ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 673/141/18
Провадження № 22-ц/4820/1420/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу №673/141/18 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , поданою представником ОСОБА_4 , на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 червня 2020 року (суддя Дворнін О. С., відомості про дату складення повного судового рішення відсутні) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, суд

у с т а н о в и в :

30 січня 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись у суд з вказаним позовом, зазначав, що 30 травня 2014 року на підставі довіреності уповноважив ОСОБА_2 представляти інтереси у праві особистої приватної власності на автомобіль «Chevrolet Aveo 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . ОСОБА_2 перевищив повноваження і незаконно відчужив зазначений транспортний засіб своєму батькові ОСОБА_3 . Внаслідок цих дій відповідачів йому завдано майнової шкоди на суму 87686,40 грн, відповідальність за яку ОСОБА_2 і ОСОБА_3 мають нести у солідарному порядку.

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 червня 2020 року з урахуванням ухвали суду від 12 серпня 2020 року про виправлення описки у позові відмовлено.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Посилається на порушення норм процесуального права, неналежну оцінку доказів. Всупереч вимогам закону його позбавлено права власності. У рішенні не зазначено дату складення повного судового рішення.

Відповідачі, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подали апеляційні скарги, в яких просять виключити з мотивувальної частини рішення абзаци, в яких встановлені такі факти:

1) щодо того, що ОСОБА_2 на фоні погіршення сімейних відносин із дружиною, донькою позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 та членами її родини, діючи умисно, з корисливою метою, вочевидь використовуючи довіру позивача, яка ґрунтувалася на особистих (родинних) та юридичних (на підставі довіреності) стосунках з ним, з метою присвоєння спірного автомобіля та в подальшому грошей отриманих від його протиправної реалізації, вчинив 12.12.2014 року від імені позивача ОСОБА_1 угоду на підставі довідки-рахунку №ВІА 803339 від 11.12.2014 року, виданої ФОП ОСОБА_6 (а.с.8) щодо відчуження спірного автомобіля на користь свого батька та другого відповідача у даній справі ОСОБА_3 (а.с. 10, 108), внаслідок чого другий відповідач ОСОБА_3 того ж дня зняв вказаний автомобіль з обліку в Територіальному сервісному центрі 6841 Регіонального сервісного центру в Хмельницькій області (м. Хмельницький).

2) щодо того, що перший відповідач ОСОБА_2 при укладенні усіх зазначених вище правочинів на підставі довіреності ОСОБА_1 вийшов за межі наданих нею повноважень, оскільки, вочевидь, діяв не в інтересах свого довірителя, як це витікає із змісту згаданої довіреності від 30.05.2015 року та конкретних його дій, внаслідок чого ОСОБА_1 , всупереч його волі, був протиправно позбавлений ОСОБА_2 належного йому на праві приватної власності майна у вигляді спірного автомобіля.

3) щодо того, що недобросовісність дій ОСОБА_2 дістала прояв у безпідставному, з точки зору цивільно-правових інтересів його довірителя ОСОБА_1 , передорученні права розпоряджатися і користуватися майном останнього третім особам, зокрема, ОСОБА_7 , який у свою чергу довіреністю від 28.08.2018 року уповноважив на такі дії ОСОБА_8 , який в свою чергу продав спірний автомобіль своїй дружині ОСОБА_9 , що явно не відповідало волі та інтересам власника ОСОБА_1 та вочевидь було зроблено без його відома та відповідного юридичного схвалення в порядку ст. 241 ЦК України.

4) щодо того, що ОСОБА_2 , отримав від ОСОБА_7 при укладені довіреності на ім`я останнього гроші за фактичний продаж спірного автомобіля в сумі 3400 доларів США, однак, всупереч встановленому абзацом 6 Довіреності від 30.05.2015 року для нього обов`язку «укладати від мого імені договори щодо розпоряджання та користування (не володіння) автомобілем визначаючи на власний розсуд ціну та інші їх умови, одержувати належні за цими договорами грошові суми» зазначені кошти довірителю ОСОБА_1 не передав, привласнивши їх собі.

