Справа № 648/2266/20
Провадження № 2/648/738/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року смт. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Кусік І.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Ербеса А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Київ Кравцов Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, яким вказав, 15.07.2020 приватний виконавець Манікін Д.С. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62565465 на підставі вчиненого 22.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Кравцовим О.О. виконавчого напису, який зареєстрований в реєстрі за № 1171. В матеріалах виконавчого провадження ВП № 62565465 міститьсявиконавчий напис, вчинений 22 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Кравцовим Олександром Олександровичем тазареєстрований в реєстрі за № 1171, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм альянс» заборгованості за кредитним договором № R4В від 06.02.2014 року за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року в сумі 47 130,98 грн. Також в матеріалах виконавчого провадження міститься ксерокопія кредитного договору № R4В від 06.02.2014 року, укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 в простій письмовій формі. Позивач вважає цей виконавчий напис незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню, обґрунтування чого полягає в наступному:

Підставою для вчинення спірного виконавчого напису зазначено кредитний договір №R4В від 06.02.2014 року, який укладено між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 , та Договір факторингу № 29/01/19 від 29.01.2019 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», якому передував Договір факторингу № 270815нв від 27.08.2015 року, який укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Як на правову підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. (далі - Постанова № 1172).Проте до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, у приватного нотаріуса Кравцова О.О. були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі №R4В від 06.02.2014 року, який укладений в простій письмовій формі та не був нотаріально посвідчений, а отже не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, позивач наголосив, що згідно п.1 кредитного договору № R4В від 06.02.2014 року він укладений на строк по 06.02.2017 року. Право вимоги банку виникло з 06 лютого 2017 року, отже така заборгованість не могла утворилась в період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року. Крім того, вчинення спірного виконавчого напису від 22 квітня 2020 року, після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги, є також порушенням імперативної норми ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Вищезазначене свідчить, що «заборгованість» не є безспірною, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги та без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора.

Враховуючи викладене вище, позивач вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис, що вчинений 22 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Кравцовим Олександром Олександровичем та зареєстрований в реєстрі за № 1171, вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню, тому просив суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Київ Кравцова Олександра Олександровича, який зареєстрований в реєстрі № 1171 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм альянс» заборгованість за кредитним договором № R4В від 06.02.2014 року за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року в сумі 47130,98 грн. таким, що не підлягає виконанню та покласти на відповідача судові витрати по справі. Представником позивача було уточнено п. 3 заявлених вимог до розміру 840,80 грн. суми фактично сплачених витрат по оплаті судового збору.

В судовому засіданні позивачзаявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача, надав суду відзив на позов, яким вказав, що вважає заявлені вимоги безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи з наступних підстав: 06.02.2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та позивачем було укладено кредитний договір №R4В, у відповідності до якого останньому надано кошти у сумі 50 000 грн., із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 7,5% річних.У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору, утворилася кредитна заборгованість.В подальшому, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором. 28.02.2019 року позивачу було направлено цінним листом з описом вкладення повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором.

Щодо посилань позивача на те, що виконавчий напис вчинено після спливу трьох років з дня виникнення прав вимоги та без належного підтвердження безспірності заборгованості, зазначаємо: що строки, протягом яких може бути вчинений виконавчий напис, відповідач вказав, що вони обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусовою стягнення боргу (п. 3.3 гл. 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України), тобто з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено.Тобто, момент з якого у ТОВ «ФК «Прайм Альянс» виникло право примусового стягнення обчислюється з дня направлення вимоги про погашення кредиту, яка, як уже зазначалося, була відправлена позивачу 28.02.2019 року.

З урахуванням того, що позивач не виконав умови кредитного договору, тому 28.02.2019 року ТОВ «ФК «Прайм Альянс» повідомило його про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань, а також звернулося до нього з вимогою про погашення заборгованості протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання даної вимоги або зв`язатися з новим кредитором для узгодження вигідних умов подальшої сплати заборгованості. Також, даною вимогою позивача було проінформовано про наміри стягнуть заборгованість позасудовим способом, шляхом вчинення виконавчого напису.Отже, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» належним чином повідомило ОСОБА_1 про наявну заборгованість та про необхідність у її сплаті, направивши на адресу позивача вимогу та надало нотаріусу всі докази, що підтверджують відправлення даного листа. А сам виконавчий напис було вчинено з дотриманим встановлених законодавством строків.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Київ Кравцов О.О., який був повідомлений про слухання справи у встановленому законодавством порядку, в судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив не подав. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів.

Під час розгляду справи судом вирішено процесуальні питання:

13 серпня 2020 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 03 вересня 2020 року було задоволено заяву позивача про витребування письмових доказів у справі.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 26 жовтня 2020 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

22.04.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Кравцовим О.О. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під № 1171, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм альянс» заборгованості за кредитним договором № R4В від 06.02.2014 року за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року в сумі 47130,98 грн.

15.07.2020 року, на підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області було відкрито виконавче провадження № 62565465.

Положенням ст. 87 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року (в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом міністрів України.

Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року (в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Тобто, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, у приватного нотаріуса Кравцова О.О. були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі № R4В від 06.02.2014 року, який укладений в простій письмовій формі та не був нотаріально посвідчений, а отже не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, умовами для вчинення нотаріусом виконавчого напису станом на 22.04.2019 року є: наявність оригіналу кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, подані документи мають підтверджувати безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх.

Постановою Верховного Суду від 14 серпня 2019 року по справі № 569/8884/17 визначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19).

Оцінивши документи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис та які б підтверджували безспірність заборгованості боржника та встановлювали прострочення виконання ним зобов`язання, суд дійшов наступного:

Згідно п.1 кредитного договору № R4В, укладеного 06.02.2014 року між позивачем та первісним кредитором, він укладений на строк по 06.02.2017 року. Право вимоги банку виникло з 06 лютого 2017 року, отже така заборгованість не могла утворилась в період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року. Крім того, вчинення спірного виконавчого напису від 22 квітня 2020 року після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги є також порушенням імперативної норми ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Зазначене свідчить, що заборгованість не є безспірною, а нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги та без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора.

Підсумовуючи вищевикладене, оцінивши та дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оспорюваний позивачем виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог, діючих станом на 22.04.2020 року, а саме: без пред`явлення нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченої кредитної угоди. Даних про те, що позивач мав безспірні зобов`язання перед відповідачем, або відповідач мав право безспірної вимоги до позивача за кредитним договором на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису судом не встановлено, а відповідачем не спростовано. Документів, що підтверджували б безспірність заборгованості боржника, або встановлювали б прострочення ним виконання зобов`язання на час вчинення виконавчого напису, суду теж не надано.З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 7-13, 81, 141, 263, 265, 280-284 ЦПК України, на підставі ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року (в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису), Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису), з урахуванням Постанови Верховного Суду від 14 серпня 2019 року по справі № 569/8884/17, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (, вул. Січових Стрільців, 77, м. Київ, 04053), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Київ Кравцов Олександр Олександрович (вул. Саксаганського, 57а/1, м. Київ, 03032), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Київ Кравцова Олександра Олександровича, який зареєстрований в реєстрі № 1171 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм альянс» заборгованість за кредитним договором № R4В від 06.02.2014 року за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року в сумі 47130,98 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на користь ОСОБА_1 кошти судового збору в розмірі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення суду складено 28 грудня 2020 року.

Головуючий суддя: Кусік І.В.