УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Прокуратури Запорізької області про компенсацію моральної шкоди, заподіяної тривалою, протиправною та злочинною діяльністю прокурорами відповідача при імітації досудового розслідування та притягнення до кримінальної відповідальності завідомо невинуватої особи по кримінальному провадженню № 0001068 від 29.03.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому зазначає, що наявність підстав для відшкодування заявленої у позові шкоди, обумовлено прийняттям незаконного рішення і діями органів прокуратури у кримінальному провадженні № 0001068.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано у провадження судді Воробйова А.В..

Після ознайомлення з матеріалами справи, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Воробйова А.В. у даному провадженні, вважаю за необхідне заявити самовідвід по даній цивільній справі, у зв`язку з наступним.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення шкоди, заподіяної тривалою, протиправною та злочинною діяльністю прокурорами відповідача при імітації досудового розслідування та притягнення до кримінальної відповідальності за відомо невинуватої особи по кримінальному провадженню № 0001068 від 29.03.2014 року.

Судом встановлено, що в провадженні судді Воробйова А.В., як слідчого судді перебувала скарга Безлепкіна Валерія Михайловича про скасування повідомлення про підозру від 11.04.2019 року у кримінальному провадженні № 0001068 внесеного до ЄРДР 29.03.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.206, ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 11.02.2020 року, в задоволенні скаргу ОСОБА_1 щодо скасування повідомлення про підозру від 11.04.2019 року прокуратури Запорізької області у кримінальному провадженні № 0001068 внесеного до ЄРДР 29.03.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206,ч. 2 ст. 364 КК України відмовлено.

Як убачається з вищевказаної ухвали від 11.02.2020 року, слідчий суддя, окрім іншого зазначив, що «обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_1 підтверджується частково дослідженими в суді матеріалами, наданими органом досудового розслідування, на виконання ухвали слідчого судді від 07.11.2019 року, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми підставами для повідомлення про підозру».. Тобто суддею ОСОБА_2 була надано оцінку доказам у кримінальному провадженні № 0001068.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України, передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтованість.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 № 006/23).

У справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив щодо об`єктивної неупередженості, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Так, у справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Враховуючи, що суддя Воробйов А.В., як слідчий суддя розглядав скаргу ОСОБА_1 про скасування повідомлення про підозру від 11.04.2019 року у кримінальному провадженні № 0001068 внесеного до ЄРДР 29.03.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.206, ч. 2 ст. 364 КК України,а предметом спору в даній позовній заяві є саме відшкодування шкоди у зв`язку із діями, завданими органом прокуратури в межах кримінального провадження №0001068, вважаю, що за таких обставин неможливо зберегти повну довіру до процесу розгляду справи та рішення суду, яким би воно не було, та на чию б користь воно не було б ухвалено, відповідно існують обставини, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, що передбачено п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а участь судді Воробйова А.В. у даній справі може викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, а тому, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішення даної справи та з метою забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду справи безстороннім судом та запобігання безпідставних звинувачень з боку учасників процесу щодо необ`єктивності та упередженості в розгляді вказаної справи, приходжу до висновку що заява про самовідвід підлягає задоволенню на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 39,40 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити самовідвід головуючого судді Воробйова А.В. від участі у розгляді цивільної справи № 335/11059/20 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Запорізької області про компенсацію моральної шкоди, заподіяної тривалою, протиправною та злочинною діяльністю прокурорами відповідача при імітації досудового розслідування та притягнення до кримінальної відповідальності завідомо невинуватої особи по кримінальному провадженню № 0001068 від 29.03.2014 року.

Справу передати для вирішення питання про передачу справи іншому судді в порядку встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.В. Воробйов