Справа № 148/2112/19
Провадження № 22-ц/801/2015/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саламаха О. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 рокуСправа № 148/2112/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Рибчинського В. П., Голоти Л. О.,

розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, в приміщенні апеляційного суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій» до

ОСОБА_1 , Тиврівської районної державної адміністрації Вінниць-

кої області про визнання незаконним, скасування рішення про державну

реєстрацію прав та їх обтяжень,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тульчинсь-кого районного суду Вінницької області від 15 вересня 2020 року про відмову у поновленні строку на звернення із заявою щодо перегляду заочного рішення цього суду від 12 лютого 2020 року, постановлену у приміщенні суду у м. Туль-чині Вінницької області за головування судді Саламахи О. В., повний текст якої складений 18 вересня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 лютого 2020 позов Товариства з обмеженою відповідальністю ( далі - ТОВ ) «Меркурій» задоволений, визнане незаконним і скасоване рішення про держав-ну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер від 11 червня 2019 року 47294031, номер запису 31944272, згідно якого ОСОБА_1 зареєстрував право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, з подальшим внесенням запису про скасування державної ре-єстрації прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Стяг-нуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Меркурій» судовий збір у розмірі 960,50 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 гривень. З Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької області на користь ТОВ «Меркурій» стягнутий судовий збір у розмірі 960,50 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 гривень (т. 1, а. с. 189-193 ).

09 липня 2020 року засобами поштового зв`язку представником ОСОБА_1 адвокатом Киришовим О. В. направлена до суду заява про перегляд вище-зазначеного заочного рішення суду, яка отримана судом першої інстанції 13 липня 2020 року. Адвокат просив поновити йому строк звернення до суду із да-ною заявою, обґрунтовуючи його пропуск тим, що у судовому засіданні 12 лю-того 2020 року його довіритель ОСОБА_1 присутнім не був, повний текст за-очного рішення оприлюднений у Єдиному державному реєстрі судових рішень 25 лютого 2020 року і з цього часу відповідачу стало відомо про його наявність. Посилаючись на норми статті 284, пункту третього Розділу ХІІ «Прикінцеві по-ложення» ЦПК України щодо строків подання заяви про перегляд заочного рі-шення з урахуванням їх продовження на строк дії карантину, адвокат вважає причини пропуску процесуального строку поважними, відповідно просив заоч-не рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 лютого 2020 року скасувати, справу призначити до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження ( т. 2, а. с. 28-31, 43 ).

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 15 вересня 2020 року відмовлено у поновленні строку звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 12 лютого 2020 року; заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Киришова О. В. про перегляд заочного рі-шення залишена без розгляду ( т. 2, а. с. 77-78 ).

Не погоджуючись із такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, просить оскаржувану ухвалу суду від 15 вересня 2020 року скасувати, справу направити для розгляду до суду першої інстанції. Скаржник вважає ухвалу суду незаконною, постановленою з пору-шенням норм процесуального права. Зазначає, що у судовому засіданні 12 лю-того 2020 року він присутнім не був, копію вступної та резолютивної частин за-очного рішення отримав 18 лютого 2020 року, копію повного тексту рішення суду отримав 21 лютого 2020 року. З урахуванням норм статті 284 ЦПК Укра-їни кінцевий термін подання заяви про перегляд заочного рішення до 13 березня 2020 року. Однак з 12 березня 2020 року на території України введений каран-тин. При цьому згідно пункту третього Розділу ХІІ ЦПК України строк подан-ня, зокрема, заяви про перегляд заочного рішення продовжується на строк дії такого карантину. Заяву про перегляд заочного рішення представником ОСОБА_2 подано 09 липня 2020 року, тому, з урахуванням викладеного, ад-вокат мав право на поновлення строку для її подання.

26 жовтня 2020 року до апеляційного суду надійшов відзив директора ТОВ «Меркурій» Кліпача Л. А. на апеляційну скаргу відповідача, де зазначається, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Посилаючись на норми статті 284 ЦПК України, представник позивача вказує, що кінцевим терміном подання заяви про перегляд заочного рішення було 12 березня 2020 року. Підтвердження обставин пропуску строку, про які вказує ОСОБА_1 , немає. Крім того судом першої інстанції розглядалася заява Тиврівської районної державної адміністра-ції Вінницької області також про перегляд заочного рішення від 12 лютого 2020 року, скаржник та його представник були присутні у судовому засіданні під час її розгляду. Тобто має місце недобросовісне користування відповідачем ОСОБА_3 своїми процесуальними правами.

Колегія суддів апеляційного суду, розглянувши справу за наявними у ній матеріалами, дослідивши представлені сторонами докази, проаналізувавши в сукупності доводи кожного з учасників справи та підґрунтя заявлених вимог і заперечень на них, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не під-лягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, вона є обгрунтованою, об`єктивною, такою, що відповідає фактичним обстави-нам справи.

Відмовляючи ОСОБА_1 у поновленні строку звернення до суду із зая-вою про перегляд заочного рішення та залишаючи таку заяву без розгляду, суд першої інстанції, керуючись нормами статей 127, 284, пункту третього Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, не знайшов доведеним ознайомлен-ня заявника з повним текстом заочного рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень 25 лютого 2020 року, зважаючи на наявну у матеріалах справи розписку про його отримання 21 лютого 2020 року. Також суд не визнав поваж-ними причини пропуску ОСОБА_1 строку для подання заяви про перегляд заочного рішення через обмеження, впроваджені у зв`язку із карантином. Так у період з 30 квітня до 29 травня 2020 року Тульчинським районним судом Він-ницької області розглядалася заява відповідача Тиврівської райдержадміністра-ції Вінницької області про перегляд заочного рішення від 12 лютого 2020 року. У судовому засіданні 29 травня 2020 року був присутній представник відпові-дача ОСОБА_1 адвокат Киришов О. В., відповідно у цієї сторони справи бу-ла реальна та об`єктивна можливість вчасно подати в суд заяву про перегляд за-очного рішення.

З такими висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі суду, слід погодитися, вони є вірними, об`єктивними та обґрунтова-ними.

Оскаржуючи судову ухвалу, відповідач ОСОБА_1 зазначає, що ним про-пущений строк для подання заяви про перегляд заочного рішення з поважних причин, зважаючи на дату отримання ним ухвали суду 21 лютого 2020 року, кінцевий строк для подання заяви становить 12 березня 2020 року. Проте з 12 березня 2020 року на території України введений карантин, тому відповідно до положень ЦПК України в редакції, чинній на час подання заяви, він має право на продовження терміну для подання заяви на строк дії карантину.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з доводами скаржника з огляду на наступне.

Згідно статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втра-чається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, як-що визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодек-сом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною третьою статті 284 ЦПК України передбачено, що учасник спра-ви, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошен-ня, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його пе-регляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду . Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних при-чин.

Як дійсно убачається з матеріалів справи у день проголошення заочного рі-шення 12 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_1 був відсутнім у судовому засіданні. Копія скороченого заочного рішення йому надіслана 12 лютого 2020 року, отримана ним 18 лютого 2020 року (т. 1, а. с. 187, 195 ). Копію повного тексту рішення ОСОБА_1 отримав у приміщенні суду 21 лютого 2020 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи його розпискою ( т. 1, а. с. 198 ). Тобто, зважаючи на дату отримання копії повного тексту заочного рішен-ня, останнім днем подання заяви про перегляд заочного рішення дійсно є 12 бе-резня 2020 року.

Разом із тим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіра-торної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( із змі-нами ) на усій території України, починаючи з 12 березня 2020 року, встановле-ний карантин.

Відповідно до пункту третього Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України ( в редакції, чинній на час подання ОСОБА_1 заяви про перегляд заочного рішення суду ) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Мініс-трів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби ( COVID-19 ), визначені статтею 284 цього Кодексу строки, а також інші проце-суальні строки, зокрема, щодо подання заяви про перегляд заочного рішення продовжуються на строк дії такого карантину.

Уже під час дії карантину представником ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку 09 липня 2020 року направлена до суду заява про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду, що отримана су-дом першої інстанції 13 липня 2020 року ( т. 2, а. с. 28-31, 43 ), де ним одночас-но порушується питання про поновлення строку для її подання, зокрема, через обмеження, впроваджені у зв`язку із карантином.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що строк для подання заяви про перегляд заочного рішення законом продовжений на строк дії карантину, а по-силання на те, що особа пропустила строк через оголошення карантину може враховуватися як поважна причина. Однак за фактичних обставин, що мають місце у цій конкретній справі, апеляційний суд критично оцінює до-води скаржника щодо поважності причин пропуску строку для подання заяви.

Як уже зазначалося для подання заяви про перегляд заочного рішення від-повідачу законом надане право на поновлення пропущеного строку за умови дотримання встановлених строків ( 20 днів ) для подання заяви про перегляд та-кого судового рішення. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, утримуватися від ви-користання прийомів, пов`язаних із зволіканням у розгляді справи, а також мак-симально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для приско-рення процедури слухання. Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особ-ливої старанності при захисті своїх інтересів ( рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Герма-нії» ( Тeuschler v. Germany )).

Проте з огляду на результат розгляду цієї цивільної справи по суті, на заяв-лений ОСОБА_1 власний інтерес у перегляді заочного рішення, слід заува-жити, що заявником навіть у останній день строку не була подана заява про пе-регляд зачного рішення суду, хоча реальних перешкод для такої процесуальної дії не існувало. У матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо неможли-вості для скаржника подати заяву про перегляд заочного рішення у межах двад-цятиденного строку, а не у останній день цього строку. Натомість, як убачаєть-ся із матеріалів справи, Тульчинським районним судом Вінницької області під час дії карантину 29 травня 2020 року розглянута заява відповідача Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької області про перегляд заочного рі-шення цього суду від 12 лютого 2020 року. Відповідач ОСОБА_1 достеменно був обізнаний про її розгляд, особисто брав участь у судовому засіданні 29 травня 2020 року та реалізовував свої процесуальні права, зокрема, ним вислов-лювалася власна позиція як учасника справи щодо цієї заяви.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду вважає, що навіть за встановлених карантинних обмежень ОСОБА_1 , перебуваючи у суді, зважаю-чи, що тільки останній день строку подання заяви про перегляд заочного рішен-ня співпав із датою початку карантину, мав можливість подати заяву про пе-регляд заочного рішення з огляду на його власний інтерес як відповідача у ви-рішенні даного питання. Але така заява подана лише 09 липня 2020 року із значним пропуском процесуального строку для її подання.

Відтак належить погодитися з висновком суду першої інстанції про відсут-ність підстав для поновлення заявнику процесуального строку, встановленого для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Кон-венції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різ-ними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та від-мінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодав-ства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином питання, чи виконав суд свій обов`язок стосовно подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначене тільки у світлі конкретних обставин справи ( Про-ніна проти України, № 63566/00, § 23, Європейський суд з прав людини, від 18 липня 2006 року ). Оскаржувана ухвала суду відповідає критерію обґрунтова-ності судового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність, обґрунтованість і справедливість постановленої судом оскаржуваної ухвали, колегія суддів не знаходить законних підстав для задоволення скарги.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним су-дом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність, обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції зали-шає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матері-ального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеля-ційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволен-ня.

Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 15 вересня 2020 року про відмову ОСОБА_1 , його представнику адво-кату ОСОБА_5 у поновленні строку на звернення до суду із заявою щодо перегляду заочного рішення цього суду від 12 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій» до ОСОБА_1 , Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання незаконним і скасування рішен-ня про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді В. П. Рибчинський

Л. О. Голота