Справа № 456/820/19 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 22-ц/811/3909/19 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Сеньків Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шпунта Мар`яна Богдановича на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

у березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28 березня 2014 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу «З любов`ю VAB! «Квартальний» № 766066/2014, відповідно до якого ОСОБА_1 внесено на вкладний рахунок № НОМЕР_1 15 000 доларів США на строк 13 місяців із щомісячною виплатою процентів. Стверджує, що на виконання постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку». Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року стягнуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на його користь 5043,23 доларів США, що еквівалентно 112142,81 грн. та встановлено, що станом на день прийняття рішення про початок процедури ліквідації банку на його депозитному рахунку обліковувалися кошти в розмірі 15000 доларів США, а також проценти в розмірі 759,63 доларів США, таким чином ПАТ «ВіЕйБі Банк» здійснив часткову виплату вкладу, а залишок становить 6492,62 доларів США та невиплачені відсотки, що еквівалентно становило 161 570,77 грн. Його кредиторські вимоги в сумі 49 427,86 були включені до четвертої черги акцептованих вимог кредиторів, тому розмір боргу, що підлягає стягненню, становить 112 142,81 грн. На запит до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» отримав відповідь, що його вимоги на суму 112 142,81 грн. не включено до реєстру акцептових вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», вважає порушенням його прав, оскільки судове рішення про стягнення з банку коштів за договором вкладу набрало законної сили, а відтак воно підлягає виконанню. З наведених підстав просив визнати незаконною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (його уповноважену особу) внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», а саме: включити вимогу ОСОБА_1 на суму 112 142,81 грн., встановлену рішенням Стрийського міськрайонного суду від 17.12.2015 року по справі №456/4510/15-ц, до четвертої черги.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції невірно визначив характер спірних правовідносин та норму, яка підлягала застосуванню, не застосував Розділ VII Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2017 року № 3711. Судом не враховано, що спір виник не з приводу прийняття вимог кредиторів, а щодо внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів, підставою чого є рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2015 року у справі № 456/4510/15-ц, яке набрало законної сили, яким встановлено, що зобов`язання банку перед ОСОБА_1 на суму 112 142,81 грн. виникли до початку процедури ліквідації, що є підставою для внесення змін до реєстру акцептованих кредиторів. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Суд першої інстанції, з врахуванням положень ч. 8 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними, дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для внесення змін до Переліку та Реєстру вкладників, оскільки черговість визначена статтею 52 вказаного Закону.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У спорах, пов`язаних з виконанням банком, в якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його вкладниками, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452 є спеціальними, і цей закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з положеннями ст. 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню .

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Згідно зі ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч.2ст. 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої ст.45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Відповідно до ч. 8 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними, але сам відповідач не заперечує, що вимоги позивача включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, однак підстав для внесення змін до Переліку та Реєстру вкладників немає, оскільки черговість визначена статтею 52 вказаного Закону.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції вважав, що підстави для задоволення заявлених позивачем вимог відсутні, тому відмовив у задоволенні позову.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п.1 ч.1 розділу У11 «Внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів» Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, затверджених рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2017 року №3711, підставами для внесення до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів змін, які підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду, є: рішення суду, яке набрало законної сили (у тому числі і рішення судів, які набрали законної сили після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторів, визначеного статтею 49 Закону), за яким, зокрема, виникають: зобов`язання банку перед кредиторами, що виникли до початку процедури ліквідації; кредиторські вимоги вкладників у частині, що перевищує суму відшкодування, виплачену Фондом, розмір якої визначено відповідно до вимог статті 26 Закону. Такі вимоги включаються до реєстру акцептованих вимог кредиторів та підлягають задоволенню в черговості відповідно до статті 52 Закону; зобов`язання банку, які, крім вимог вкладника понад гарантовану суму відшкодування по вкладу, включаючи відсотки, які нараховані станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, включають також суми зобов`язань банку понад суму, нараховану на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (зокрема, штрафні санкції у вигляді штрафів, пені, індексу інфляції за кількість днів прострочення зобов`язань).

Судом першої інстанції встановлено, що 28.03.2014 між позивачем, ОСОБА_1 та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») було укладено договір банківського вкладу «З любов`ю VАВ! «Квартальний» № 766066/2014 (у доларах CША), на виконання умов якого 28.03.2014 позивачем було внесено на вкладний рахунок № НОМЕР_1 ПАТ «ВіЕйБі Банк» 15000.00 доларів США, що підтверджується квитанцією № 1417043 від 28.03.2014.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну М.А. строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду у справі № 456/4510/15-ц від 17.12.2015 з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за договором банківського вкладу «З любов`ю VAB!. «Квартальний» № 766066/2014 від 28.03.2014 в сумі 5043,23 доларів США, що еквівалентно 112142,81 грн.

Рішення набрало законної сили 08.01.2016, а відтак таке підлягає обов`язковому виконанню.

Тобто, безспірність грошової вимоги ОСОБА_1 підтверджується рішенням Стрийського міськрайонного суду у справі № 456/4510/15-ц від 17.12.2015.

Із копії відповіді ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 20.07.2016 №05-37828 вбачається, що станом на 21.11.2014 залишки коштів на рахунках складали 228798,72 грн. Гарантована сума відшкодування в сумі 200000,00 грн. була виплачена відповідно до Загального реєстру вкладників, які мали право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду в повному обсязі. Залишок коштів на рахунках станом на 20.03.2015 складав 49427,86 грн. Кредиторські вимоги включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» до четвертої черги в сумі 49427,86 грн.

Також ПАТ «ВіЕйБі Банк» повідомив, що рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі №456/4510/15-ц від 17.12.2015 не містить вимог щодо внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк».

З листа Шевченківського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м Києві від 21.08.2018 №2558123, вбачається, що у виконавчій службі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області №456/4510/15-ц від 08.06.2016 про стягнення з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» суми боргу у розмірі 112142,81 грн. на користь ОСОБА_1 , і 04.10.2016 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та виконавчий документ надіслано уповноваженій особі на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіній М.А.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та громадян та підлягають виконанню на всій території України.

Грошові зобов`язання ПАТ «ВіЕйБі Банк» перед ОСОБА_1 виникли на підставі договору банківського вкладу «З любов`ю VАВ! «Квартальний» № 766066/2014 (у доларах CША), укладеного 28.03.2014 року між ПАТ«ВіЕйБі Банк» перед ОСОБА_1 , до початку процедури ліквідації.

Враховуючи те, що рішення Стрийського міськрайонного суду у справі № 456/4510/15-ц від 17.12.2015, яким з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за договором банківського вкладу «З любов`ю VAB!. «Квартальний» № 766066/2014 від 28.03.2014 в сумі 5043,23 доларів США, що еквівалентно 112142,81 грн., набрало законної сили, таке, з врахуванням Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, затверджених рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2017 року №3711, є підставою для внесення до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів змін, які в подальшому підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що свідчить про наявність підстав для часткового задоволення позову, зобов`язання ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» включити вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь з ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року у справі №456/4510/15-ц на суму 5043.23 дол. США, що еквівалентно 112142.81 грн. до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», як таких що підлягають задоволенню у четверту чергу та подати у встановленому законом порядку відповідні зміни до кредиторських вимог четвертої черги у реєстрі акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» для затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На думку колегії суддів безпідставними та необґрунтованими є позовні вимоги, пред`явлені ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки Фонд, його виконавча дирекція не наділені повноваженнями щодо внесення змін до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБІ Банк», а що стосується затвердження цих змін виконавчою дирекцією Фонду, то такі на затвердження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не поступали, Фонд у їх затвердженні не відмовляв, що свідчить про відсутність спору.

Враховуючи вищенаведене, ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України, відповідно до яких рішення суду, яке набрало законної сили підлягає обов`язковому виконанню, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, і такі підлягають задоволенню лише в частині позовних вимог до ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» про включення вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь з ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року у справі №456/4510/15-ц на суму 5043.23 дол. США, що еквівалентно 112142.81 грн. до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», як таких що підлягають задоволенню у четверту чергу та подання у встановленому законом порядку відповідних змін до кредиторських вимог четвертої черги у реєстрі акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» для затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб слід відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381- 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шпунта Мар`яна Богдановича - задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2019 року - скасувати та ухвалити постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» включити вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь з ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року у справі №456/4510/15-ц на суму 5043.23 дол. США, що еквівалентно 112142.81 грн. до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», як таких що підлягають задоволенню у четверту чергу та подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у встановленому законом порядку відповідні зміни до кредиторських вимог четвертої черги у реєстрі акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» для затвердження їх виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 29.10.2020 року.

Головуючий: Шеремета Н. О.

Судді: Крайник Н. П.

Цяцяк Р. П.