Справа №175/3983/19
провадження №2/175/1121/19
У Х В А Л А

Іменем України

07 вересня 2020 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться цивільна справа №175/3198/20 (провадження №2/175/840/20) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позивач звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову по вищевказаній справі, посилаючись на те, що невжиття таких заходів, у майбутньому, може призвести до неможливості виконання рішення суду.

В заяві про забезпечення позову, позивачка просить до розгляду справи по суті накласти арешт на нерухоме майно, що належить сторонам на спільної сумісної власності, в межах суми позовних вимог, а саме: на квартиру (житлове приміщення) АДРЕСА_1 , загальною площею 45,1 кв.м та заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, оренда, виділ часток, перереєстрацію права власності, реєстрацію місця проживання (прописки), вселення тощо) відносно вищезазначеної квартири (житлового приміщення), оскільки невжиття таких заходів у майбутньому може призвести до неможливості виконання рішення суду по суті.

Як роз`яснено п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Пунктом п.п.2,4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали цивільної справи та заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що позивачем надано докази в підтвердження наявності достатніх підстав для забезпечення позову, а невжиття заходів по забезпеченню позову, може ускладнити або зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду, тому вважає за необхідне з метою забезпечення позовних вимог задовольнити клопотання позивача.

Керуючись ст.ст. 149-154, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, на квартиру (житлове приміщення) №92 розташовану в будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 45,1 кв.м та заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, оренда, виділ часток, перереєстрацію права власності, реєстрацію місця проживання (прописки), вселення тощо) відносно вищезазначеної квартири (житлового приміщення).

Виконання ухвали про забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень, а згідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Бойко