Справа № 570/4924/19
Номер провадження 2/570/343/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року

Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

представника позивача адвоката Штогрін В.С.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за розпискою, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Рівненського районного суду Рівненської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь борг в розмірі 36628 грн. 70 коп. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 04.01.2019 р. відповідач отримав від позивача позику у розмірі 1450 доларів США, які зобов`язався повернути згідно складеної розписки до 01.06.2019 року. Однак відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, кошти не повернув в обумовлений строк. Відповідач не вчиняє жодних дій, спрямованих на добровільне повернення боргу.

Ухвалою суду від 28.11.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі.

17.01.2020 р. представником позивача подано письмову заяву №713 про зменшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Штогрін В.С. підтримала позовні вимоги, просить суд їх задовольнити з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та стягнути з віповідача борг за розпискою, три відсотки річних та проценти за користування позикою у загальному розмірі 33628 грн. 70 коп.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог визнав повністю.

Суд, вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, та оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно розписки відповідач ОСОБА_1 04.01.2019 р. взяв в борг у позивача ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1450 доларів США, які зобов`язався повернути згідно складеної розписки до 01.06.2019 року. Зі змісту розписки також вбачається, що у разі недотримання умов повернення коштів, відповідач зобов`язується сплатити пеню у розмірі 1 % від суми за кожен місяць прострочення.

Позивачем ОСОБА_2 на адресу відповідача було направлено вимогу від 09.09.2019 р. про погашення заборгованості за розпискою від 04.01.2019 р., що підтверджено копією поштової квитанції.

11.12.2019 р. до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, згідно якого вбачається, що відповідачем було перераховано на рахунок позивача ОСОБА_2 грошові кошти на загальну суму 3000 грн.

17.01.2020 р. до суду від представника позивача адвоката Штогрін В.С. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог на 3000 грн. та стягнути з відповідача ОСОБА_1 борг за розпискою, три відсотки річних та проценти за користування позикою у загальному розмірі 33628 грн. 70 коп.

Згідно зі ст. ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. ст.1046,1047 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Отже, відповідачем не оспорюється наявність розписки, якою підтверджується, що ОСОБА_1 04.01.2019 р. отримав у ОСОБА_2 в борг 1450 доларів США та зобов`язався їх повернути у визначений строк - до 01.06.2019 р.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України 18.01.2017 р. у справі №6-2789цс16 .

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених обставин робити відповідні правові висновки.

Такий же висновок зроблено Верховним судом України 18.09.2013 р. у справі № 6-63цс13 , від 11.11.2015 р. у справі № 6-1967цс15 та 12.04.2017 р. у справі № 6-487цс17 .

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

У постанові ВСУ від 13 грудня 2017 року у справі № 309/3458/14-ц зазначено наступне.

Верховний Суд України у постановах від 18 вересня 2013 року та 2 липня 2014 року виклав правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору незалежно від його найменування і з огляду на установлені результати - робити відповідні правові висновки.

Отже, наявна розписка підтверджує факт укладення між позивачем та відповідачем договору позики, оскільки у ній зазначено факт отримання відповідачем від позивача коштів у позику. Розписка підписана відповідачем ОСОБА_1 , що останній визнає. Крім того, відповідач визнає розмір заборгованості, пред`явлений позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, позивачу підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з актом про виконання договору №02/09 від 02.09.2019 р. про надання правничої допомоги, сума винагороди становить 3000 грн., яка відповідно до квитанції від 16.01.2020 р. сплачена позивачкою на користь АО "Скорпіон" та підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за розпискою - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за позикою по розписці, три відсотки річних та проценти за користування позикою у загальному розмірі 33 628 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн., та судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 384 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 . Повне судове рішення складено 27.01.2020 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.