621/3304/20
У Х В А Л А

іменем України

29 грудня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Бібіка О.В.

з участю секретаря Горобець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», зацікавлені особи Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Акціонерне товариство «Укрсиббанк», ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, боржник: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2020 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулася до суду із заявою, зацікавлені особи ПАТ «Дельта Банк», АТ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого документа, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, а саме, замінити сторону стягувана з ПАТ «УкрСиббанк», як вибулої сторони, на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», , (адреса: 49089, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Автотранспортна, будинок 2, офіс 205, п/р № НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299) по справі від 21 жовтня 2010 року у цивільній справі №2-3817; видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-3817 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 11 квітня 2008 року у сумі 131822 (сто тридцять одна тисяча вісімсот двадцять дві) грн. 82 коп та судових витрат по сплаті судового збору по 659 (шістсот п`ятдесят дев`ять) грн. 12 коп., з кожного, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі по 60 (шістдесят) грн., з кожного, а всього 1438 (одна тисяча чотириста тридцять вісім) грн. 23 коп. стосовно боржника ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 із зазначенням нового стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»; поновити строк для пред`явлення до примусового виконання дублікату виконавчого листа про стягнення заборгованості по справі № 2-3817.

На обгрунтування заяви зазначено, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2010 року у цивільній справі №2-3817 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 11 квітня 2008 року, задоволено в повному обсязі, а саме: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 11 квітня 2008 року у сумі 131822,82 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати по сплаті судового збору по 659 (шістсот п`ятдесят дев`ять) грн. 12 коп. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі по 60 (шістдесят) грн., з кожного, а всього 1438 (одна тисяча чотириста тридцять вісім) грн. 23 коп.

11 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» укладено Договір поруки №П/0 від 11 квітня 2008 року, згідно кредитного договору № 0 від 11 квітня 2008 року, в забезпеченні вимог Кредитора за належне виконання позичальником ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором.

Згідно Договору поруки, а саме: п.п. 1.2 Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник. Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання зобов`язань, вказаних у п. 1.1. Договору Поруки повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо.

Відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстрованого в реєстрі за №№ 2949, 2950 між ПАТ «Укрсиббанк» в якості Продавця та ПАТ «Дельта Банк» в якості Покупця, а саме підпункту (а) пункту 2.1. Продавець погоджується продати (відступити) Права вимоги за кредитами та передати їх Покупцеві. Відповідно до підпункту (а) пункту 2.3. право вимоги за кредитним договором №0 від 11 квітня 2008 року укладеного з ОСОБА_2 (далі - Кредитний договір) перейшло до ПАТ «Дельта Банк».

Згідно Договору №2127/К про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги від 14.01.2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В., зареєстрованого в реєстрі за №9, право вимоги за кредитним договором №0 від 11 квітня 2008 року, укладені між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» право вимоги перейшло до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», на підставі договору купівлі - продажу прав вимоги, який укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», посвідченого 08.12.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., реєстровий номер 2949, 2950) та ОСОБА_2 , первісний кредитор - ПАТ «Дельта Банк» відступив права вимоги на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» - (новий кредитор), адреса: 49089, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд.2, офіс 205; , п/р № НОМЕР_3 в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

На теперішній час, згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників та сайту автоматизованої системи жодного відкритого виконавчого провадження з виконання рішення Зміївського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2010 року у цивільній справі №2-3817 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 11 квітня 2008 року з ОСОБА_2 не знайдено.

При передачі кредитного договору №0 від 11 квітня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк»; договору поруки №П/0 від 11 квітня 2008 року укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» за договором про купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстрованого в реєстрі за №№ 2949, 2950 та договору №2127/К про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги від 14.01.2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В., зареєстрованого в реєстрі за №9, право вимоги за Кредитним договором, перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

В той же час, в кредитній справі №0 , яку було передано від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», виконавчий лист по справі №2-3817 про стягнення заборгованості за кредитним договором стосовно боржника ОСОБА_2 відсутній.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про день слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку, проте їх неявка не перешкоджає розгляду даної заяви. (ч. 3 ст. 442 ЦПК України).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і докази, надані на підтвердження обставин, якими обґрунтовується заява, дійшов наступного.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2010 року у цивільній справі №2-3817 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 11 квітня 2008 року, задоволено в повному обсязі, а саме: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 11 квітня 2008 року у сумі 131822,82 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати по сплаті судового збору по 659 (шістсот п`ятдесят дев`ять) грн. 12 коп. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі по 60 (шістдесят) грн., з кожного, а всього 1438 (одна тисяча чотириста тридцять вісім) грн. 23 коп.

Відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстрованого в реєстрі за №№ 2949, 2950 між ПАТ «Укрсиббанк» в якості Продавця та ПАТ «Дельта Банк» в якості Покупця, а саме підпункту (а) пункту 2.1. Продавець погоджується продати (відступити) Права вимоги за кредитами та передати їх Покупцеві. Відповідно до підпункту (а) пункту 2.3. право вимоги за кредитним договором №0 від 11 квітня 2008 року укладеного з ОСОБА_2 (далі - Кредитний договір) перейшло до ПАТ «Дельта Банк».

Згідно Договору №2127/К про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги від 14.01.2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В., зареєстрованого в реєстрі за №9, право вимоги за кредитним договором №0 від 11 квітня 2008 року, укладені між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» право вимоги перейшло до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», на підставі договору купівлі - продажу прав вимоги, який укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», посвідченого 08.12.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., реєстровий номер 2949, 2950) та ОСОБА_2 , первісний кредитор - ПАТ «Дельта Банк» відступив права вимоги на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» - (новий кредитор), адреса: 49089, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд.2, офіс 205; , п/р № НОМЕР_3 в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

На теперішній час, згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників та сайту автоматизованої системи жодного відкритого виконавчого провадження з виконання рішення Зміївського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2010 року у цивільній справі №2-3817 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 11 квітня 2008 року з ОСОБА_2 не знайдено.

При передачі кредитного договору №0 від 11 квітня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк»; договору поруки №П/0 від 11 квітня 2008 року укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» за договором про купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстрованого в реєстрі за №№ 2949, 2950 та договору №2127/К про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги від 14.01.2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В., зареєстрованого в реєстрі за №9, право вимоги за Кредитним договором, перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Згідно частин 1, 2, 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на корись чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батлькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Згідно частини 1 статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з системного аналізу статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі, бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, а також у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 711/10368/2012 (провадження № 61-11549св19), від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц (провадження № 61-29966св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. При цьому, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду, позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 2/581/10, провадження № 61-1454св19.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з пунктом 17.4 розділу VIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

До заяви про видачу дублікату виконавчого листа мають бути додані: довідка стягувача, державного виконавця чи органу зв`язку про втрату виконавчого листа; при втраті виконавчого листа стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що виконавчий лист втрачено і до виконання не пред`явлено.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі наданих заявником доказів, суд дійшов висновку про доведеність обставин, викладених у заяві та наявність підстав для задоволення заяви у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 433, 442 ЦПК України, п. 17 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», зацікавлені особи Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Акціонерне товариство «Укрсиббанк», ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, боржник: ОСОБА_2 - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (, адреса: 49089, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Автотранспортна, 2 офіс 205, п/р НОМЕР_1 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299) у виконавчому провадженні по виконаннню рішення Зміївського районного суду Харківської області № 2-3817 від 21.10.2010.

Видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-3817 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 11 квітня 2008 року у розмірі 131822 (сто тридцять одна тисяча вісімсот двадцять дві) грн. 82 коп та судових витрат по сплаті судового збору по 659 (шістсот п`ятдесят дев`ять) грн. 12 коп., з кожного, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі по 60 (шістдесят) грн., з кожного, а всього 1438 (одна тисяча чотириста тридцять вісім) грн. 23 коп. стосовно боржника ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , із зазначенням нового стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Поновити строк для пред`явлення до примусового виконання дублікату виконавчого листа про стягнення заборгованості по справі № 2-3817.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 29.12.2020.

Суддя -