Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/271/20
Провадження №: 2-о/332/23/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі Безбородько І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжі цивільну справу за заявою поданою в порядку окремого провадження ОСОБА_1 в особі адвоката Астіон О.І., заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.
Заявниця звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заяви заначила про те, що з 27.06.2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Шлюбні відносини між сторонами почали порушуватись. Так, 03.02.2020 в ході чергового конфлікту ОСОБА_2 застосував до Заявниці фізичне насильство, яке виявилось у нанесенні їй побоїв, придушенні, а також викручуванні рук з метою вихопити мобільний телефон останньої. У зв`язку із цим, ОСОБА_1 звернулась до Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області із відповідною заявою, яку зареєстровано того ж дня за № 1477 та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ч. 1 ст.125 КК України, в рамках якого ОСОБА_1 була направлена до Запорізького обласного бюро СМЕ для проходження відповідної експертизи. Крім того, Заводським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області видано заборонний припис відносно ОСОБА_2 . Однак, враховуючи короткотривалий строк дії зазначеного припису, вжиті органами Нацполіції заходи не можуть убезпечити ОСОБА_1 від продовження насильства з боку ОСОБА_2 , - як по відношенню до неї, так і до малолітньої дитини. За таких підстав , в заяві просить зобов`язати ОСОБА_2 залишити місце проживання постраждалої особи за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою, обмежити спілкування ОСОБА_2 з постраждалою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
На виконання ухвали суду від 10.02.2020 року про витребування із Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області матеріалів кримінального провадження, розпочатого за заявою ОСОБА_1 (ЖЄО № 1477 від 03.02.2020) надано матеріали вищевказаного кримінального провадження.
У судовому засіданні заявниця та її представник підтримали вимоги викладені в заяві. Заявниця надала пояснення, аналогічні до викладених у заяві про видачу обмежувального припису.
Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, заяв та клопотань від нього до суду не надходило.
Згідно ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.
У судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_4 , яка суду пояснила, що заявниця приходиться їй донькою. Свідок обізнана в тому, що її доньку б`є ОСОБА_2 , крім того, свідок бачила на тілі своєї дочки синці. Після сварок з її донькою , ОСОБА_2 дзвонить їй як матері і погрожує. Також зауважує, що сварки між її донькою та ОСОБА_2 були на очах дитини і це дуже погано вплинуло на її психологічний стан і призвело до енурезу. Доньку до себе свідок забрати не може, оскільки свого житла після припинення з батьком заявниці ОСОБА_5 шлюбних відносин не має, та проживає у подруги.
У судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_5 , який суду пояснив, що заявниця приходиться йому донькою, яку він забрав до себе в будинок, оскільки чоловік доньки вчиняє домашнє насильство. Крім того, свідок наголосив, що бачив як зять кричав на його доньку.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.
Положеннями ст.26 Закону України передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 27.06.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 27.06.2015 року (а.с.20). Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 14.01.2016 року (а.с.21). Шлюбні відносини між сторонами почали порушуватись. Конфліктні ситуації між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувались на очах у їх 4-річної дитини. Так, 03.02.2020 в ході чергового конфлікту ОСОБА_2 застосував до ОСОБА_1 фізичне насильство, яке виявилось у нанесенні їй побоїв, придушенні, а також викручуванні рук з метою вихопити мобільний телефон останньої. Конфліктн ситуації між Заявницею та ОСОБА_2 відбувались на очах у їх 4-річної дитини У зв`язку із цим, ОСОБА_1 звернулась до Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області із відповідною заявою про вчинене кримінальне правопорушення внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 від 03.02.2020 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ч. 1 ст.125 КК України, в рамках якого ОСОБА_1 була направлена до Запорізького обласного бюро СМЕ для проходження відповідної експертизи. У відповідності до термінового заборонного припису Заводським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 06.02.2020 року вжито заходи відносно ОСОБА_2 строком на 3 доби з 06.02.2020 року по 09.02.2020 року із покладенням на останнього зобов`язань , а саме: залишити місце проживання постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи , заборони в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою (а.с.29). Однак, враховуючи короткотривалий строк дії зазначеного припису, вжиті органами Нацполіції заходи не можуть убезпечити ОСОБА_1 від продовження насильства з боку ОСОБА_2 , - як по відношенню до неї, так і до малолітньої дитини.

Суд частково погоджується із доводами заявниці, що наведені нею у заяві види обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника.

Вирішуючи вимогу заявниці щодо зобов`язання ОСОБА_2 залишити місце проживання постраждалої особи за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що у відповідності до копії договору купівлі продажу квартири від 01.02.2017 року 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , тобто дана квартира є спільною приватною частковою власністю сторін (а.с.15-18).

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідност.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство щодо заявниці, що свідчить про вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалих осіб, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи та показами учасників справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно видати обмежувальний припис.

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. ст.. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву подану в порядку окремого провадження ОСОБА_1 в особі адвоката Астіон О.І., заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 :

Обмежити спілкування ОСОБА_2 з постраждалою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою ОСОБА_1 .

Заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

Заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Заводський ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на профілактичний облік, а також відповідні органи виконавчої влади за місцем проживання заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Повний текст рішення виготовлено 14.02.2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Н.В.Марченко