30.12.2020 Провадження № 2-з/311/29/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2020 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Задорожко Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання договору позики та попереднього договору недійсними та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання договору позики та попереднього договору недійсними та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за договором позики.

29 грудня 2020 року зустрічним позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, належне зустрічному відповідачу ОСОБА_1 , а саме, земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 5,4019 га, кадастровий номер :03:0009:0012.

Заява мотивована тим, що накладення арешту на нерухоме майно в межах суми позову, спроможне забезпечити фактичне виконання рішення суду та поновлення порушених прав зустрічного позивача в разі задоволення зустрічного позову.

Оглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, позовної заяви та доданих до неї документів, вважаю, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову (частина 1); забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина 2).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, дослідивши зміст заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає, оскільки зустрічним позивачем не зазначено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, зі змісту зустрічної позовної заяви встановлено, що змістом позовних вимог є стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 68 513 грн., як суми позики.

Одночасно з цим, ОСОБА_2 не надано суду належних доказів на підтвердження актуальної вартості нерухомого майна, на яке він просить накласти арешт.

Також суд вважає, що накладення арешту на земельну ділянку, належні ОСОБА_1 , порушить її права як власника земельної ділянки на правомірне володіння.

Крім того, суд вважає необхідним повернути заявнику зайво сплачений судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп., відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 149-159, 258-261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 , про забезпечення позову, відмовити.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Василівському районі Запорізької області повернути ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зайво сплачену суму коштів на оплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., сплачену згідно квитанції № 0.0..1 від 08 грудня 2020 року в Першому Василівському відділенні Запорізького РУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі до відома.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду області через Василівський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Ухвала суду набирає законної з моменту її підписання суддею.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко