У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" грудня 2020 р. Справа № 596/1826/20

Провадження № 2-н/596/28/2020

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, відповідно до якої просить суд: стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу пред`явлення заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Положеннями статті 161 ЦПК України регламентовано, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 1 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Заявником у заяві про видачу судового наказу свою адресу вказано: АДРЕСА_1 (без зазначення району та області) та адресу боржника ОСОБА_2 АДРЕСА_2 .

Як видно із матеріалів справи ОСОБА_1 в обґрунтування заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів не долучила доказів, що підтверджують факт сумісного проживання дітей з нею та перебування останніх на її утриманні.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, встановлено, що заявником при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей порушені вимоги ст. 163 ЦПК України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Однак, як вбачається з заяви про видачу судового наказу заявник просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання в тому числі повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Положення статті 161 ЦПК України не поширюються на вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Суд, перевіривши заяву й додані до неї матеріали, дійшов до висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити, оскільки стягувачем у вимозі ставиться питання про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що не передбачено ст. 161 ЦПК України та не дотримано вимог ст.163 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 163, 165 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складення до Тернопільського апеляційного суду безпосередньо або через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Е.М. Митражик