Головуючий суду 1 інстанції - Попова О.М.
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 426/69/20
Провадження № 22-ц/810/706/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 листопада 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Дронської І.О.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 ,

на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 04 травня 2020 року, ухвалене у складі судді Попової О.М. в м. Сватове Луганської області,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 19 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/0098/82/115832, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 75000 грн, з остаточною датою повернення 19 листопада 2017 року.

Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, проте всупереч умов вказаного договору відповідач не здійснює своєчасні платежі у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам.

17 травня 2017 року між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір про відступлення права вимоги № 114-38, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 014/0098/82/115832 від 19 листопада 2007 року.

Крім того, 17 травня 2017 року між публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення права вимоги № 114/38-ДГ, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором № 014/0098/82/115832 від 19 листопада 2007 року.

В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 71111,39 грн, яка складається з: 36622,99 грн -за тілом кредиту, 14499,28 грн - по процентам за користування кредитом, 15388,12 грн - інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту та процентів, 4601 грн - 3% річних за прострочення сплати кредиту та процентів

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заборгованість за кредитним договором № 014/0098/82/115832 від 19 листопада 2007 року у розмірі 71111,39 грн та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 04 травня 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заборгованість за кредитним договором № 014/0098/82/115832 від 19 листопада 2007 року у розмірі 71111,39 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 36622,99 грн, заборгованості по нарахованих процентах у розмірі 14499,28 грн, суми інфляції - 15388,12 грн, 3% річних - 4601 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитних коштів за кредитним договором № 014/0098/82/115832 від 19 листопада 2007 року належним чином не виконав, у зв`язку чим утворилась заборгованість в сумі 71111,39 грн, яка підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до якого перейшло право вимоги за договором факторингу № 114/38-ДГ від 17 травня 2017 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , просить рішення Сватівського районного суду Луганської області від 04 травня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , вказує на те, що звертаючись до суду з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» зазначило адресу за якою зареєстрований відповідач м. Луганськ, проте ОСОБА_1 з 20 травня 2016 року зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З 20 жовтня 2015 року відповідачу на праві спільної часткової власності належить частина будинку АДРЕСА_1 . Крім того, з 27 січня 2017 року позивач здійснює підприємницьку діяльність на території міста Харкова. Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач на час звернення позивача до суду із даним позовом має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання в м. Харкові.

Проте, суд першої інстанції не вжив належних заходів щодо перевірки інформації про дійсне зареєстроване місце проживання відповідача та ухвалою від 31 січня 2020 року відкрив провадження у справі з порушенням територіальної юрисдикції суду.

Відповідач зазначає, що не був обізнаний про існування судового спору у даній справі, оскільки жодних повідомлень про судові засідання, процесуальних та інших документів від суду та позивача не отримував, про наявність судової справи відповідачу стало відомо лише після отримання від приватного виконавця постанову про відкриття виконавчого провадження від 13 вересня 2020 року з примусового виконання рішення суду, винесеного за результатами розгляду цієї справи.

Додатково відповідач зазначає, що як в матеріалах справи, так і на офіційному веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області відсутні відомості щодо розміщення оголошення про повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання у справі. Отже, на думку апелянта, суд першої інстанції порушив принципи рівності та змагальності сторін.

Також відповідач посилається на те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо доведеності позивачем належними та допустимими доказами наявності заборгованості відповідача за кредитним зобов`язанням в сумі, яка заявлена позивачем до стягнення.

Крім того, ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , до апеляційної скарги додана заява про застосування строків позовної давності, в якій відповідач зазначає, що не мав можливості заявити в суді першої інстанції про застосування строків позовної давності, оскільки як зазначалось в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не був обізнаний про існування судового спору у даній справі.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року позивачу роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» отримало копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі та апеляційну скаргу 09 жовтня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 123).

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», зазначило, що відповідно до кредитного договору № 014/0098/82/115832 від 19 листопада 2007 року укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , зареєстрованим місцем проживанням відповідача є АДРЕСА_2 . Позивач не отримував повідомлення від ОСОБА_1 про зміну місця проживання, як це передбачено п. 5.4 кредитного договору, а доводи відповідача щодо обізнаності про зміну місця проживання/реєстрації гуртуються виключно на припущеннях та не підтверджуються жодним доказом.

Також позивач посилається на те, що в тексті рішення Сватівського районного суду Луганської області від 04 травня 2020 року зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання, був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тобто, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Крім того, позивач вказує на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду в межах розміру заборгованості нарахованої банком, та у розмірі та у спосіб обумовлений кредитним договором.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, то позивач зазначає, що товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» скористалося своїм правом, передбаченим частиною другою статті 1050 ЦК України, і змінило строк виконання зобов`язань за кредитним договором, шляхом розміщення на офіційному веб-сайті позивача вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу (кредиту, відсотків, комісії) протягом 30-ти календарних днів, тому, на думку позивача, саме з 01 липня 2017 року починається перебіг позовної давності щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду у січні 2020 року, тобто в межах строку позовної давності.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження ОСОБА_1 отримав, як за місцем проживання, так і за адресою зазначеною для листування 08 жовтня 2020 року і 27 жовтня 2020 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 124,150). Представник відповідача копію ухвали про відкриття апеляційного провадження отримав 08 жовтня 2020 року (а.с. 125).

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 71111,39 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102 * 100 = 210200 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст.8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитних коштів за кредитним договором № 014/0098/82/115832 від 19 листопада 2007 року належним чином не виконав, у зв`язку чим за ним утворилась заборгованість в сумі 71111,39 грн, яка підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до якого перейшло право вимоги за договором факторингу № 114/38-ДГ від 17 травня 2017 року.

Проте, рішення суду першої інстанції постановлено із порушенням норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/0098/82/115832, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 75000 грн, з остаточною датою повернення 19 листопада 2017 року.

17 травня 2017 року між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір про відступлення права вимоги № 114-38, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 014/0098/82/115832 від 19 листопада 2007 року.

Крім того, 17 травня 2017 року між публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення права вимоги № 114/38-ДГ, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором № 014/0098/82/115832 від 19 листопада 2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 31 січня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд прави у судовому засіданні з викликом сторін на 28 лютого 2020 року. Також справа призначалась до розгляду на 31 березня 2020 року, на 04 травня 2020 року коли постановлено рішення суду. При цьому, 31 березня 2020 року судове засідання не проводилось у зв`язку з перебуванням судді у відпустці, що підтверджується довідкою (а.с. 67).

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату судового засідання заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Позивачем до позовної заяви додані ксерокопія заяви-анкети на отримання кредиту під заставу від 07 листопада 2007 року, ксерокопія кредитного договору № 014/0098/82/115832 від 19 листопада 2007 року, в яких адреса місця проживання відповідача ОСОБА_1 зазначена: АДРЕСА_2 .

Вказана позивачем у позовній заяві адреса місця проживання відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території України, проте в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач повідомлявся про дату, час та місце судових засідань, які призначались на 28 лютого 2020 року, 31 березня 2020 року та 04 травня 2020 року в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Відповідно до ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

В матеріалах справи міститься оголошення про постановлення ухвали та про виклик відповідача ОСОБА_1 (а.с. 52), в якому останній повідомлявся про призначення судового засідання на 28 лютого 2020 року об 11 год. 20 хвил.

На аркуші справи 63, 68 містяться оголошення про виклик відповідача, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, в яких Сватівський районний суд Луганської області повідомляв ОСОБА_1 про судові засідання призначені на 31 березня 2020 року та 04 травня 2020 року.

Так, в оголошеннях зазначено про повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання згідно ч. 1 ст. 128 ЦПК України, яка передбачає, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів.

Проте, позивачем у позовній заяві адреса місця проживання відповідача зазначена АДРЕСА_2 , яка знаходитьсяна тимчасово окупованій території України, тому суд зобов`язаний повідомляти відповідача про дату, час і місце судових засідань у відповідності до положень ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Крім того, в оголошеннях відсутнє посиланням на веб-адресу ухвали суду про відкриття провадження в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та оголошення не розміщені на офіційному веб-сайті судової влади України.

Зазначені обставини свідчать про те, що оголошення про виклик відповідача, які містяться в матеріал справи не відповідають вимогам ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідача, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, про що представник відповідача ОСОБА_2 зазначає в апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З аналізу наведеної процесуальної норми вбачається, що за загальним правилом позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Звертаючись до суду з даним позовом, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 014/0098/82/115832 від 19 листопада 2007 року.

Отже, предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За нормами ЦПК України не передбачено підсудність за вибором позивача або виключну підсудність для вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Отже, до позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають застосуванню загальні правила щодо територіальної підсудності пред`явлення позову за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи у січні 2020 товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося із позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який подано до Сватівського районного суду Луганської області.

Згідно ксерокопії заяви-анкети на отримання кредиту під заставу від 07 листопада 2007 року, ксерокопіі кредитного договору № 014/0098/82/115832 від 19 листопада 2007 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року долучені до матеріалів справи документи додані відповідачем до апеляційної скарги, оскільки розгляд справи судом першої інстанції проводився без участі сторін по справі, відповідач не повідомлявся про дату, час і місце розгляд справи, про що зазначалось вище.

Згідно копії витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, відповідач ОСОБА_1 , має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , дата реєстрації 20 травня 2016 року, а дата внесення до реєстру запитуваної інформації 12 жовтня 2018 року.

Позивачу на праві спільної часткової власності з 20 жовтня 2015 року належить 1/5 частина будинку АДРЕСА_1 , а з 02 листопада 2018 року - 3/10 частин вказаного будинку, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Отже, ОСОБА_1 , як на момент пред`явлення позову, та і на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Слід зазначити, що суд першої інстанції постановляючи ухвалу від 14 січня 2020 року про заборону вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням, розпорядженням в будь-який інший спосіб та з державною реєстрацією прав власності або інших речових прав на Ѕ житлового будинку, з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , не звернувся у відповідності до положень ч. 6 ст. 187 ЦПК України до Московського районного відділу у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області щодо надання інформації, а саме чи зареєстрований ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки відповідач у справі, яка підлягає розгляду за правилами загальної підсудності за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача фізичної особи, на час звернення товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» із позовом до суду мав зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання АДРЕСА_1 , на яке поширюється територіальна юрисдикція Московського районного суду м. Харкова, тому дана справа підсудна саме цьому суду.

Зважаючи на те, що предметом спору є стягнення заборгованості за кредитним договором, то позивач звернувся до суду із позовом із порушенням правил територіальної підсудності, визначеної ст. 27 ЦПК України.

Однак суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені вище обставини, у достатній мірі не врахував вимоги закону під час відкриття провадження у справі та розгляду справи по суті.

Враховуючи викладені обставини справи колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції правил підсудності заслуговують на увагу.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Згідно ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Сватівського районного суду Луганської області від 04 травня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості постановлене судом із порушенням правил підсудності, доказів того, що відповідач належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи матеріали справи не містить, тому у відповідності до ст. 378 ЦПК України оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи для розгляду до Московського районного суду міста Харкова.

При скасуванні рішення суду з зазначених підстав апеляційний суд вважає також недоцільним робити аналіз іншим доводам апеляційної скарги, так як вони можуть стати предметом розгляду при новому розгляді справи.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів вважає, що справа підлягає направленню до Московського районного суду м. Харкова для розгляду, то Луганський апеляційний суд не здійснює розподіл судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 367, п. 5 ч. 1 ст. 374, ст. 378, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 04 травня 2020 року скасувати, справу направити для розгляду до Московського районного суду м. Харкова.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2020 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

І.О. Дронська