Справа № 645/4912/20
Провадження № 2/645/1874/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.

секретар судового засідання - Волкова А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 04.06.2013 року в загальному розмірі 19567,72 грн. та судових витрат у розмірі 2102,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 04.06.2013 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2600,00 грн., який подальше був неодноразово змінено, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач порушила, внаслідок чого станом на 12.05.2020 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 19567,72 грн., яка складається з наступного: 18759,92 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 807,80 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідач добровільно взятих на себе зобов`язань не виконує, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.09.2020 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

13 жовтня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила суд у задоволені позову відмовити. Відзив обґрунтовано тим, що з матеріалів справи вбачається, що відповідачу було надано картку № НОМЕР_1 , із терміном дії 09/16, сума кредитного ліміту 2600 грн. Разом з тим, у наданих позивачем матеріалах відсутні дані про вид карти, умови кредитування та умов встановлення відповідальності у вигляді пені, штрафів за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Також у вказаній анкеті - заяві відсутні відомості про те, що відповідач фактично отримала Пам`ятку клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи та була ознайомлена з їх змістом під розпис. Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг відповідачем не підписаний, а відомості з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. При цьому не можна брати до уваги умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», оскільки в заяві - анкеті відсутні відомості про вид картки, яку було видано відповідачу, а банком не зазначено якою карткою користувався відповідач. Після закінчення строку дії кредитного договору, в рамках якого відповідачці була видана картка № НОМЕР_1 , їй неодноразово перевипускалися картки та змінювався кредитний ліміт. У той же час банком не надано суду доказів про те, які Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку діяли після закінчення строку дії кредитного договору і які вона розуміла. Оскільки сторони по справі не обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів використання договірних зобов`язань - є підстава для відмови в позові банку в частині стягнення на його користь з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками. Слід врахувати, що прострочене тіло кредиту - це не грошові кошти, які були фактично отримані відповідачем. Як вбачається з довідки наданої позивачем до матеріалів справи - максимальний розмір кредитного ліміту, який був схвалений для відповідача, складає 8500,00 грн. Додатково відповідач у своєму відзиві просив суд застосувати до позовних вимог позовну давність, оскільки у спірних правовідносинах між позивачем і відповідачем кінцевий термін виконання кредитного зобов`язання відповідає строку дії картки. Строк дії картки № НОМЕР_1 , що була видана відповідачу під час підписання анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, визначений до вересня 2016 року. Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов`язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення не має.

23 жовтня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив. У своїй відповіді на відзив позивач, зокрема, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що відповідач ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 04.06.2013 року. Позивачем надано виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово - економічні експертизи по справі не призначались. Твердження відповідача, що в матеріалах справи відсутні докази ознайомлені відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки у заяві підписаній клієнтом зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Щодо перевипуску кредитних карт, у відповіді на відзив зазначено, що ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 04.06.2013 року, отримала картки №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 03.2021 року. Відповідач здійснював погашення заборгованості вже на перевипущені картки, що підтверджує їх отримання відповідачем. До певного часу відповідач виконував умови договору в повному обсязі, що дає підстави вважати, що відповідач знав про умови кредитування та знав свої зобов`язання за кредитом, тому посилання відповідача на необізнаність щодо умов договору не має прийматись до уваги.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання представника позивача за довіреністю Савіхіна А.М. про розгляд справи без її участі, в якому вона підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. У відзиві окремим пунктом просила розглянути справу за її відсутності.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 04.06.2013 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2600,00 грн., який подальше був неодноразово змінено, останній раз 18.07.2017 року до 8500,00 грн (а.с.44), у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За положеннями ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав.

Відповідно п.2.1.1.2.1 кредитного договору для надання послуг банк надає клієнту картку, її вид визначено в Пам`ятці клієнта/Довідці об умовах кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата отримання картки, яку вказано в заяві.

Як вбачається з Анкети заяви о приєднанні до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 04.06.2013 року, яку підписано відповідачем, визначити вид картки не можливо, оскільки в анкеті відсутні будь-які позначки в відповідних графах (а.с.46).

Позивачем додано до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» проте вказана довідка відповідачем не підписана (а.с.47).

Позивач зазначає, що в період дії кредитного договору ОСОБА_1 свої зобов`язання порушила, внаслідок чого станом на 12.05.2020 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 19567,72 грн., яка складається з наступного:

18759,92 грн. - заборгованість за кредитом;

807,80 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач заперечувала ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг.

Докази того, що саме з цими Умовами та правилами надання банківських послуг відповідача було ознайомлено в день отримання кредиту матеріали справи не містять.

Відповідно довідки про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я ОСОБА_1 відповідачу неодноразово було змінено кредитний ліміт, максимальна сума, яку було надано відповідачу складає 8500,00 грн. (а.с.44).

Як вбачається з виписки за договором б/н станом на 14.05.2020 року позивачем щомісячно нараховувались відсотки за користування кредитним лімітом та пеня. Проте, у зв`язку з тим, що фактичний розмір відсотків та пені і штрафів не узгоджено сторонами по справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача відсотків, штрафів та пені, за рахунок яких, згідно розрахунку, наданого позивачем, було збільшено розмір заборгованості.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач не заперечувала факту отримання кредитного ліміту в розмірі 8500,00 грн. та звернула увагу суду, що прострочене тіло кредиту не є грошовими коштами, які були фактично отримані відповідачем, у зв`язку з чим вважала позовні вимоги про стягнення з неї заборгованості в розмірі 18739,92 грн безпідставними.

У той же час, розрахунку, який би підтвердив відсутність заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі встановленого кредитного ліміту у сумі 8500,00 грн суду відповідач не надала.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом у сумі 8500,00 грн.

Окрім того, відповідач просила суд застосувати до вимог позивача позовну давність. Клопотання обґрунтоване тим, що у спірних правовідносинах між позивачем і відповідачем кінцевий термін виконання кредитного зобов`язання відповідає строку дії картки. Строк дії картки № НОМЕР_1 , що була видана відповідачу під час підписання анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, визначений до вересня 2016 року. Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов`язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення не має.

Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання, згідно із ч.3 ст.254 ЦК, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язаний його початок (ст.253 ЦК).

Відповідно ст. 256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).

Початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК).

За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 (постанова Верховного Суду від 27 лютого 2019 року по справі №357/5654/17-ц) картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (статті 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Позивач звернувся до суду з позовом 27 серпня 2020 року. Строк дії виданої кредитної картки НОМЕР_4 вказано - 03/21, тобто до 2021 року, датою відкриття зазначено 18.07.2017 року (а.с.45).

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій (постанова Верховного Суду по справі №668/8830/15-ц від 07.06.2018 року).

При дослідженні наданих позивачем розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, судом встановлено, що відповідач користувалася карткою № НОМЕР_4 , про це свідчить виписка за договором б/н, де вказано, що 23.04.2020 року було здійснено поповнення готівкою своєї картки через термінал на суму 995,00 грн., 10.04.2020 року поповнення готівкою на 2488,00 грн., 24.03.2019 року переказ зі своєї картки на суму 980,00 грн. Факт здійснення вказаних платежів також не заперечувалось і самим відповідачем.

Вчинення відповідачем вказаних дій, відповідно до положень статті 264 ЦК України, свідчать про переривання строку позовної давності. У зв`язку з чим, клопотання про застосування строку позовної давності до заявлених вимог задоволенню не підлягає.

Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.06.2013 року в розмірі 8500 грн( вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., яка складається з наступного: 8500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https://fr.hr.court.gov.ua

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - АТ КБ «Приват Банк», , рах. № НОМЕР_5 , МФО № 305299, юридична адреса: 010601, м. Київ, вул. М. Грушевського, 1 Д, адреса для кореспонденції: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 11.11.2020 року.

Суддя -