Дата документу 23.12.2020 Справа № 333/3282/20
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №333/3282/20 Головуючий в 1-й інстанції: Наумова І.Й.
Провадження №22-ц/807/3510/20 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді доповідача: Подліянової Г.С.,

суддів: Гончар М.С.,

Маловічко С.В.,

за участю секретаря Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» до Комунарського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_1 , треті особи: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК», ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулося до суду із позовом до Комунарського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_1 , треті особи: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК», ОСОБА_2 про визнання електронних торгів за лотом №419356 від 01 червня 2020 року щодо реалізації трикімнатної квартири, загальною площею 68,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , недійсними.

Свої позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» обґрунтувало тим, що 28 вересня 2007року між АКІБ «УкрСибБанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0.

Відповідно до умов Договору, Банк надав ОСОБА_2 60525 доларів США з кінцевим терміном погашення кредитної заборгованості не пізніше 27 вересня 2028 року. При цьому, ОСОБА_2 зобов`язався повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 600,00 доларів США. За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи здати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється в розмірі 10,5% річних з подальшим переглядом процентної ставки відповідно до умов договору.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 28 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вартановою О.С. за реєстраційним №2359 від 28 вересня 2007 року, предметом іпотеки за яким є квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2009 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за Кредитним договором №0 від 28 вересня 2007 року в розмір 471841,61 грн.

На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист, на підставі якого 21 січня 2011 року державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ було відкрито виконавче провадження №23772419.

08 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» уклали Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким на користь останнього відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №0 від 28 вересня 2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 .

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя замінено у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2-1039/10, виданого Заводським районним судом м. Запоріжжя 15 липня 2010 року стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

13 травня 2020 року між ТОВ «УкрДебт Плюс» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги №2245/К/1.

ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором №0 від 28 вересня 2007 року належним чином не виконує, загальна сума заборгованості складає 3775905,91 грн.

З інформації, розміщеній на сторінці ДП «СЕТАМ», ТОВ «УкрДебт Плюс», стало відомо, що 01 червня 2020 року предмет іпотеки квартира за адресою: АДРЕСА_1 , реалізована за результатами електронних торгів, відповідно до протоколу яких ОСОБА_1 визнано переможцем.

Предмет іпотеки було реалізовано в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом, виданим 05 березня 2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя у справі №812/3258/12 про стягнення заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» за кредитним договором, який не було забезпечено іпотекою зазначеної квартири.

У зв`язку з тим, що вищезазначеним грубо порушуються майнові права та інтереси ТОВ «УкрДебт Плюс», вони вимушені звернутися до суду з позовом за захистом своїх порушених прав, просили визнати електронні торги за дотом № НОМЕР_1 від 01 червня 2020 року щодо реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_1 недійсними.

В липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулося до судуз заявою про забезпечення позову, в якій вказувало, що з інформації, розміщеній на сторінці ДП «СЕТАМ», їм стало відомо, що 01 червня 2020 року предмет іпотеки квартира за адресою: АДРЕСА_1 , реалізована за результатами електронних торгів, відповідно до протоколу яких ОСОБА_1 визнано переможцем. На сьогодні стан аукціона визначено як «підписання протоколу».

Згідно чинного порядку реалізації арештованого майна, переможцю торгів буде видано акт, який буде підставою для перереєстрації майна за іншим власником, що може утруднити виконання рішення суду у випадку задоволення позову про визнання електронних торгів недійсними.

Із урахуванням зазначеного, ТОВ «УкрДебт Плюс» просило суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони посадовим особам Комунарського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро):

- складати акт про проведені електронні торги за лотом №419356 від 01 чераня 2020 року щодо реалізації трикімнатної квартири, загальною площею 68,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

- видавати або надсилати переможцеві електронних торгів підписаний та затверджений акт про проведені електронні торги за лотом № 419356 від 01 червня 2020 року щодо реалізації трикімнатної квартири, загальною площею 68,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

- знімати арешти та заборони, накладені органами державної виконавчої служби на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав) щодо трикімнатної квартири, загальною площею 68,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 до набрання рішенням суду по даній справі законної сили.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2020 року в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» до Комунарського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_1 , треті особи: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК», ОСОБА_2 , про визнання електронних торгів недійсними відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2020 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про забезпечення позову, задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ТОВ «УкрДебт Плюс» виходив з того, що подальше оформлення документів за правочином, дійсність якого оскаржується (оформлення документів та подальша реєстрація права власності за результатами оскаржуваного правочину), може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та призведе до ситуації, коли позивачу доведеться прикладати чимало зусиль для захисту свого права та законного інтересу, однак суд першої інстанції в порушення принципів розумності, співмірності відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходило.

Комунарський відділ Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_1 , треті особи: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК», ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень судових повісток до апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

23 грудня 2020 року на адресу апеляційного суду від Комунарського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки державному виконавцю необхіджно більш детально ознайомитися з апеляційною скаргою та підготувати відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до положень ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на вказане, колегія у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України ухвалила здійснювати апеляційний розгляд у відсутності учасників справи Комунарського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_1 , третіх осіб: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК», ОСОБА_2 , належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а клопотання Комунарського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки зазначені в клопотанні причини неявки в судове засідання є неповажними. З матеріалів справи вбачається, що Комунарський ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) отримав ухвалу про відкриття апеляційного провадження від 12 листопада 2020 року, копію апеляційної скарги , судову повістку 23.11.2020 року , тому мав достатньо часу та можливість вивчити апеляційну скаргу та підготувати відзив на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «УкрДебт Плюс» не є стороною виконавчого провадження в межах якого проводяться електронні торги. Здійснення заявлених заявником заходів забезпечення позову фактично зупиняє виконання рішення суду. Заявник в заявлених в заяві про забезпечення вимогах, по суті, вже просить виконати свої невирішені позовні вимоги до ухвалення рішення, у зв`язку з чим, суд враховуючи суть спору та заявлені заходи забезпечення позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами та права інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, прийшов до висновку, що вимоги про забезпечення позову задоволенню не підлягають.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, держава Україна несе обов`язок перед заінтересованими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, в якому зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема, і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулося до суду з позовом до Комунарського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_1 , треті особи: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК», ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними. (а.с. 1- 30).

Предметом позову є визнання електронних торгів недійсними.

28 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСибБанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого, Банк надав ОСОБА_2 60525 доларів США з кінцевим терміном погашення кредитної заборгованості не пізніше 27 вересня 2028 року. При цьо, ОСОБА_2 зобов`язався повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 600,00 доларів США. За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи здати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється в розмірі 10,5% річних з подальшим переглядом процентної ставки відповідно до умов договору. (а.с.10-14).

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 28 вересня2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вартановою О.С. за реєстраційним №2359 від 28 вересня 2007 року, предметом іпотеки за яким є квартира за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.15-16).

Відповідно до Договору №2245/К/1 про відступлення прав вимоги від 13 травня 2020 року, Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» відступлено Товариству з обмеженою відповідальнісю «УкрДебт Плюс» належні Банку права вимоги, в тому числі до ОСОБА_2 за Кредитним договором №0 та договорами по забезпеченню кредиту, в тому числі за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Вартановою О.С. за реєстраційним №2359 від 28 вересня 2007 року, предметом іпотеки за яким є квартира за адресою: АДРЕСА_2 .(а.с. 5-6).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 є предметом іпотеки на підставі Договору іпотеки, виданого 28 вересня 2007 року Приватним нотаріусом Вартановою О.С. Боржник: ОСОБА_2 , іпотекодержатель: Товариство з обмеженою відповідальністю «УкрДебт Плюс» (а.с. 9).

З Протоколу №482673 проведення електронних торігів вбачається, що 01 червня 2020 року відбулися торги з реалізації трикімнатної квартри, загальною площею 68,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 за 361 397,40 грн, переможцем торгів став ОСОБА_1 . (а.с.4).

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами першою, другою статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У пункті 5 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру (частина одинадцята статті 150 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність передбачає оцінку судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. (Дивись постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У рішенні Дейвіда Горнсбі (David Hornsby) та Ади Енн Горнсбі (Ada Ann Hornsby) проти Грецької Республіки, № 18357/91, § 40 від 19 березня 1997 року, у справі "Горнсбі проти Греції" (Case of Hornsby v. Greece), Європейський суд з прав людини зазначив, що "право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін".

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Схожий за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний із позовною вимогою, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову ТОВ « УКРДБТ ПЛЮС» у поданій заяві зазначає, що предмет іпотки, а саме, квартира: за адресою АДРЕСА_1 була реалізована в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом, виданим 05.03.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя у справі № 812/3258/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором, на підставі якого відкрито виконавче провадження, який не було забезпечено іпотекою зазначеної квартири. Отже, на думку ТОВ « Укрдебт Плюс», невжиття такого виду забезпечення як заборони посадовим особам Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального кправління Міністерства Юстиції ( м. Дніпро) складати акт про проведення електронних торгів за лотом № 419356 від 01.06.2020 року щодо реалізації вищезазначеної квартири, видавати або надсилати переможцям електронних торгів підписаний та затверджений акт про проведення електронних торгів щодо реалізації квартири знімати арешти та заборони, накладені органами державної виконавчої служби, заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зазначеної квартири, призведе до того, що буде порушено його право як іпотекодержателя зазначеної квартири, а в подальшому ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. У цій справі, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд взяв до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Фактично обраний позивачем спосіб забезпечення позову зупиняє виконання судового рішення у іншій справі № 812/3258/12.

Згідно зі статтею 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового процесу (рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"),

Європейський суд з прав людини 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Більше того, Європейський суд з прав людини вказує, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Заходи забезпечення позову, які просить застосувати Товариство з обмеженою відповідальністю «УкрДебт Плюс» фактично унеможливлюють та зупиняють виконання судового рішення, яке набрало чинності та підлягає обов`язковому виконанню у іншій справі.

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Аналогічна правова позиції була викладена в Постанові ВГСУ від 26 липня 2016 року по справі №910/29237/15, Постанові ВГСУ від 9 листопада 2015 року по справі №907/636/15.

При цьому, Верховний Суд не відступив від правових позицій, викладених у вказаних вище постановах. Аналогічні правові позиції викладені в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 331/1255/17, постанові Верховного Суду від 05 червня 2019 року по справі № 640/15430/16-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід ураховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, суд першої інстанції дійшов огрунтованого висновку, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Таким чином, зупинення продажу на публічних електронних торгах арештованого нерухомого майна, в тому й числі, призупинення документального оформлення документів за результатами електронних торгів, порушує права ПАТ " Дельта Банк», як стягувача у виконавчому провадженні, відтак обраний позивачем спосіб забезпечення позову не відповідає його меті та завданням цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для забезпечення позову не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, оскільки зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, виклавши в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, оскільки з матеріалів справи встановлено, що між сторонами виник спір з приводу оскаржуваних електронних торгів, які проведені в межах виконавчого провадження 01 червня 2020 року з приводу виконання судового рішення у іншій справі, ТОВ «УкрДебт Плюс» не є стороною виконавчого провадження в межах якого проводяться електронні торги та заявлені заходи забезпечення позову фактично зупиняють виконання рішення суду, суд першої інтанції, з дотриманням норм процесуального та матеріального права,з урахуванням співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та правами інших осіб, дійшов обгрунтованих висновків про необхідність відмови в задоволені заяви про забезпечення позову.

За наведених обставин судом першої інстанції на законних підставах відмовлено застосуванні заходів забезпечення позову.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

З огляду на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2020 року у цій справі, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному скарженню не підлягає.

Повна постанова складена 28 грудня 2020 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.