Справа № 283/184/20
Провадження №2-о/283/24/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2020 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Міхненка С.Д.

за участю

секретаря Чушенко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в м. Малині цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дібрівська сільська рада Малинського району Житомирської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,-

УСТАНОВИВ:

07 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю на час відкриття спадщини .

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 зазначила, що починаючи з 1993 року вона проживала разом з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу та вела спільне з ним господарство за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому при житті майно, в тому числі на право на земельну частку (пай) з землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Зоря Полісся», розміром 4,46 в умовних кадастрових гектарах, належного померлому на підставі Сертифікату серії ЖТ № 016072.

Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Малинської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус відмовив їй у видачі даного документу у зв`язку з тим, що неможливо встановити родинні відносини між померлим та заявником.

Таким чином встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 необхідно заявнику для вирішення питання прийняття спадщини, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з даною заявою.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги викладені в заяві підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Дібрівської сільської ради Малинського району Житомирської області до суду не з`явився, в поданій до суду заяві сільський голова Лакей В.М. просив проводити розгляд справи без участі представника, проти задоволення вимог заяви ОСОБА_1 не заперечив.

Дослідивши матеріали справи на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ярочище Малинського району Житомирської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис про смерть № 13 (а.с.6).

Після життя ОСОБА_2 отримав сертифікат серії НОМЕР_2 на право на земельну частку (пай) площею 4,46 га, КГСП «Зоря Полісся». (а.с.7).

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 просить задовольнити як з підстав, передбачених ст.1264 ЦК України та і з підстав, зазначених у ч.3 ст.1268 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Однак ОСОБА_1 не належить до кола спадкоємців на майно померлого ОСОБА_2 , тому у разі доведеності спільного проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, остання вправі ставити вимоги про встановлення даного факту з підстав, передбачених ст. 1264 ЦК України.

Разом з тим, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, у зазначеній справі підлягають встановленню, як факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, так і тривалість такого проживання - щонайменше п`ять років.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Під час розгляду справи судом встановлено, що метою встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини являється можливість оформлення заявником спадщини після смерті ОСОБА_2 , що безпосередньо породжує юридично значимі наслідки.

Однак на підтвердження факту спільного проживання разом з спадкодавцем, починаючи з 1993 року по день смерті ОСОБА_2 , а також, що вони мали спільний бюджет, проводили спільні витрати, були наявні взаємні права та обов`язків, ОСОБА_1 не надала суду жодних належних доказів.

Довідки виконкому Дібрівської сільської ради Малинського району від 16 грудня 2019 року № 751 ( а.с.9) та від 17 січня 2019 року № 86 ( а.с.15), не можуть бути прийняті судом як доказ, оскільки підтверджуються свідками, які не були безпосередньо допитані судом під час розгляду справи, клопотання про їх виклик в судове засідання для допиту заявник перед судом не порушувала.

Також заявник посилається на ті обставини, що ОСОБА_2 з 1993 року до дня смерті, проживав з нею в с. Діброва Малинського району, однак у свідоцтві про смерть зазначено, що місцем смерті ОСОБА_2 є с. Ярочище Малинського району. ( а.с.6).

З довідки виконавчого комітету Дібрівської сільської ради Малинського району від 17 січня 2019 року № 85 ( а.с.14), встановлено, що ОСОБА_2 був зареєстрований та постійно проживав до дня своєї смерті в АДРЕСА_2 .

Оскільки в ході судового розгляду справи факт того, що заявник проживала разом з ОСОБА_2 однією сім`єю на час відкриття спадщини, свого підтвердження не знайшов, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви.

Керуючись ст. ст. 4,13,76,263,265,273,315,354 ЦПК України,суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 , про встановлення факту проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю з 1993 року по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя: С. Д. Міхненко