Справа № 626/2919/20
Провадження № 2/626/863/2020
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

30.12.2020 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Рибальченко І.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного аграрно-орендного підприємства "Промінь", третя особа - сектор державної реєстрації Красноградської РДА про витребування земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору оренди землі-,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ПАОП "Промінь" та просить: 1) зобов`язати відповідача повернути йому земельну ділянку, з кадастровим номером: :14:000:0032, площею 10,038 га; 2) скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки № 691 від 01.11.2006, укладеного між ПАОП "Промінь" та ОСОБА_2 .

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що поданий позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема конкретну ціну позову та обґрунтований розрахунок його ціни, виходячи із вартості спірного майна.

Разом з тим, згідно п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно роз`яснень, наведених у пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Разом з тим, долучена до матеріалів позовної заяви копія квитанції про оплату № 69271828 від 25.11.2020 року, платник ОСОБА_3 , не містить відомості про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір, тому вказана копія квитанції не може слугувати доказом належної оплати позивачем судового збору саме за позовом ОСОБА_1 до ПАОП "Промінь".

Крім того, зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається. Предметом позову у даній справі є повернення (витребування) земельної ділянки.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з частиною 1 статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Таким чином, позовні вимоги про повернення земельної ділянки у розумінні змісту даної статті є майновою вимогою, тобто судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Про вищезазначене свідчить позиція Верховного Суду у справі № 923/441/18 (ухвала Верховного Суду від 04.03.2019 року). Верховний Суд дійшов висновку, що з врахуванням наведених вище приписів Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви), позивач повинен був сплатити судовий збір за ставкою, що підлягала сплаті при поданні позову, виходячи з вартості даної земельної ділянки.

Також позивачу необхідно врахувати, що у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Таким чином позивачем не виконано зазначені вимоги закону у повній мірі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме:

- визначити ціну позову, виходячи з дійсної вартості спірного майна (земельної ділянки) на час розгляду справи;

- сплатити судовий збір в розмірі, виходячи із ціни позову та кількості позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 318 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного аграрно-орендного підприємства "Промінь", третя особа - сектор державної реєстрації Красноградської РДА про витребування земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору оренди землі - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали. Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Рибальченко