Провадження № 2-з/521/43/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мурзенко М.В., розглянувши заяву про забезпечення позову Заступника прокурора Одеської області в інтересах Одеської міської ради по цивільній справі за позовом Заступника прокурора Одеської області, в інтересах Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, договорів купівлі-продажу та дарування, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Одеської міської ради, який дії в інтересах Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, договорів купівлі-продажу та дарування, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 28 грудня 2019 року по зазначеній цивільній справі було відкрито провадження.

10 лютого 2020 року заступник прокурора Одеської міської ради, який дії в інтересах Одеської міської ради звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд:

-Заборонити ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_2 )або будь-яким іншим особам вчиняти будь - які дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення, тощо) об`єктів нерухомості, які розташовані в АДРЕСА_1 ;

-Заборонити ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_3 ) або будь-яким іншим особам вчиняти будь - які дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення, тощо) об`єктів нерухомості, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи вказану заяву про забезпечення позову позивач посилається на те, що прокуратурою області встановлено, що державним реєстратором Реєстраційної служби Одеської області Заяць К.В. 16.03.2015 за №20009255 прийнято рішення про проведення державної реєстрації за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок площею 652 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01). На підставі вказаного рішення вищезазначеним державним реєстратором Фоменко Н.І. видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. У подальшому, на підставі договору купівлі - продажу від 20.03.2015 посвідченого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Савицькою О.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №2-402, ОСОБА_1 продала 70/100 вказаного житлового будинку ОСОБА_2 . Крім того, на підставі договорів дарування від 20.03.2015 посвідчених державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Савицькою О.Ю. Фоменко Н.І. відчужено частини зазначеного житлового будинку наступним чином: 8/100 на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер договору 2-405); 13/100 на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер договору 2-408). У власності ОСОБА_1 на теперішній час залишаються 9/100 спірного житлового будинку. На підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.08.17 подану ОСОБА_2 , технічного паспорту № б/н від 23.08.2017 виготовленого ТОВ «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» та висновку виготовленого вказаною установою без номеру та дати, державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортовим І.О. 31.08.2017 за № 3684752 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зокрема щодо фактичного виділення в окрему одиницю належних ОСОБА_2 70/100 частин житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 в окремий об`єкт нерухомості площею 454 кв.м., якому в ході проведення державної реєстрації присвоєно адресу по АДРЕСА_1 А (реєстраційний номер об`єкта 101). Крім того, державним реєстратором Махортовим І.О. 12.09.2017 прийнято рішення №37036752, яким внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо вищевказаного об`єкта, зокрема змінено прикріплений при попередній реєстрації права власності технічний на виготовлений ТОВ «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» б/н від 11.09.2017 з відмінними технічними характеристиками об`єкта нерухомості, а саме замінено другий аркушу вказаного технічного паспорту (Схематичний план земельної ділянки), відповідно до якого загальна площа земельної ділянки, яка використовується ОСОБА_2 стала складати 873 кв.м. (замість 1178 кв.м.), з них під будівлями 490 кв.м. (замість 472 кв.м.) та під двором 383 (заміть 706 кв.м.). Таким чином, в результаті прийняття вищевказаного рішення державного реєстратора за ОСОБА_2 фактично було зареєстровано право власності на самочинно реконструйовані житлові будівлі за відсутності документів, які б підтверджували їх прийняття до експлуатації. Управлінням ДАБК Одеської міської ради зареєстровано та видано ОСОБА_2 дозвіл № ОД 92 від 26.10.2018 року на виконання будівельних робіт, який наказом Управління ДАБК Одеської міської ради № 01-13/421ДАБК від 21.10.2019 року скасований. Разом з тим, як зазначає позивач, відповідно до акту обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої документації при плануванні та забудові на території міста Одеси від 24.12.2019 року, який складений головним спеціалістом інспекційного відділ УДАБК ОМР за участі головного спеціаліста МРА ОМР, на момент складання акту зафіксоване проведення будівельних робіт з реконструкції житлового будинку під багатоквартирний житловий будинок в АДРЕСА_1 . Враховуючи те, що предметом спору за позовом прокурора є нерухоме майно, право власності на яке є оспорюється, а його реконструкція чи відчуження унеможливить подальше виконання рішення суду у даній справі, вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову щодо об`єктів нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_1 АДРЕСА_1 до винесення судом рішення по цій справі.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Управлінням ДАБК 24.12.2019 року була проведена перевірка під час виїзду головного спеціаліста інспектора відділу УДАБК на місце якого підтверджено, що за адресою: АДРЕСА_1 119-А, розташований будівельний майданчик, який огороджений парканом без вільного доступу, будівельні роботи виконуються на рівні восьмого поверху, власник об`єкту або його уповноважений представник відсутні.

Беручи до уваги, що предметом розгляду зазначеної справи є визнання недійсними правовстановлюючих документів відповідачів на спірне майно та скасування державної реєстрації права власності відповідачів на нього, знесення об`єктів будівництва та звільнення земельної ділянки, суд вважає, що вимоги позивача про заборону вчиняти будь - які дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення, тощо) об`єктів нерухомості, які розташовані в АДРЕСА_1 підлягають задоволенню, оскільки продовження проведення будівельних робіт фактично надає безперешкодно, без жодних обмежень, продовжувати будівництво об`єкта, не зважаючи на встановлені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та відсутність дозвільних документів на таке будівництво.

Враховуючи викладене, вжиття зазначених заходів забезпечення позову є пропорційним та співмірним заявленим вимогам.

Суд звертає увагу, що вжиті заходи забезпечення позову спрямовані на попередження недобросовісної поведінки відповідача на час розгляду справи, недопущення з його боку дій, які можуть ускладнити у майбутньому виконання ймовірного судового рішення.

В іншій частині заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано доказів здійснення відповідачами забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

При вирішенні питання щодо зустрічного забезпечення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Враховуючи відсутність відомостей щодо можливих збитків відповідачів та їх розміру на час розгляду заяви про забезпечення позову, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, що не позбавляє сторону відповідачів звернутись з відповідним клопотанням про його встановлення відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И В:

Заяву заступника прокурора Одеської області про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_3 ) та будь-яким іншим особам вчиняти будь - які дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення, тощо) об`єктів нерухомості, які розташовані в АДРЕСА_1 .

В задоволенні заяви в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_2 )або будь-яким іншим особам вчиняти будь - які дії щодо видозмінення (будівництва, реконструкції, знесення, тощо) об`єктів нерухомості, які розташовані в АДРЕСА_1 відмовити.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рышення.

Повний текст ухвали складено 12.02.2020 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий: