Справа №:755/4144/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.,

розглянувши в місті Києві заяву ОСОБА_1 , стягувач - ОСОБА_2 , заінтересована особа: Відділ Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

у с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню посилаючись на те, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.11.2015 року у справі № 755/4144/15-ц частково задоволено позов ОСОБА_2 до нього про стягнення заборгованості по сплаті заробітної плати. 13.11.2015 року судом видано виконавчий лист в порушення норм Конституції України та Цивільного процесуального кодексу України, що призвело до порушення його прав. Не погоджуюсь із рішенням суду він подав апеляційну скаргу. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 02.03.2016 року рішення першої інстанції частково скасовано. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.12.3016 року касаційні скарги його та позивача задоволені частково, рішення апеляційної інстанції від 02.03.2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до апеляційного суду. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06.03.2017 року його скарга задоволена частково, зменшено суму стягнення по заробітній платі з 5 098,35 грн. до 2 432,62 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 53 280,00 грн. до 7 548,00 грн. В решті рішення суду залишено без змін. 19.11.2015 року відкрито виконавче провадження № 49380905, яке не закінчено.

До суду сторони не з`явились. Стягувач та його представник подали заяву про розгляд справи без їх присутності. Заявник та представник виконавчої служби про причини неявки суд не повідомляли.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Заява ОСОБА_1 зареєстрована в суді 27.04.2017 року, та передана на розгляд 25.09.2020 року після повернення матеріалів справи з апеляційної та касаційної інстанцій.

В суді встановлено, що 02.11.2015 року Дніпровський районний суд м. Києва ухвалив рішення про часткове задоволення вимог у справі № 755/4144/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди та про зобов`язання видати трудову книжку, яким стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в сумі - 5 098,35 грн., допомогу по тимчасовій непрацездатності - 94,62 грн., середній заробіток за час затримки в сумі - 53 280 грн., моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.

02.03.2016 року Апеляційний суд м. Києва розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 , та задовольнив її частково, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02.11.2015 року в частині стягнення 53 28 грн. змінив, та постановив нове рішення, яким в задоволенні відмовив.

13.04.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, постановлено ухвалу про відмову в її задоволенні.

21.12.2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ розглянув касаційні скарги ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , та ухвалив рішення апеляційного суду м. Києва від 02.03.2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

06.03.2017 року Апеляційний суд м. Києва переглянув рішення суду першої інстанції, та постановив ухвалу, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02.11.2015 року змінив, зменшивши стягнуту заборгованість по заробітній платі з 5 098,35 грн. до 2 432,62 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 53 280 грн. до 7 548 грн. В решті залишив без змін.

30.10.2019 року Верховний Суд розглянув касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які задовольнив частково, рішення Апеляційного суду м. Києва від 06.03.2017 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

09.09.2020 року Київський апеляційний суд розглянув скаргу ОСОБА_1 , та задовольнив її частково, змінивши рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02.11.2015 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі, визначивши її розмір 3 826,62 грн., та в частині середнього заробітку за час затримки розрахунку, визначивши його розмір 5 768,98 грн.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

В силу ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 369 ЦПК України 2004 року, що діяла на час подачі даної заяви, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2016 року) виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Норма даної статті вказує на те, що якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі.

Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 16.01.2018 року у справі № 755/15479/14-ц.

Враховуючи, викладені обставини, суд дійшов висновку, що відсутні законні підстави для визнання виконавчого листа № 755/4144/15-ц таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 353, 354, 432 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , стягувач - ОСОБА_2 , заінтересована особа: Відділ Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: