22.10.2020 Єдиний унікальний номер 205/3384/13-ц
№ 205/3384/13-ц
УХВАЛА

22 жовтня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючої судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2013 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість за кредитним договором № 4279-005/08Р від 08 лютого 2008 року в сумі 295003,24 грн., яка складається з: непогашеного кредиту в розмірі 126808,30 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 36583,96 грн., процентів у розмірі 72758,52 грн. та пені за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 36583,96 грн. Стягнуто рівними частками з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» судовий збір у розмірі 2950,03 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2017 року замінено сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»» у справі № 2/205/1978/13 (205/3384/13-ц) за позовом ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

15 вересня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2013 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалась на те, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи; заборгованості, яку задовольнив суд відповідно до вимог позивача, взагалі не існує; в рішенні суду не зазначено, з яких розрахунків і за який період виникла заборгованість, зокрема не вказано заборгованість за основним боргом, нарахованими відсотками та штрафними санкціями.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. 21 жовтня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 з проханням відкласти розгляд заяви у зв`язку зі службовим відрядженням до Польщі.

Представник ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи, які не з`явились.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, вважає, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Статтею 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, головними умовами для скасування заочного рішення є поважність причини неявки відповідача в судове засідання і докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення спору. Наявність одночасно цих двох умов дає підстави для скасування заочного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлялась про слухання справи, оскільки кореспонденція направлялась за адресою її місця проживання рекомендованим листом з повідомленням. Таким чином, судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи у спосіб, передбачений ЦПК України.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Судом під час розгляду справи досліджені всі обставини, дослідженні всі докази, надана їм належна оцінка.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001р.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, беззаперечних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи не надала, а тому суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 247, ст. ст. 287-288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику його право на апеляційне оскарження заочного рішення в загальному порядку. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Басова

.