Справа № 158/2139/20 Головуючий у 1 інстанції: Польова М. М.
Провадження № 22-ц/802/1243/20 Категорія: 39 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Лимаря Р. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

У зв`язку з тим, що у встановлений законом строк позивач не усунув недоліки позовної заяви, наведені в ухвалі суду від 05 жовтня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 жовтня 2020 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просило ухвалу скасувати та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалою суду першої інстанції позовну заяву банку було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: приведення письмових доказів у відповідність до вимог закону - завірення їх копій належним чином та надання їх у перекладі на українську мову.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Оскільки, учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату час і місце її розгляду, не з`явились в судове засідання, то колегія суддів вважає за можливе розгляд справи провести у їх відсутності.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія судів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений строк не усунув недоліки позовної заяви, а саме, не засвідчив копії письмових доказів належним чином та не здійснив переклад на українську мову документів поданих на російській мові. Наведене суд вважав достатньою підставою для повернення позовної заяви.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

У відповідності до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є принцип пропорційності (пункт 6 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, а й щодо національних судів (справа «Дія 97» проти України» (заява № 19161/04) від 21 жовтня 2010 року).

Право особи звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів передбачено і частиною першою статті 4 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Встановлено, що 01 вересня 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 жовтня 2020 року позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків (а.с. 84-85).

Зокрема, суд зобов`язав позивача засвідчити копії письмових доказів, доданих до позовної заяви, належним чином та провести переклад документів, долучених до позову, з російської на українську мову.

15 жовтня 2020 року, на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивач подав до суду заяву про усунення недоліків та долучив до неї завірені копії письмових доказів (а.с. 87-117).

16 жовтня 2020 року Ківерцівським районним судом було постановлено ухвалу про повернення позовної заяви банку з тих підстав, що позивач не привів письмові докази у відповідність до вимог закону і не надав їх переклад на українську мову.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання (частина перша статті 196 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Відповідно до пунктів 5, 7, 8 частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Частиною першою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Колегія суддів вважає, що особа, яка подає позовну заяву, вправі очікувати від суду застосування вказаних норм процесуального законодавства, які надають їй право звернення з позовом з можливістю подальшого вирішення процесуальних питань щодо визначення предмета доказування, надання та витребування доказів установленому порядку.

Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення процесуального закону, яке б гарантувало особі право на судовий захист, зокрема звернення з позовною заявою до суду відповідно до приписів частини першої статті 4 ЦПК України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи, не маючи на меті захист суспільних інтересів.

У зв`язку з наведеним колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд, повертаючи позовну заяву без розгляду, виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права особи на судовий захист.

Ураховуючи викладене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції необґрунтовано, порушивши вимоги норм цивільного процесуального права, визнав неподаною та повернув позовну заяву АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З врахуванням наведеного і встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням вимог закону, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись: ст.ст. 367, 374, 379, 381-384, 388-391, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 жовтня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді