Справа № 466/4368/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Масної К.О.

№466/4368/20; 2/466/1489/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

17.06.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 та зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 на підставі реєстраційного посвідчення серії НОМЕР_1 від 09.02.1998 р. виданого ЛОДКБТІ та ЕО на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Згідно довідки з місця проживання, про склад сім`ї та реєстрацію виданої від 10.06.2020 р. № 33 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни:

дружина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 19.05.1997року;

син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 06.09.2004року;

дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована з 19.05.1997року;

невістка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 12.04.2016року.

Однак ОСОБА_6 в житловому приміщенні не проживала і не проживає без поважних причин про що складено Акт про проживаючих осіб в житловому приміщенні №12 від 10.06.2020 р. представниками ЖБК № 210.

Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і в квартирою не цікавиться.

Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили.

Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном та вчинення певних дій.

На даний час ОСОБА_6 розірвала шлюб з сином позивача ОСОБА_4 рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 01.06.2020 р.

Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав.

Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по його утриманню житлового приміщення, а тому ОСОБА_1 як власник житла вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, яке призначено на 24 грудня 2020 року не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідач ОСОБА_6 та представник Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради у судове засідання не з`явилися повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення. Від відповідача ОСОБА_7 надійшли письмові пояснення, долучені до матеріалів справи та в яких відповідач просила у задоволенні позову відмовити.

Від представника відповідача ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

Відповідно до Реєстраційного посвідчення, виданого Львівським БТІ 09 лютого 1998 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.4).

У відповідності до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, виданої 10.06.2020 року ЖБК №210, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1 - власник, ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_4 син, ОСОБА_5 дочка та відповідач ОСОБА_6 невістка (а.с. 5).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 01.06.2020 року розірвано шлюб між відповідачем ОСОБА_6 та ОСОБА_4 сином позивача (а.с.9).

Факт не проживання відповідача ОСОБА_6 в спірній квартирі АДРЕСА_1 стверджується також актом ЖБК №210 від 10.06.2020 року за №34, згідно якого ОСОБА_6 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , однак не проживала та не проживає за вищевказаною адресою (а.с. 6).

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України особа, яка більше шести місяців не проживає без поважних причин за місцем свого проживання може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Обставини не проживання відповідача без поважних причин більше шести місяців за місцем реєстрації стверджуються поясненнями позивача та письмовими доказами по справі.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення, а саме слід визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Щодо позовної вимоги позивача про зняття ОСОБА_6 з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1 , то на думку суду дана вимога не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Функції реєстрації та зняття з реєстрації фізичних осіб покладено виключно на органи реєстрації. При відмові відповідача знятися з реєстрації добровільно, його зняття з реєстрації можливе за остаточного рішення суду. Питання зняття з реєстрації вирішується спеціально уповноваженим органом і не входить до компетенції суду, тобто, рішення суду є лише підставою для зняття з реєстрації, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідачів в користь позивача підлягає розмір судових витрат.

У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню в користь позивача 840,80 гривень судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова з дня його проголошення.

Текст рішення складено та підписано 24.12.2020 року.

Суддя О. І. Ковальчук