Ухвала

27 квітня 2020 року

місто Київ

справа № 641/1615/19

провадження № 61-6388ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Ступак О. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 березня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Територіальний підрозділ відділу адміністративних послуг Слобідського району м. Харкова Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку Харківської міської ради, Служба у справах дітей по Слобідському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 та малолітніх, неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 ; зобов`язати Територіальний підрозділ відділу адміністративних послуг Слобідського району м. Харкова Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку Харківської міської ради зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 .

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 04 березня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції зробив висновок, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що позивачем не доведено обставини, на які він посилався у позові як на підставу своїх вимог, не доведено факт порушення відповідачем права власності позивача на спірну квартиру, не доведено наявності, передбачених законом підстав для визнання відповідача та її дітей такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Суд апеляційної інстанції зробив висновок, що позивач, як власник житлового приміщення, не позбавлений права встановити такі умови та порядок користування квартирою, у разі невиконання відповідачем яких вимагати застосування правових наслідків, передбачених статтями 165, 168, 169 ЖК УРСР, статтею 321 ЦК України.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 . 30 березня 2020 року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:

- оскаржувані судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням судом норм матеріального права;

- оскаржувані судові рішення ухвалені без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема у постановах Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18), від 14 серпня 2019 року у справі № 702/101/18 (провадження № 61-42856св18);

- суд першої інстанції зробив помилковий висновок, що відповідач, її діти є членами родини позивача, оскільки ОСОБА_1 проживає окремо, не пов`язаний спільним побутом з відповідачем.

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу № 641/1615/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Територіальний підрозділ відділу адміністративних послуг Слобідського району м. Харкова Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку Харківської міської ради, Служба у справах дітей по Слобідському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 27 травня 2020 року.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

А. С. Олійник

О. В. Ступак