Справа № 310/3640/20
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Троценко Т. А.

при секретарі: Корнієнко М. Е.

за участі позивача: ОСОБА_1

представника відповідача адвоката: Сокольвяка О. С.

представника третьої особи: Довгорук І. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Бердянського міського району електричних мереж про стягнення безпідставного збереження грошей,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому вказала, що 12. 10. 2015 року вона отримала паспорт прив`язки на розміщення тимчасової споруди за адресою

АДРЕСА_1 . 11. 2016 року між нею та ПАТ «Запоріжжяобленерго» було укладено договір № 1193 на постачання електричної енергії на вказану споруду, і за цим договором вона здійснює оплату за електроенергію.

Проте з 21. 06. 2017 року по 26. 10. 2017 року нею замість сплати за договором № 1196 зі свого рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» було помилково сплачено за електроенергію за договором № 389 від 28. 09. 2009 року, який укладено з ФОП ОСОБА_3 , а саме: 21. 06. 2017 року 10730, 88 грн., 21. 07. 2017 року 5922,78 грн., 26. 08. 2017 року 10462,01 грн., 06. 10. 2017 року 10328,60 грн., а всього на суму 37444, 27 грн.

При зверненні до ПАТ «Запоріжжяобленерго» останнім їй було відмовлено в поверненні грошей, тому вона просить стягнути цю суму з ФОП ОСОБА_3 , оскільки та безпідставно зберегла гроші, які їй не належать.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги і пояснила, що у 2017 році вона при здійсненні платежів в мобільному додатку «Приват24» помилково сплатила за електроенергію за договором, який укладено зі Столбченко, тобто остання безпідставно отримала послуги електричної енергії, за які не сплачувала, тобто зберегла їх безпідставно. Оскільки ПАТ «Запоріжжяобленерго» відмовився повертати їй помилково сплачені гроші, вона просить стягнути їх з відповідача.

Відповідачка ОСОБА_2 до суду не явилася, про дату слухання справи обізнана, надала відзив, у якому просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову з тих підстав, що грошові кошти були перераховані не їй, а ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Бердянського БРЕМ, якщо позивачка чотири рази зробила помилки, то її, ОСОБА_2 , це ніяким чином не стосується, оскільки між ними не існує ніяких договірних відносин, вона не є фізичною особою підприємцем з 2014 року, тому ніяким чином вона не могла значиться в квитанціях за 2017 рік як ФОП.

Представник відповідача за договором адвокат Сокольвяк О. С. в судовому засіданні просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у зв`язку з тим, що для повернення безпідставно набутих грошових коштів необхідно їх фактичне заволодіння іншою особою, проте цього не відбулося, ОСОБА_2 ніяких грошових коштів від ОСОБА_1 не отримувала, тому нема що повертати.

Представник 3-ї особи, яка не заявляє свої вимог на предмет позову за довіреністю ОСОБА_4 позов не визнала і пояснила, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» дійсно має договір № 398 від 28. 09. 2009 року на постачання електричної енергії зі Столбченко за адресою АДРЕСА_2 , виставляло рахунки на оплату електричної енергії на ім`я ОСОБА_3 , і отримувало грошові кошти на їх оплату, а хто саме здійснював їх проплату, підприємству не відомо, оскільки рахунки надходили саме від ОСОБА_3 , і в рахунках про сплату було зазначене саме це прізвище.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 має паспорт прив`язки пересувної тимчасової споруди по АДРЕСА_3 , що підтверджено копією паспорту прив`язки,планом та схемою розміщення ТС.

11 листопада 2016 року між ВАТ «Запоріжжяобленерго» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір на постачання електричної енергії № 1193, при цьому договір вважається продовженим на строк, який не перевищує строк дії паспорту прив`язки.

Позивачка зазначає, що у 2017 року при здійсненні щомісячної оплати за отриману електроенергію помилково здійснювала оплату не за своїм договором, а за договором, укладеним ПАТ «Запоріжжяобленерго» з ФОП ОСОБА_3 , а саме: 21. 06. 2017 року 10730, 88 грн., 21. 07. 2017 року 5922,78 грн., 26. 08. 2017 року 10462,01 грн., 06. 10. 2017 року 10328,60 грн., а всього на суму 37444, 27 грн., тобто ОСОБА_3 отримала електроенергію, за яку не сплачувала.

Вказану обставину підтвердила виписками АТ КБ «Приватбанк» та дублікатами квитанцій з № рахунку ОСОБА_1 , у яких відправником планових платежів за 21. 06. 2017 року 10730, 88 грн., 21. 07. 2017 року 5922,78 грн., 26. 08. 2017 року 10462,01 грн., 06. 10. 2017 року 10328,60 грн. за електричну енергію ПАТ «Запоріжжяобленерго» значиться ФОП Столбченко, № договору АДРЕСА_4 ).

Як вбачається з банківських виписок АТ «Ощадбанк», дійсно у вказані позивачкою періоди ПАТ «Запоріжжяобленерго» отримало від ФОП ОСОБА_3 вказані грошові кошти, вказану обставину не заперечує і представник ПАТ «Запоріжжяобленерго», яка пояснила, що підприємство має договірні відносини з ФОП ОСОБА_3 , виставляє їй рахунки, та отримує оплату, при цьому не має значення хто саме здійснює оплату за договором сама Столбченко чим інша особа, тому ОСОБА_1 при її зверненні було відмовлено у задоволенні вимоги про повернення грошових коштів.

Позивачка посилається як на обгрунтування своїх позовних вимог на ст. 1212 ЦК України, яка передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За смислом вказаної статті для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність хоча б двох умов: перше збільшення або збереження майна однією стороною (набувачем) з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого), другої відсутність правової підстави для збагачення.

Тобто необхідною ознакою для застосування цієї статті ЦКУ є те, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом.

Натомість судом встановлено, що фактично ОСОБА_2 не збагатилася за рахунок ОСОБА_1 , особисто від неї грошові кошти не отримувала, електроенергія від ПАТ «Запоріжжяобленерго» постачалася їй за укладеним між ними договором про постачання електричної енергії № 398 від 28. 09. 2009 року, при цьому адреса отримання послуги є іншою, ніж адреса тимчасової споруди ОСОБА_1 .

Суд вважає, що ОСОБА_1 не довела суду процедуру, за якою вона здійснювала оплату за договором, який не укладала, враховуючі твердження про відсутність будь яких стосунків зі ОСОБА_2 , і яким чином така сплата могла бути здійснена фактично за наявності саме помилки позивача.

Позивачка не довела, яким чином у мобільному додатку «Приват24», який прив`язаний до її мобільного телефону, ПАТ «Запоріжжяобленерго» виставлена квитанція про оплату з іншою особою за іншим договором, доказів протиправного втручання в мобільний додаток інших осіб суду не надано.

Квитанції, які надала позивачка, про сплату електроенергії за договором ФОП ОСОБА_3 , підтверджують лише наявність цієї сплати, не є переконливими для суду і не можуть служити підставою для висновку про помилковість такої проплати.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги не доведені належними доказами, отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 1212. 1213 ЦК України, ст. ст. 12,13,76-81,258-263 ЦПК України, суд

Ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 30. 12. 2020 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Т. А. Троценко