Справа № 761/8247/20
Провадження № 2/761/4982/2020
У Х В А Л А

03 листопада 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, поданих представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 по справі № 761/8247/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 761/8247/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

29.04.2020 ухвалою суду відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Учасникам справи встановлено строки для надання заяв по суті справи.

29.10.2020 від представника відповідача надійшли заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до яких останній просив проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, оскільки розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження є недоцільним, порушить не тільки права відповідача, а і права неповнолітньої дитини, яка також зареєстрована у спірній квартирі, так як позивач фактично просить у своїй позовній заяві вирішити питання про визначення місця проживання малолітньої дитини з одним із батьків.

Суд, дослідивши вказані заперечення, матеріали справи, дійшов висновку, що вони є необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно положень ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 4 ст. 19, ч. 1 ст. 274 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 19 ЦПК України, для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (ч. 2 ст. 274 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 277 ЦПК України, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно положень ч. 3 ст. 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

З огляду на зазначене, представником відповідача не обґрунтовано необхідність розгляду справи у загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання.

В свою чергу, саме лише посилання на таку необхідність без належного обґрунтування не може слугувати підставою для задоволення зазначеної заяви.

З урахуванням наведеного, заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Додатково суд роз`яснює, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право, зокрема, подавати докази.

При цьому, положення цивільного процесуального законодавства надають рівні можливості у визначеному положеннями ЦПК України порядку подавати докази як позивачу, так і відповідачу,- у тому обсязі, в якому сторони вважають за необхідне для підтвердження чи спростування обставин справи, на які вони посилаються як на підставу для задоволення позову чи своїх заперечень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 7 ст. 7, ст. 11, ч. 8 ст. 43, ст. 44, 49, 53, 71, 83, 84, 85, 86, 91, 93, 95, 183, 185, 187, 189, 190-196, 199, 257, ч. 2 ст.261, ст. ст. 272, 353-355. Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, поданих представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 по справі № 761/8247/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя: