Номер провадження: 22-ц/813/8386/20
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

про розгляд справи за участю сторони

28 грудня 2020 року м.Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді ДрішлюкаА.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у м. Одесі заяву ОСОБА_1 про розгляд справи за участю сторони у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2020 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею, ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , зареєстрований 03 березня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №237. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 1-10).

03 серпня 2020 року рішенням Київського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Куриленко О.М.) позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 03 березня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №237. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову - 26 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , суму судового збору, сплаченого за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу у розмірі 840 грн 80 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. (а.с. 92-95).

31 серпня 2020 року канцелярією Київського районного суду м. Одеси зареєстровано апеляційну скаргу на рішення від 03 серпня 2020 року. Апелянт вважає вказане рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що постановлене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт зазначає, що він не був сповіщений на дату, час та жодних судових повісток не отримував, а наявні в матеріалах справи підтвердження отримання із підписами невідомих осіб, які не передали вказаної у повістці інформації. Крім того, йому не було направлено позовну заяву з додатками та прохав суд направити вказані документи на його адресу, однак це було проігноровано. Також просив відкласти судове засідання, яке було призначено на 24.06.2020 року у зв`язку з карантином, однак судом було і це проігноровано. Також апелянт пояснює, що жодної домовленості між ним та ОСОБА_2 не встановлено, на утриманні у неї немає малолітньої дитини, а син, ОСОБА_3 , перебуває на його утриманні. Також, до суду першої інстанції направлялося клопотання про надання часу на примирення, однак було залишено без задоволення та без участі апелянта. Апелянт просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2020 року, направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю(а.с.98-101).

25 листопада 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 направив до апеляційного суду заяви про надання копії журналу судового засідання, призначеного на 03.08.2020 року Київським районним судом м.Одеси, про направлення справи до суду першої інстанції для розгляду зауважень на журнал судового засідання та зауваження щодо журналу судового засідання (а.с.132-138).

19 листопад 2020 року на електрону пошту апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшли, тотожні вищенаведеним, заяви про надання копії журналу судового засідання, призначеного на 03.08.2020 року Київським районним судом м.Одеси, про направлення справи до суду першої інстанції для розгляду зауважень на журнал судового засідання та зауваження щодо журналу судового засідання (а.с.126-131).

26 листопад 2020 року як на електрону адресу так і до канцелярії Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 було подано заяву про надання копії звукозапису та журналу судового засідання, призначеного на 03.08.2020 року Київським районним судом м.Одеси, рішення прийняте у якому наразі оскаржується в Одеському апеляційному суді.

27 листопад 2020 року до Київського районного суду м. Одеси Стафіком Р.Т. було подано заяву тотожну вищенаведеній про надання копії звукозапису та журналу судового засідання, призначеного на 03.08.2020 року Київським районним судом м.Одеси, рішення прийняте у якому наразі оскаржується в Одеському апеляційному суді.

27 листопада 2020 року до апеляційного суду ОСОБА_1 було подано, аналогічну вищенаведеним, поданим до суду першої інстанції, заяву про надання копії звукозапису та журналу судового засідання, призначеного на 03.08.2020 року Київським районним судом м.Одеси, рішення прийняте у якому наразі оскаржується в Одеському апеляційному суді (а.с.139-140).

03 грудня 2020 року до апеляційного суду ОСОБА_1 було подано заяву про направлення справи до суду першої інстанції для розгляду зауважень на журнал судового засідання та звукозапис, до якої апелянтом було долучено копію зауважень щодо журналу судового засідання, аналогічні одних заявником 25.11.2020 року та 19.11.2020 року, з додатків до якої вбачається, що ОСОБА_1 у суді першої інстанції 02.12.2020 року було отриманов електронному вигляді копії технічного запису судового засідання за його заявою поданою в Київському районному суду м. Одеси 27.11.2020 року (а.с.141-145).

04 грудня 2020 року Одеським апеляційним судом було направлено матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини (№947/13667/20) до Київського районного суду м. Одеси (а.с.147).

14 грудня 2020 року як на електрону адресу так і до канцелярії Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 було подано клопотання про усунення описку у судовому рішенні(а.с.148-149, 150), яке ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2020 було залишено без задоволення (а.с.152-153).

14 грудня 2020 року як на електрону пошту так і до канцелярії Київського районного суду м. Одеси Стафіком Р.Т. було направлено окреме клопотання про поновлення строків на розгляд зауважень щодо журналу судового засідання та звукозапису (а.с. 155), залишене без розгляду ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2020 року (а.с.157).

14 грудня 2020 року засобами поштового зв`язку до апеляційного суду ОСОБА_2 було направлено відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач зазначила, що дії відповідача вона разом із донькою 28.08.2020 року була змушена виселитись із квартири, у якій проживала по АДРЕСА_1 та переїхати до кв. АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою відповідного ОСББ від 30.10.2020 року та довідкою Одеського НВК «Гімназія №7» від 24.11.2020 року, долученими до відзиву, а отже доводи апелянта щодо знаходження на його утриманні дитини та щодо розгляд справи із порушенням підсудності є безпідставними. Щодо посилань апелянта на ненадання судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 11 СК України часу для примирення зазначає, що про небажання апелянта зберігати сім`ю свідчить подана ним 31.05.2020 року позовна заява про розірвання шлюбу, повернута судом через неусунення її недоліків, а саме через несплату судового збору, а також факт продажу із ініціативи відповідача квартири по АДРЕСА_1 у якій вони сумісно проживали як подружжя. Окрім цього, звертає увага на усілякі намагання відповідача затягнути розгляд справи. На підставі наведеного просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

14 грудня 2020 року на електрону пошту, а 16 грудня 2020 року Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його обов`язковою участю, у якому зазначає, що має ряд інформації яку хоче надати особисто у судовому засіданні у своїх поясненнях суду, а отже посилаючись на ч.ч.1,2 ст. 369 ЦПК України просить проводити розгляд його апеляційної скарги за його обов`язковою участю.

Дослідивши матеріали справи та заяву суд дійшов висновку, щодо у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання явки учасника справи обов`язковою слід відмовити, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Враховуючи положення ч.1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України та можливість вирішення питання законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення виходячи з документів наявних у матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання явки учасника справи обов`язковою.

Щодо посилань заявника на бажання особисто надати пояснення у справі у судовому засіданні апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Відповідно ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Відповідно до ст. 192 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі або ухвалі, постановленій у підготовчому засіданні (якщо третіх осіб було залучено у підготовчому засіданні), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, мають право подати письмові пояснення щодо позову або відзиву. Учасники справи мають право надати відповідь на такі пояснення до закінчення підготовчого провадження.

Згідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 2 ЦПК України одним з основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність.

Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст. ст 43, 49 ЦПК України, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово користувався процесуальними правами встановленими наведеними вище нормами законодавства та подавав клопотання та заяви як до суду першої, так і до суду апеляційної інстанції. За наявності у апелянта будь-якої інформації, що стосується предмету розгляду справи він не був позбавлений можливості звернутись до апеляційного суду із відповідною заявою, у якій би виклав відповідні обставини та надав докази на їх підтвердження.

Отже, виходячи з вищевикладеного, враховуючи предмет спору та категорію справи, оскільки апелянт був забезпечений можливістю подавати клопотання та додаткові пояснення по суті спору, що, як вбачається з матеріалів справи, ним було здійснено, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про розгляд справи за його обов`язковою участю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 43, 258-261 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд справи за його обов`язковою участю - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського

Апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

28.12.2020 року м. Одеса