справа №619/4478/20
провадження №2/619/1375/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2020року м. Дергачі
Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Овсянніков В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову тягне за собою реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.
У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить наступного.
Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України зазначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Провадження у справі відкрито 03.11.2020.
За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Як зазначено в п. 4 Постанови Пленуму ВСУ України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Як передбачено положенням ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.
Позивач просить забезпечити позов шляхом заборони відчуження автомобілів із забороною органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного вище нерухомого майна.
Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що позивачем наведено достатньо доказів на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову, а невжиття заходів по забезпеченню позову, може ускладнити або зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду, виходячи з наступного.
Як вбачається з копії рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.05.2016 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , укладений 12.03.2010, розірвано.
Після розірвання шлюбу спільне сумісне майно подружжя між ними не було розділено та перебувало у користуванні ОСОБА_4 . За домовленістю колишнього подружжя спільне сумісне майно мало бути розділене між ними у добровільному порядку, але до цього часу питання поділу не вирішено. Позивач зазначає, що ОСОБА_4 з метою уникнення поділу майна фіктивно відчужив своїм батькам зазначені транспортні засоби, переоформивши їх на останніх.
Згідно копії довідки Регіонального сервісного центру в Харківській області МВС України згідно договору купівлі-продажу від 23.07.2016 здійснено перереєстрацію права власності автомобіля NISSAN PATROL 4759, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року виписку, на ОСОБА_3 .
Таким чином, між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.
З урахуванням наведеного вище, а також того, що автомобілі є предметом договорів купівлі-продажу укладених між відповідачами, суд вважає, що наявні підстави для забезпечення позову.
При цьому суд вважає необхідним частково задовольнити клопотання позивача, заборонивши вчиняти дії, спрямовані на відчуження зазначеного майна, вважаючи такий вид запобіжного заходу співмірним із заявленими позивачем вимогами.
В частині вимог щодо заборони органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема але не обмежуючись Міністерству юстиції України та його територіальним органам виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києву та Севастополі державних адміністрацій акредитованим суб`єктам, нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного вище нерухомого майна, слід відмовити, оскільки предметом позову є автомобілі; позов не стосується нерухомого майна.
За таких обставин, в цій частині вимог слід відмовити.
Згідно ч. 7 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -
Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.
Заборонити відчуження автомобіля NISSAN PATROL 4759, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року виписку, номер двигуна НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , до вирішення справи по суті судом.
В іншій частині вимог відмовити.
Виконання ухвали про забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень, а згідно до ч.11 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Копії ухвали для виконання направити до:
-Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 26, м. Харків.
Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.
Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів.
Суддя В. С. Овсянніков