Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/456/20
Єдиний унікальний №733/976/20
Рішення

Іменем України

22 грудня 2020 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді: Вовченка А.В.

при секретарі: Мошенець Л.М.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

його представника ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

та представника Служби у справах дітей Ічнянської міської ради Матвієнко Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Ічнянської міської ради Чернігівської області про усунення перешкод та визначення способу участі батька у вихованні дитини.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 лютого 2019 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, який на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2020 року розірвано. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина зареєстрована та фактично проживає з матір`ю. З моменту розірвання шлюбу між батьками існує спір щодо участі батька у вихованні сина. Сторонам не вдалося спільно вирішити питання щодо участі у вихованні дитини ОСОБА_4 батька. В зв`язку з тим, що позивач бажає приймати участь у вихованні, спілкуванні, розвитку, соціальній адаптації свого сина, а ОСОБА_3 чинить перешкоди у здійсненні ним батьківських обов`язків щодо дитини, ОСОБА_1 змушений звернутися до суду із позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди та встановити наступні способи його участі у вихованні та спілкуванні з сином, а саме: надати дозвіл на побачення у будні дні, з понеділка по п`ятницю з 17-00 до 21-00 год., а у вихідні суботу та неділю з 09-00 до 21-00 год. з правом забирати сина ОСОБА_4 до місця свого проживання в АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та зазначила, що твердження позивача про те, що вона не дає можливості останньому спілкуватися з дитиною, приймати участь у вихованні сина, матеріально забезпечувати, піклуватися про здоров`я дитини безпідставні. Вона ніколи не ухилялася від спілкування з позивачем та не заперечує проти побачень дитини з батьком, не чинить перешкод останньому у спілкуванні з дитиною. Вона переконана, що батько відіграє важливу роль у вихованні сина, тому ніколи не перешкоджала і не перешкоджатиме спілкуванню позивача з сином. Проте вона не погоджується з висновком органу опіки та піклування від 18 листопада 2020 року, яким встановлено батькові ОСОБА_1 час для спілкування з малолітнім сином ОСОБА_4 з понеділка по п`ятницю з 17-00 до 21-00 год., а у вихідні суботу та неділю з 09-00 до 21-00 год. з правом забирати сина ОСОБА_4 до місця свого проживання,

вважаючи його недостатньо обґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дитини. Зважаючи на те, що дитина має свій звичний режим, його вік, вона запропонувала змінити графік спілкування з батьком, визначений вищевказаним висновком, при цьому врахувавши інтереси дитини та побажання обох батьків, а саме: кожної середи місяця з 14.00 до 17.00 год. та кожної суботи місяця з 09.00 до 12.00 год. за її місцем проживання, мотивуючи тим, що, на її думку, під час розгляду спору необхідно враховувати інтереси дитини, її режим дня, також ту обставину, що вона продовжує годувати груддю, тому наполягає, щоб позивач проводив дозвілля з дитиною в її присутності.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував проти запропонованого відповідачкою графіку спілкування з дитиною.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав думку ОСОБА_1 .

Представник Служби у справах дітей Ічнянської міської ради Матвієнко Г.Ю. в судовому засіданні підтримала наданий суду висновок щодо визначення способу участі позивача у вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого орган опіки та піклування визначив за доцільне наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина: кожної середи місяця з 17.00 год. до 20.00 год. та кожної суботи місяця з 10.00 год. до 18.00 год. за місцем проживання батька. Також вказала, що в обох батьків є всі необхідні та належні умови для проживання дитини.

Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбу, який на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2020 року розірвано (а.с.40).

Від даного шлюбу вони мають спільну дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно довідки про склад сім`ї від 22 жовтня 2020 року малолітній ОСОБА_4 зареєстрований разом із позивачем в АДРЕСА_1 (а.с.23).

Але на даний час ОСОБА_4 проживає разом із матір`ю в АДРЕСА_2 . Вказана обставина визнавалась усіма учасниками справи, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Судом також встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ічнянської міської ради Чернігівської області від 18 листопада 2020 року № 371 затверджено висновок органу опіки та піклування щодо способів участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4 , згідно якого за доцільне визначено час та спосіб для спілкування з дитиною таким чином: кожної середи місяця з 17.00 год. до 20.00 год. та кожної суботи місяця з 10.00 год. до 18.00 год. за місцем проживання батька(а.с.30-31).

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної ради України 27 лютого 1991 року, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 159 СК України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Але твердження позивача про чинення йому відповідачкою перешкод у спілкуванні з дитиною, участі у вихованні, щодо перешкоджання йому у зустрічах з дитиною будь-якими доказами не підтверджуються. До того ж ОСОБА_3 факт чинення перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною категорично заперечує.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи справу на підставі наданих сторонами доказів, враховуючи відсутність доказів чинення позивачу відповідачкою перешкод у спілкуванні з дитиною та перешкод в його участі у вихованні дитини, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання ОСОБА_3 усунути та не чинити перешкоди ОСОБА_1 у виконанні батьківських обов`язків, в тому числі у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_4 .

Але як встановлено судом, між сторонами виник спір з приводу визначення способу участі батька у вихованні дитини.

Рішенням виконавчого комітету Ічнянської міської ради Чернігівської області від 18 листопада 2020 року № 371 затверджено висновок органу опіки та піклування щодо способів участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4 . Зазначеним висновком Ічнянська міська рада Чернігівської області як орган опіки та піклування, вважала за доцільне встановити батьку ОСОБА_1 участь у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким способом: кожної середи місяця з 17.00 год. до 20.00 год. та кожної суботи місяця з 10.00 год. до 18.00 год. за місцем проживання батька(а.с.30-31).

Суд вважає, що батько дитини має право на спілкування з нею, однак це не повинно заважати нормальному розвитку дитини. Тому слід створити умови для одночасного спілкування з дитиною обох з батьків.

Внаслідок малолітнього віку дитини (1 рік 3 місяці), яка постійно проживає з матір`ю, та у зв`язку з відсутністю переконливих доказів, що дитина нормально сприйматиме тривалу

відсутність матері, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд вважає, що запропонований виконавчим комітетом Ічнянської міської ради Чернігівської області, як органу опіки та піклування, графік спільних побачень батька з сином необхідно змінити.

Враховуючи вищевказане та характер взаємовідносин, що виник між сторонами у справі, відсутність між ними порозуміння з приводу участі обох батьків у вихованні дитини, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_1 наступні способи участі у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4 : кожної середи місяця з 14.00 до 17.00 год. та кожної суботи місяця з 09.00 до 12.00 год. за місцем проживання матері.

Такий порядок спілкування буде на переконання суду достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці родинних зв`язків.

Суд звертає увагу, що вказаний порядок спілкування батька із сином може бути зміненим за домовленістю батьків або за рішенням органу опіки та піклування чи суду.

У разі зміни обставин, пов`язаних з віком дитини, станом її здоров`я, психо-емоційного стану, жодна із сторін не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат,понесених ним по сплаті судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося.

Керуючись ст.ст. 4,19,76,81,141,247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 19, 141, 150, 151, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, Конституцією України, ЗУ «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини, яка набула чинності для України 27.02.1991 року суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Ічнянської міської ради Чернігівської області про усунення перешкод та визначення способу участі батька у вихованні дитини задовольнити частково.

Визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- кожної середи місяця з 14.00 до 17.00 за місцем проживання матері та у її присутності, зважаючи на стан здоров я дитини та інші суттєві обставини;

- кожну суботу місяця з 09.00 до 12.00 за місцем проживання матері та у її присутності, зважаючи на стан здоров я дитини та інші суттєві обставини.

В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації:

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей Ічнянської міської ради Чернігівської області, місце знаходження: м. Ічня, вул. Героїв Небесної Сотні, 6 Чернігівської області, .

Повний текст рішення суду виготовлено 29 грудня 2020 року.

Суддя А. В. Вовченко