Справа № 686/7429/18
Провадження № 2/686/1406/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2020

10 лютого 2020 року м.Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді: Чевилюк З.А.

за участі секретаря: Перун А.М.

за участі позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про повернення боргу ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з ОСОБА_3 у розмірі 4600 доларів США, 3% річних-6767 грн., моральної шкоди в розмірі 5000 грн., витрати на правову допомогу 5000 грн. Зобов`язання щодо повернення грошових коштів виникли з договору безпроцентної позики, що укладений 13 листопада 2015 року. За умовами договору відповідач позичив грошові кошти в розмірі 4600 доларів США. Факт передачі грошових коштів підтверджується розпискою позичальника. Позика надана на строк до 15.01.2016 року. Зобов`язання у встановлений строк не виконано, що стало підставою для звернення до суду.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та уточнили. Просили стягнути з відповідача 3220 доларів США-борг за позикою, 11469 грн.-3% річних та інфляційні 32199 грн., витрати на правову допомогу 5000 грн. та моральну шкоду 5000 грн. Відповідач визнав основну суму боргу. Пояснив, що невиконання зобов`язання обумовлено складним матеріальним становищем.

По справі проводилось почеркознавче експертне дослідження. Експерт у висновку підтвердив, що в розписці №2 від 27.05.2016 року та в розписці №3 від 16.07.2016 року рукописний текст про повернення 460 доларів США за кожною виконаний ОСОБА_3 Рукописний текст «получив проценти 460 дол» в розписці №2 від 27.05.2016 року виконаний ОСОБА_1 .

Підпис від імені Островського в розписці №2 від 27.05.2016 року виконаний ОСОБА_1 . Встановлено не автентичність підпису ОСОБА_1 в розписці №3 від 16.07.2016 року. Підпис вчинено з попередньою підготовкою(спочатку надрукований електрофотографічним способом, а потім наведений письмовим приладдям), не відображено розбіжних ознак.

Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша стаття 192 ЦК України).

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України).

Такими випадками є стаття 193, частина четверта статті 654 ЦК України, Закон України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93, Закон України від 23 вересня 1994 року № 185/94 ВР «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.(Постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року, справа№373/2054/16-ц.)

Судом встановлено договірні відносини щодо позики 4600 доларів США відповідно до договору позики від 13 листопада 2015 року, що підписаний ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Факт отримання грошових коштів підтверджується розпискою позичальника від 13.11.2015 року.

Встановлено строк виконання зобов`язання до 13.01.2016 року.

Зобов`язання за позикою залишились невиконаними. Здійснювалось часткове погашення до звернення до суду, у зв`язку з чим позовні вимоги уточнено. Відповідач в судовому засіданні підтвердив існування боргу перед позивачем у розмірі 3220 доларів США.

У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України (Постанова ВП ВС від 16.01.2019 № 464/3790/16-ц (14-465цс18).

Тому судом не може бути взято до уваги розрахунок 3% річних в гривневому еквіваленті поданий позивачем.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення Верховного Суду України від 28 березня 2012 р. у справі 6-36736вов10). Тому норми ч.2. ст..625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, яке визначене у гривні. Підстави для стягнення сум інфляційних при визначеній позиці у доларах США відсутні.

Зважаючи на поведінку відповідача, тривале ігнорування зобов`язання щодо повернення визнаного боргу, літній вік позивача, який є інвалідом війни, має проблеми із здоров`ям, які вимагають додаткового фінансування, потребу в грошах, суд приходить до висновку про можливість відшкодування моральної шкоди завданої позивачу внаслідок неправомірних дій відповідача зумовлених цинічним та тривалим невиконанням взятих договірних зобов`язань. Сам по собі факт часткового задоволення позову є способом сатисфакції позивача. Виходячи із вимог розумності, співмірності, не спростування відповідачем винуватості щодо невиконання взятого обов`язки про повернення боргу,суд вважає можливим стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в порядку передбаченому ст.141 ЦПК, пропорційно сумі задоволених вимог на користь держави, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору.

Витрати на правову допомогу в порядку ст.137 ЦПК компенсуються відповідачем на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 19, 42,43,48, 51, 81, 82,141, 263,280-282, 354 ЦПК , ст. ст.15,16,192, 526, 533,1046,1047,1049,1167 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за позикою в розмірі 3220 доларів США, моральну шкоду 2000 грн., витрати на правову допомогу 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1519,78 грн. на користь держави.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_1 , с.Терешівці, Хмельницького району, Хмельницької області, код НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 13 лютого 2020 року.

Суддя Хмельницького міськрайонного суду З.А.Чевилюк