Справа № 199/3924/19
(2/199/80/20)
РІШЕННЯ

Іменем України

16.12.2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Ковтун К.В.,

представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Черкавського Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни та Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про скасування рішення та запису про реєстрацію права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни та Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про скасування рішення та запису про реєстрацію права власності.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 01.11.2006 року між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», укладено договір відновлювальної кредитної лінії №234/09-6, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» надало ОСОБА_3 грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості у розмірі 32000,00 доларів США, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки.

У забезпечення виконання зобов`язання, що випливають із вищевказаного договору, між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» був укладений Іпотечний договір №935 від 01.11.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., реєстровий номер 5709.

Відповідно до вказаного договору, ОСОБА_2 передано в іпотеку належну йому на праві власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на вищезазначену квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27.09.2006 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, на підставі довідки ЖБК №358 від 13.06.2006 року за №23, рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2091 від 21.10.1999 року та рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №3060 від 21.10.2004 року.

Позивач 11.04.2019 року звернувся до слідчого відділу Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення, у якому повідомив, що представниками АТ «Укрсоцбанк» здійснено незаконне проникнення до квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований та проживає позивач разом зі своєю родиною.

Згодом, з інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №163887779 від 17.04.2019 року ОСОБА_2 стало відомо, що державним реєстратором Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області Волос Оленою Володимирівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46142942 від 26.03.2019 року із внесенням відповідного запису №30868855 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію права власності на належну позивачу квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

Підставою виникнення права власності стало повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: 10-31/18, виданий 31.10.2018 року, видавник: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», на підставі іпотечного договору №935, серія та №5709, виданого 01.11.2006 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Римська А.В.; Договір про надання відновлювальної кредитної лінії, серія та номер: 234/09-6, виданий 01.11.2006 року.

На думку позивача дії державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області Волос Олени Володимирівни, щодо проведеної державної реєстрації права власності на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» є незаконними, тому позивач просив суд скасувати рішення державного реєстратора індексний номер: 46142942 від 26.03.2019 року про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за АТ «Укрсоцбанк», а також скасувати запис про право власності №30868855 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації права власності за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача АТ «Альфа банк» Черкавський Ю.В. надав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки не здійснювалося відповідач набув право власності у добровільному порядку, за згодою позивача на підставі застереження, встановленого сторонами в іпотечному договорі. Таким чином, рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно було прийнято на підставі згоди позивача, передбаченого іпотечним договором, а тому положення Закону України «Про мораторій на звернення стягнення майна громадян України, наданого в забезпечення кредитів в іноземній валюті» не можуть бути застосовані у даному випадку.

Таким чином, державна реєстрація права власності на вищезазначену квартиру була проведена держаним реєстратором без будь-яких порушень, тому, посилаючись на вказані обставини, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 надала до суду відповідь на відзив, у якій зазначила, що іпотечний договір №935 від 01.11.2006 року не містить застереження про можливість прийняття рішення державним реєстратором щодо визнання права власності на квартиру за іпотекодержателем у позасудовому порядку без додаткового укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку», обов`язковість укладення якого сторонами договору погоджено у договорі іпотеки, а окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя одночасно з укладанням договору іпотеки або після цього, позивачем не укладався, тому були відсутні підстави для прийняття рішення державним реєстратором Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області Волос О.В. про державну реєстрацію.

Крім цього, про проведення звернення стягнення на предмет іпотеки позивача ОСОБА_2 повинні були повідомити, однак, у порушення вимог діючого законодавства, таке повідомлення на адресу позивача не надсилалось, чим було порушено вимоги статті 35 ЗУ «Про іпотеку».

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 позовну заяву підтримала, просила її задовольнити та додатково зазначила, що іпотечна квартира є єдиним житлом ОСОБА_2 , крім цього, у порушення п.7.2 договору іпотеки позивача ОСОБА_2 не було належним чином повідомлено про проведення звернення стягнення на предмет іпотеки, номер поштового відправлення, який було суду надано відповідачем, є некоректним.

