ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7134/19
Провадження № 2/362/1066/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2020 року Васильківський міськрвйонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участю секретаря Харченко А.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування,
У грудні 2019 року приватне акціонерне товариство Страхова компанія (далі- ПАТ СТ) «ПЗУ Україна» в особі представника ТОВ «Бізнес Ассіст звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на їх користь відшкодування в порядку регресу витрати, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 2500,00 гривень та судові витрати у справі.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 квітня 2017 року о 13 год. 28 хв. ОСОБА_1 в м. Києві на пл. Вокзальна, 1, керуючи транспортним засобом «Nissan Leaf», державний номер НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, водієм якого був ОСОБА_2 . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.05.2018 року у справі № 760/7589/17 ОСОБА_1 було визнано винним у вказаному ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП, було застраховано ТОВ «ОКСІ ТАКСІ» в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за полісом АК/5758330.
Потерпілий своєчасно звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із повідомленням про ДТП від 17.04.2017 року, та заявою про виплату страхового відшкодування від 30.05.2017 року та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплатила потерпілій стороні ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 2500 гривень.
Враховуючи ту обставину, що постраждала від ДТП особа отримала страхове відшкодування від ПрАТ СК «ПЗУ Україна», то до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в порядку ст. 1191 ЦК України та ст. 33.1, 33.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2019 року прийнято вказану цивільну справу до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.49-50).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, у випадку існування підстав для винесення заочного рішення, не заперечує проти винесення такого рішення (а.с. 55).
ОСОБА_1 , який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 58,6674) та у порядку ч. 11 статті 128 ЦПК України (а.с.76), не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Інших клопотань від жодної із сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року у справі № 760/7589/17, ОСОБА_1 внаслідок порушення ним п.2.3 (б); 10.1 ПДР України було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17 квітня 2017 року о 13 год. 28 хв. в м. Києві на пл. Вокзальна, 1 та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.33).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
На момент настання ДТП, автомобіль ««Nissan Leaf», державний номер НОМЕР_1 був застрахований в ТОВ «ОКСІ ТАКСІ» в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за полісом АК/5758330.
30.05.2017 року відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_2 , як потерпіла особа звернувся із заявою про відшкодування шкоди до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (а.с.25-28).
Відповідно до Страхового Акта №00222366 автомобіль марки «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження, у розмірі вартості відновлювального ремонту на суму 22 512, 40 грн., що підтверджується відповідною ремонтною калькуляцією (а.с.36-37).
ПрАТ СК «ПЗУ Україна» з метою врегулювання спору у позасудовому порядку 12 вересня 2018 року на адресу ОСОБА_1 було направлено Лист-претензію з вимогами добровільно відшкодувати позивачу понесені ним матеріальні збитки, яка ОСОБА_1 не виконана (а.с.41).
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
У відповідності до вимог пунктів 33.1, 33.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), усвідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
ОСОБА_1 не повідомив позивача про настання страхової події своєчасно. Про наявність поважних підстав таких дій страховику невідомо.
Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 33.1, 33.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Пункт г. ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює, що страховик / після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту.
Згідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки.
Відповідно до п.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно п.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.92, зокрема у її п. 2, роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Згідно із положенням ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Враховуючи, що в судовому засіданні на підставі зібраних доказів установлено, що з вини ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої він пошкодив транспортний засіб «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_2 , належний ОСОБА_2 , який в свою чергу отримав страхове відшкодування від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» до якого перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, оскільки останній під час настання страхового випадку за його участю не повідомив страховика у строки і за умов страхову компанію, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1921,00 гривень судового збору.
Керуючись статтями 990, 993, 979, 988, 1188, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258-259, 265, 268, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,
Позов приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування у розмірі 2500,00 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» судові витрати по справі у розмірі 1 921, 00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Текст рішення виготовлено 14.12.2020 року.
Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко