Р І Ш Е Н Н Я№ 127/15758/20

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2020 р.м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Медяної Ю.В.,

секретар Подоляк М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

В позовній заяві зазначено, що 25.02.2019 р. Вінницьким міським судом Вінницької області було винесено рішення в справі №127/1691/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 17.01.2019 р.

ІНФОРМАЦІЯ_3 донька ОСОБА_3 досягла повноліття, а тому аліменти на її утримання перестали стягуватись.

Неповнолітній син ОСОБА_5 проживає разом із позивачем, яка піклується про нього, несе витрати на харчування, навчання, розвиток та оздоровлення сина.

Позивач зазначає, що визначений судом розмір аліментів є малим та таким, що не відповідає базовим потребам дитини. Більше того, дитина має хворобу зору та потребує спеціального лікування.

Відповідач працює заступником начальника по СЦБ в Виробничому підрозділі Вінницької дистанції сигналізації та зв`язку регіональної філії Південно-західної залізниці ПАТ Укрзалізниця, має постійний дохід, а тому може сплачувати аліменти на сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

З підстав, зазначених вище, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

17.08.2020 р. у даній справі відкрито провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позовної заяви підтримала, просила суд її задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Додатково повідомив, що має фінансову можливість сплачувати аліменти та просив прийняти до уваги дані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтересів інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2019 р. (справа №127/1691/19) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 17.01.2019 р. (а.с. 30)

Відповідно до відомостей із розрахунку заробітної плати за квітень 2020 р. відповідачу нараховано 23566,87 грн. доходу за квітень 2020 р., з яких 18316 грн. утримано. (а.с. 31)

Відповідно до довідки Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради Управління соціального захисту населення (Лівобережного) від 21.11.2018 № про взяття на облік внутрішньопереміщеної особи ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 . (а.с. 33)

Відповідно до довідки Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради Управління соціального захисту населення від 21.11.2018 № про взяття на облік внутрішньопереміщеної особи ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 . (а.с. 46)

Із довідки №2-17/1154 від 11.08.2020 вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 13 квітня 2020 р. по 30 червня 2020 р. отримувала допомогу по безробіттю в розмірі 10684,91 грн. (а.с. 36)

Згідно з довідки від 04.01.2019 р. ОСОБА_4 з 2015 року знаходиться під наглядом окуліста та користується ортокератологічними лінзами. (а.с. 11)

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За приписами ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з позивачем. З пояснень позивача встановлено, що дитина навчається, потребує лікування, витрати пов`язані з лікуванням за підрахунком позивача становлять більше 9000 гривень на рік. Суд також враховує, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Враховуючи потреби дитини, а також те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, отримує доходи, позов повністю визнав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а тому слід збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2019 року та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 180-182, 184, 192 СК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст. 12, 13, 141, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області по цивільній справі №127/1691/19, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2019 року відкликати, вважати виконаним станом на день набрання даним рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: