ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/276/20
номер провадження 2-з/695/6/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Золотоноша заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно боржника ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що має намір звернутися з позовом до суду та стягти борг за договорами позики (за борговими розписками) з ОСОБА_2 , оскільки до теперішнього часу боржник не повернув вищезазначені грошові кошти, хоча термін повернення закінчився, а тому боржник, за твердженням заявника, може розпорядитися своїм майном на власний розсуд, або витратити кошти, які знаходяться на його банківських рахунках, що в подальшому може утруднити виконання судового рішення.

За таких обставин заявник ОСОБА_1 просить суд постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Нормами ст. 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявник стверджує, що ОСОБА_2 має невиконані договірні зобов`язання перед ОСОБА_1 , тобто між сторонами існує спір.

Проте заявником не надано суду жодних доказів про наявність майна та його вартість, а також наявність грошових коштів у ОСОБА_2 , не зазначено банківських установ та рахунків, на які слід накласти арешт.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні вказаної заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти ОСОБА_2 , необхідно відмовити, оскільки заявник не вказав, яке саме майно та грошові кошти належать боржнику ОСОБА_2 , а тому неможливо встановити дійсну оцінку майна, на яке просить накласти арешт заявник, а отже і відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На підставі зазначеного та керуючись ст.,ст., 151, 152, 153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та кошти боржника ОСОБА_2 відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Суддя: Середа Л.В.