зазначила лише факти, що були висвітленні у зверненнях ОСОБА_23 , ОСОБА_40 та ОСОБА_18 та не були підтвердженні жодними доказами. Пояснення відносно вказаних обставин в ОСОБА_1 не відбиралися.

Дисциплінарне стягнення за непідтверджені проступки по заяві ОСОБА_23 було накладене через чотири роки після його можливого вчинення, а в заявах ОСОБА_18 та ОСОБА_40 взагалі відсутня дата можливого вчинення ОСОБА_1 психологічного та фізичного тиску до учнів. Конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_19 відносно конкурсу з української мови імені Петра Яцика можливо був в жовтні 2017 року. Відповідно до ч.2 ст.148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше шести місяців з дня вчинення.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 року, визначено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1),148,149КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Таким чином, заяви ОСОБА_23 , ОСОБА_40 та ОСОБА_18 та обставини конфлікту ОСОБА_19 безпідставно приймались комісією до уваги при проведені службового розслідування.

П.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 року зазначається, що за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

В свою чергу в наказі №51-к від 11 червня 2019 року не враховані дані норми, а є тільки посилання на п.3 ст.40 КЗпП України. Окрім цього, з наказу № 51-к від 11 червня 2019 року вбачається, що підставою звільнення ОСОБА_1 були події, які мали місце 21 травня 2019 року (за які 22 травня 2019 року було винесено Наказ №256 «Про оголошення догани ОСОБА_1 »), таким чином при проведенні службового розслідування, комісією не була встановлена систематичність невиконання ОСОБА_1 без поважних причин обов`язків, покладених на неї правилами внутрішнього трудового розпорядку, після застосування заходів дисциплінарного стягнення. Окрім цього, ОСОБА_1 після винесення Наказу №256 від 22.05.2019 року «Про оголошення догани» не порушила обов`язків, покладених на неї правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідачем в порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не надано суду допустимих, змістовних та достовірних доказів на підтвердження дотримання ним під час звільнення позивача з посади вимог КЗпП України.

Приймаючи до уваги сукупність встановлених в судовому засіданні порушень при проведенні службового розслідування відносно ОСОБА_1 та при винесенні наказу №51 від 11.06.2019 року, суд вважає, що позивача було незаконно звільнено із займаної посади вчителя української мови та літератури та класного керівника 10А класу, а тому наказ «Про звільнення вчительки ОСОБА_1 » виданий Навчально-виховним комплексом «Томашпільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів-гімназія» Томашпільської селищної ради Вінницької області підлягає скасуванню.

Згідно ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Враховуючи те, що позовні вимоги про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними при скасуванні незаконного наказу про звільнення працівника, тому їх необхідно задовольнити.

Відповідно до п.п.2,4 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Згідно вимог ст.ст.76,77,79,80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтями 12,13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

За наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, тобто незаконного звільнення, відшкодування моральної шкоди на підставі ст.237-1 КЗпП здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Позивач при зверненні до суду ставила вимогу про відшкодування їй заподіяної моральної шкоди в сумі 5000 гривень у зв`язку із тим, що її було незаконно звільнено, не вручено трудову книжку в день звільнення та не проведено розрахунок. В судовому засіданні ні позивач, ні її представник не підтвердили жодними доказами, що діями відповідача позивачу було заподіяна моральна шкода, не надано обґрунтування розміру моральної шкоди.

Окрім цього, судом було встановлено, що відповідачем вживались заходи щодо вручення трудової книжки позивачу та було здійснено розрахунок при її звільненні, що підтверджуєтьсявідомістю за червень місяць 2019 року.

Позивач не надала суду жодного доказу, які б підтверджували наявність моральних страждань, погіршення стану її здоров`я та позбавлення ділової репутації. Констатація факту про нанесення моральної шкоди позивачу не може бути підставою для її відшкодування без доведеності її заподіяння, а тому підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди відсутні .

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд за правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.147, 148, 149, 233 КЗпП України, ст.ст. 4, 5, 10, 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ №256 Навчально-виховного комплексу «Томашпільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-гімназії» Томашпільської селищної ради Вінницької області від 22 травня 2019 року про оголошення догани вчителю ОСОБА_1 .

Визнати недійсним та скасувати наказ № 13-в від 05 червня 2019 року виданий Навчально-виховним комплексом «Томашпільською загальноосвітньою колою І-ІІІ ступенів-гімназія» Томашпільської селищної ради Вінницької області «Про перенесення відпустки ОСОБА_1 ».

Визнати недійсним та скасувати наказ №50-к від 11 червня 2019 року виданий Навчально-виховним комплексом «Томашпільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів-гімназія» Томашпільської селищної ради Вінницької області «Про допуск до роботи ОСОБА_1 ».

Визнати незаконним та скасувати наказ №51-к від 11 червня 2019 року «Про звільнення вчительки ОСОБА_1 » виданий Навчально-виховним комплексом «Томашпільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів-гімназія» Томашпільської селищної ради Вінницької області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді вчительки української мови та літератури та класного керівника 10-А класу Навчально-виховного комплексу «Томашпільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-гімназії» Томашпільської селищної ради Вінницької області з 11 червня 2019 року.

Стягнути з Навчально-виховного комплексу «Томашпільська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія» Томашпільської селищної ради Вінницької області на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 червня 2019 року по 06 лютого 2020 рік з відрахуванням із вказаної суми обов`язкових платежів на користь держави.

Стягнути з Навчально-виховного комплексу «Томашпільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-гімназія» Томашпільської селищної ради Вінницької області на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді вчителя української мови та літератури та класного керівника 10А класу Навчально-виховного комплексу «Томашпільська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія» Томашпільської селищної ради Вінницької області.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення з Навчально-виховного комплексу «Томашпільська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія» Томашпільської селищної ради Вінницької області на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць.

В іншій частині позову відмовити.

Повернути Навчально-виховному комплексу «Томашпільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-гімназія» Томашпільської селищної ради Вінницької області витребувані судом докази :

Статут Навчально-виховного комплексу «Томашпільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-гімназія» Томашпільської селищної ради Вінницької області -29 арк.

Журнал ведення реєстрації, пропозицій, заяв і скарг громадян -49 арк.

Книга реєстрації та обліку заяв, які поступають на ім`я директора навчально-виховного комплексу «Томашпільська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія»- 108 арк.

Журнал реєстрації наказів з кадрових питань тривалого строку зберігання - 52 арк.

Наказ №425 від 03 вересня 2018 року «Про затвердження Правил внутрішнього трудового розпорядку» - 1 арк.

Наказ №13-в від 05 червня 2019 року «Про перенесення строку початку щорічної чергової відпустки ОСОБА_1 » - 1 арк.

Наказ № 256 від 22 травня 2019 року «Про оголошення догани вчителю ОСОБА_1 » - 2 арк.

Посадова інструкція вчителя школи ІІ та ІІІ ступеня, гімназії - 3 арк.

Наказ №253 від 21.05.2019 року «Про комісію із службового розслідування усного звернення ОСОБА_5 щодо вчительки ОСОБА_1 »- 1 арк.

Наказ №280 від 24.05.2019 року «Про комісію із службового розслідування письмового звернення ОСОБА_9 щодо вчительки ОСОБА_1 - 1 арк.

Колективний договір між профспілковою організацією та адміністрацією НВК «Томашпільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-гімназія» на 2017-2020 роки» - 23 арк.

Акт службового розслідування від 11.06.2019 року - 8 арк.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пунктів 15, 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Відповідач : Навчально-виховний комплекс «Томашпільська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія» Томашпільської селищної ради Вінницької області, місцезнаходження вул.Ігоря Гаврилюка,69 смт. Томашпіль, Вінницької області, Код

Повний текст судового рішення складено 13 лютого 2020 року .

Суддя: М.М.Дзерин