5) щодо того, що суд дійшов обґрунтованого висновку про можливу наявність у діях обох відповідачів ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за ознакою вчинення за попередньою змовою групою осіб та завдання значної шкоди потерпілому, що вочевидь потребує відповідної перевірки у встановленому Законом кримінально-процесуальному порядку.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, апеляційні скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_2 підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 2, 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами

для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що 14 грудня 2013 року ОСОБА_10 уповноважила ОСОБА_2 і ОСОБА_5 розпоряджатися від її імені (продавати, обмінювати, здавати в оренду, позичку) належним їй транспортним засобом марки Chevrolet Aveo 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 17 квітня 2014 року придбав у ОСОБА_10 автомобіль марки Chevrolet Aveo 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 . На підставі довідки-рахунку ВІА422290 від 14 квітня 2014 року позивач здійснив його перереєстрацію на своє ім`я у відповідному підрозділі 6801 ВРЕВ м. Хмельницького.

30 травня 2014 року ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_5 і ОСОБА_2 учиняти від його імені дії щодо належного йому спірного автомобіля, в тому числі, представляти його інтереси з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією, наданням в користування та відчуженням автомобіля, зняття його з обліку, одержання транзитних номерів, а також укладати від його імені договори щодо розпорядження та користування автомобілем, визначаючи на власний розсуд ціну та інші їх умови, одержувати належні йому за цими договорами грошові суми.

На підставі довідки-рахунку №ВІА 803339 від 11 грудня 2014 року автомобіль марки Chevrolet Aveo 12 грудня 2014 року був зареєстрований за ОСОБА_3 , який у той же день зняв його з обліку в Територіальному сервісному центрі 6841 Регіонального сервісного центру в Хмельницькій області (м. Хмельницький).

На підставі договору купівлі-продажу 6845/2018/1094507 від 07 вересня 2018 року ОСОБА_3 , від імені якого за дорученням діяв ОСОБА_8 , продав зазначений транспортний засіб ОСОБА_9 , на ім`я якої він зареєстрований у ТСЦ 6845 РСЦ МВС у Хмельницькій області (м. Шепетівка).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмову в позові суд мотивував недоведеністю позивачем розміру заподіяної матеріальної шкоди. При цьому встановив факт заподіяння матеріальної шкоди позивачеві внаслідок відчуження автомобіля та незаконність дій відповідачів під час відчуження транспортного засобу.

Проте такий висновок суду не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач як на правову підставу своїх вимог посилався на частину 3 статті 386 ЦК України, якою передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Отже способом захисту свого права ОСОБА_1 обрав відшкодування майнової шкоди.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не надав доказів заподіяння йому відповідачами майнової шкоди внаслідок відчуження автомобіля і його вимоги задоволенню не підлягають.

Між сторонами у справі виникли інші правовідносини.

Відповідно до виданої ОСОБА_1 30 травня 2014 року ОСОБА_5 і ОСОБА_2 довіреності строком на 5 років позивач уповноважив останніх учиняти від його імені дії щодо належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіля марки Chevrolet моделі Aveo 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 і надав право представляти його інтереси з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією, наданням в користування та відчуженням автомобіля, зняття його з обліку, одержання транзитних номерів, укладати від його імені договори щодо розпорядження та користування автомобілем, визначаючи на власний розсуд ціну та інші їх умови, одержувати належні йому за цими договорами грошові суми. Довіреність видана з правом передоручення.

Згідно з частинами 1 і 3 статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити право чин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (частини 1 і 3 статті 244 ЦК України).

У силу статті 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

За змістом статті 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Частиною 1 статті 1004 ЦК України передбачено, що повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення.

ОСОБА_2 здійснив відчуження автомобіля на підставі довіреності, виданої власником 30 травня 2014 року та у межах наданих повноважень.

Матеріали справи не містять доказів незаконності дій відповідачів.

Позивач не позбавлений права вимагати повернення коштів, одержаних від реалізації транспортного засобу за довіреністю. Проте такі вимоги він не заявляв.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог (частина 1 статті 13 ЦПК України).

У зв`язку з наведеним не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про позбавлення його права власності на автомобіль.

Частиною 4 статті 376 ЦПК України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної части.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції необхідно змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

На підставі частин 1 і 13 статті 141 ЦПК України з позивача на користь відповідачів підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційні скарги ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_4 , задовольнити.

Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22 червня 2020 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) і ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ) судовий збір по 1315,29 грн (одна тисяча триста п`ятнадцять грн 29 коп.) кожному.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 02 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта