Дата документу 11.02.2020 Справа № 337/5517/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/5517/19
Провадження №22-ц/807/840/20
Головуючий в 1-й інстанції Гнатик Г.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,
секретарБєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, яку обґрунтувала тим, що 29.11.2016 року вона за безвідплатним правочином, провела перереєстрацію належної їй на праві власності 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Через похилий вік не розуміла в повній мірі фактичного змісту правочину та вважала, що уклала договір довічного утримання. Оскільки заявниця має намір оскаржити укладений правочин, а ОСОБА_2 має право на розпорядження своїм майном, з метою недопущення ускладнень у виконанні рішення суду, просила суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість висновків суду, порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те що, матеріалами заяви підтверджується наявність спору між сторонами, а також наявність обставин, які вказують на те, що відсутність забезпечення позову може ускладнити та унеможливити виконання рішення суду у цій справі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини, відповідно ч. 4 ст. 376 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні заяви щодо забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів на підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом накладення арешту на 1/3 частину об`єкту нерухомості без обґрунтування підтвердження того, що є реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду за позовом про стягнення боргу. Заявником не доведено співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами з урахуванням предмету спору.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем для підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи зі змісту ст.ст. 149-153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно з п. 6, 7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Зі змісту заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви вбачається, що заявник має намір звернутися до суду із позовом про визнання недійсним правочину про безоплатне відчуження нерухомого майна, а саме 1/3 частини житлової квартири АДРЕСА_1 , яке належало ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Позивач посилається, що 29.11.2016 року заявником ОСОБА_1 було відчужено за договором дарування належну їй 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 .

Оскільки в заяві про забезпечення позову заявлено вимоги про накладення арешту саме на 1/3 частку вказаної квартири, то заявлені вимоги є співмірними з вимогами позову, який буде подано ОСОБА_1

Спірна частка квартир перебуває у власності ОСОБА_2 і наразі вона має право у будь який час розпорядитися своєю власністю, що ускладнить та зробить неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Однак, суд першої інстанції на наведене належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про те, що заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він буде звертатись до суду саме у вказаній позовній заяві.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладання арешту на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2019 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Накласти арешт на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №101.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 13 лютого 2020 року.

Головуючий, суддя-доповідач С. В. Кухар

судді: О. В. Крилова

О. З. Поляков