Представник відповідача АТ «Альфа банк» Черкавський Ю.С. у судовому засіданні проти позову заперечував та зазначив, що Закон України «Про мораторій на звернення стягнення майна громадян України, наданого в забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути застосований у даному випадку, оскільки позивачем не надано достатніх доказів того, що дія цього закону на нього розповсюджується та він не має іншого житла. В аналогічних правовідносинах Верховний Суд висловив свою думку, а Постанови Верховного Суду є обов`язковими для застосування.

Відповідач державний реєстратор Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олена Володимирівна у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.11.2006 року між ОСОБА_3 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», укладено договір відновлювальної кредитної лінії №234/09-6, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» надало ОСОБА_3 грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості у розмірі 32000,00 доларів США, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки (а.с.214-215).

26.06.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №234/09-6 від 01.11.2006 року (а.с.216)

У забезпечення виконання зобов`язання, що випливають із вищевказаного договору про надання відновлювальної кредитної лінії №234/09-6 від 01.11.2006 року, між ОСОБА_2 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» був укладений Іпотечний договір №935 від 01.11.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., реєстровий номер 5709 (а.с.13-15).

Відповідно до вказаного договору, ОСОБА_2 передано в іпотеку належну йому на праві власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності за ОСОБА_2 на вищезазначену квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27.09.2006 року, виданим Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, на підставі довідки ЖБК №358 від 13.06.2006 року за №23, рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2091 від 21.10.1999 року, та рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №3060 від 21.10.2004 року.

Відповідно до інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №163887779 від 17.04.2019 року, державним реєстратором Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області Волос Оленою Володимирівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46142942 від 26.03.2019 року з внесенням відповідного запису №30868855 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (а.с.1719).

Законом України «Про Іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положень ст.33 вищезазначеного Закону України, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.05.2017 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О., третя особа: Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 04.02.2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О., зареєстрований в реєстрі за №428, за яким звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , в рахунок заборгованості, яка виникла за укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсоцбанк» Договором відновлювальної кредитної лінії №234/09-6 від 01.11.2006 року (а.с.137-138).

Згідно зі ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (ст.36 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ст.37 вищезазначеного Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

До пояснень представника відповідача з приводу того, що застереження в іпотечному договорі є добровільною згодою власника майна на його продаж, тому положення Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" до даних правовідносин не застосовуються, суд ставиться критично, оскільки відповідно до пп. 1 п. 1, п.4 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст.4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

-таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

-загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Водночас Закон №1304-VII ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження.

Мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє його примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 20.11.2019 року у справі №802/1340/18-а та Постановою Верховного Суду від 15.01.2020 року у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (справа №127/16726/17-ц).

Згідно зі ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визнається офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Заявником є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Стосовно позовних вимог щодо скасування рішення державного реєстратора суд вважає відмовити, оскільки спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін.

Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 року, справа №823/2042/16).

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про скасування державної реєстрації прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому, після внесення такого запису, скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про скасування державної реєстрації права. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора та скасування запису на підставі рішення державного реєстратора є тотожними з позовними вимогам про скасування запису, який вчинено на підставі незаконного рішення, а тому вважає задовольнити позов частково та скасувати запис №30868855 від 26.03.2019 року, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), ідентифікаційний номер: 46142942 від 26.03.2019 року, згідно з яким було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту 101), за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», .

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь позивача підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265, ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 514, 589, 593, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про іпотеку», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни та Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про скасування рішення та запису про реєстрацію права власності, - задовольнити частково.

Скасувати запис №30868855 від 26.03.2019 року, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), ідентифікаційний номер: 46142942 від 26.03.2019 року, згідно з яким було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту 101), за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», .

В іншій частині позову, - відмовити.

Стягнути із Акціонерного товариства «Альфа-Банк», , 840 гривень 80 копійок судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст виготовлений 28.12.2020 року.

Суддя