Справа № 581/904/19
Провадження № 2/581/37/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2020 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді Кузьмінського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

23 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 від всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання малолітнього сина у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Мотивує свої вимоги тим, що 7 липня 2010 року вона уклала шлюб із відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу мають малолітню дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, вона самостійно виховує дитину, що потребує додаткових витрат, але цих грошей не достатньо. Крім того, дитина має декілька хронічних захворювань, які потребують постійного обстеження у лікарів, якісного медичного лікування, відвідування реабілітаційних заходів для покращення стану дитини.

У дитини діагностовано порушення ритму та провідності серця, функціональне порушення біліарного тракту, що потребує періодичного високовартісного медикаментозного обстеження та лікування, а також проблеми зі спиною, у зв`язку з чим лікарями дитині було рекомендована відвідання масажу, плавання та реабілітаційного кабінету ЛФК. На даний час забезпечити дитині можливість відвідання реабілітаційних заходів у виді плавання, масажу та ЛФК, позивач не має можливості.

Нею орендується квартира, у якій проживають разом з чоловіком та дитиною. При цьому чоловік коштів на оплату оренди квартири не надає.

Відповідач офіційно працює у ПАТ «Оболонь», регулярно отримує заробітну плату, має гарний стан здоров`я. Окрім того, йому на праві приватної власності належить чотири земельні ділянки, які він передав в оренду ТОВ «СК-Агро».

Відповідач у поданих до суду відзиві на позов та заяві позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку, розгляд справи просив провести за його відсутності. Зазначив, що твердження позивачки про те, що він не бере участі у матеріальному забезпеченню їх сина не відповідає дійсності, оскільки плату за орендоване житло та комунальні послуги до 21 листопада 2018 року сплачував самотужки, після цього, у зв`язку зі збільшенням плати на оренду - солідарно з позивачкою. Зазначає, що їх син не потребує постійних додаткових витрат на лікування, а в період загострення захворювання витрати несуть солідарно. Допомагав матеріально та підтримував сина позивача від першого шлюбу до досягнення ним повноліття.

Позивач до суду не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином: направлена за адресою, вказаною позивачем, судова повістка повернута з відміткою «адресат відсутній».

Відповідач у письмовій заяві просив розгляд справи провести без його участі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Із матеріалів справи вбачається, що з 7 липня 2010 року ОСОБА_2 , 1979 року народження, та ОСОБА_4 , 1983 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 827 (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Згідно копії амбулаторної картки хворого ОСОБА_6 , останньому діагностовано порушення ритму та провідності серця, встановлено діагноз функціонального порушення біліарного тракту. Наявні рекомендації щодо проведення масажу та здійснення плавання (а.с. 13-19).

З копій фіскальних чеків вбачається придбання продуктів харчування, одягу, сплату рахунків за комунальні послуги лікарських засобів (а.с. 7-12).

З копії договору оренди житлового приміщення від 21 листопада 2018 року вбачається, що позивач орендує житлове приміщення в м. Київ та сплачує щомісячно орендну плату у розмірі 5 тис. грн. (а.с. 30).

Відповідач працює з 28 січня 2003 року на ПрАТ «ОБОЛОНЬ» на посаді оператора лінії у виробництві харчової продукції, отримує заробітну плату (а.с. 50).

Відповідачу на праві власності належать 3 земельні ділянки, розташовані в с. Русанівка Липоводолинського району, які орендуються ТОВ «СК-АГРО» (а.с. 20-25).

При вирішенні справи суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на даний час становить 2218 грн., 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років від цієї суми становить 1109 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до положень статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішення суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, суд вважає, що неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги на її утримання, а в силу положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи всі фактичні обставини справи, визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів, яке відповідає закону, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та керуючись принципом справедливості, добросовісності, розумності, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини суд зазначає наступне.

До особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою.

Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

У п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Однак надані суду чеки про придбання ліків не містять доказів, що дитина потребує постійного лікування, постійного вживання ліків. Медичні рекомендації проходження масажу та плавання не підтверджені відповідними доказами понесених на це витрат, доказами вартості цих процедур.

Таким чином, позивачем належних доказів про додаткові щомісячні витрати на утримання дитини саме у розмірі 1000 грн. суду не надано. Тому суд вважає, що в цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави 840 грн. 80 коп. судового збору за задоволену позовну вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись ст. 12, 200, 263-265, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23 грудня 2019 року.

В задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 840 грн. 80 коп. які підлягають зарахуванню до державного бюджету за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя О. В. Кузьмінський