ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8339/20 Справа № 211/1375/20 Суддя у 1-й інстанції - Папарига В. А. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року м.Кривий Ріг

справа № 211/1375/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2020 року, яке ухвалено суддею Папаригою В.А. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, та повний текст рішення складено 04 серпня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2017 року з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх його доходів, щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, починаючи з 05 жовтня 2017 року та до досягнення повноліття донькою. Судовим наказом Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2020 року з позивача на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх його доходів, щомісячно. Таким чином, загальний розмір стягуваних аліментів становить 1/2 частку його заробітку, хоча законом та судовою практикою передбачено стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки на двох дітей.

На підставі наведеного вище позивач просив суд зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2017 року та на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за судовим наказом Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2020 року, з 1/4 до 1/6 частки по кожному судовому рішенні.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог посилаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що утримані з нього аліменти загалом становлять 1/2 частину заробітку, проте, відповідно до ч.5 ст.183 СК України розмір аліментів на двох дітей має становити 1/3 частину заробітку. Також, стягуваний розмір аліментів на даний час ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки він перевищує 50% його щомісячного доходу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обгрунтоване, на її думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісяця, починаючи з 05 жовтня 2017 року до досягнення повноліття доньки (а.с.7-8).

Судовим наказом Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку ( доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягненням нею повноліття, починаючи з 24.02.2020 року (а.с.9).

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів позивач посилався на те, що факт зміни матеріального стану у бік його погіршення підтверджується тим, що стягуваний розмір аліментів, на даний час, ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки він перевищує 50% його щомісячного доходу.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що матеріальний стан позивача змінився в бік його зменшення, погіршився або поліпшився стан здоров`я когось із них.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У відповідності до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вказана норма передбачає можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення здоров`я когось із них.

Відповідно до п. 17 вказаної Постанови, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

З аналізу наведеного вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Народження другої дитини у позивача, а саме доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнення на її утримання аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку ( доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягненням нею повноліття, починаючи з 24.02.2020 року, після того, як суд вирішив питання про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісяця, починаючи з 05 жовтня 2017 року до досягнення повноліття доньки, колегія суддів вважає достатнім доказом зміни матеріального стану позивача.

Отже колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем по справі не доведено зміну його матеріального стану і вважає, що з врахуванням перебування на утриманні позивача двох дітей, необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку кожної з дитини є 1/6 частина всіх видів заробітку позивача, з урахуванням вимог ст. 182 СК України.

Тому, наявні підстави для зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу) позивача, та наявні підстави для зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу) позивача.

Таке рішення відповідатиме принципу справедливості та враховує баланс інтересів дітей відповідача та узгоджується з висновками, викладеними в Постанові Верховного Суду від 29.07.2019 року у справі № 426/2444/12-ц, провадження № 61-32464св18, в Постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі № 409/2909/18, провадження № 61-20640св19.

Колегія суддів також приймає до уваги положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сплата аліментів, як спосіб участі батьків в утриманні дитини, має на меті забезпечити її існування та розвиток. Таким чином при вирішенні питань щодо стягненні аліментів враховуються в інтереси всіх дітей.

Наведене вище, на думку колегії суддів, свідчить про те, що зміна матеріального стану позивача через перебування на його утриманні двох дітей, впливає на здатність платника аліментів сплачувати їх у визначеному судами першої інстанції розмірі.

На підставі наведеного вище, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено зміну матеріального стану в сторону його погіршення є помилковими, оскільки в даному випадку на утримання другої дитини позивача стягнуті аліменти, у зв`язку з чим у позивача змінився матеріальний стан, що є підставою для застосування ст. 192 СК України та зменшення розміру аліментів.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав, передбачених статтею 192 СК України, для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, та приймаючи до уваги матеріальне становище сторін й виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, конституційного права особи на прожитковий мінімум, колегія суддів приходить до висновку, що справедливим буде зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2017 року на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісяця, починаючи з 05 жовтня 2017 року до досягнення повноліття доньки, та які стягуються судовим наказом Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2020 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку ( доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягненням нею повноліття, починаючи з 24.02.2020 року з 1/4 частки до 1/6 частки, на користь кожної окремо, з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та невірного застосування норм матеріального права, згідно п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення по справі про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374,3756,381,382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються за судовим наказом Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 02 листопада 2020 року.

Головуючий:

Судді: