Справа № 147/1287/19
Провадження № 2/147/164/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року смт.Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Натальчук О.А.,

із секретарем Свистун А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, у приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.09.1996 р. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які на даний час є повнолітніми. Починаючи з 2017 року спільне життя з відповідачем не склалось. Подружні стосунки не підтримують, спільного життя не ведуть, у зв`язку з несумісністю характерів, постійних сварок та конфліктів. За таких обставин ОСОБА_1 вважає, що подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим. З огляду на викладене, позивач просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 14.09.1996 р. у сільській раді с.Довгий-Войнилів Калуського району Івано-Франківської області.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.12.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

30.07.2020 р. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, прийнято до свого провадження суддею Натальчук О.А. та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 27.08.2020р. закрито підготовче провадження у даній цивільні справі та призначено її до судового розгляду по суті.

08.09.2020 р. від відповідача ОСОБА_2 надійшло письмове пояснення по справі (а.с.45-53).

Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.

У судове засідання відповідач не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена судом належним чином за місцем реєстрації та шляхом публікації оголошення про виклик до суду.

Також суд зазначає, що відповідачу відомо про розгляд справи про розірвання шлюбу в Тростянецькому районному суді Вінницької області, про що свідчить її пояснення по справі.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.09.1996 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у с. Довгий-Войнилів Калуського району Івано-Франківської області, про що 14.09.1996 р. в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №9. Прізвище дружини після укладення шлюбу - « ОСОБА_2 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Під час перебування у шлюбі в сторін народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 7).

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам статті 215 ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Позивач в заяві вказав, що шлюбні відносини фактично припинені з 2017 року, примирення між ними неможливе.

У своєму письмовому поясненні, поданого 08.09.2020 р., ОСОБА_2 підтвердила, що сторони разом не проживають протягом тривалого часу та не підтримують шлюбних відносин.

Щодо інших даних, викладених у поясненні відповідача, суд вважає за можливе не вдаватись до їх детального аналізу, оскільки зі змісту даного пояснення вбачається опис сімейних конфліктів та підстав їх виникнення. Однак, позиції з приводу вимоги позивача про розірвання шлюбу ОСОБА_2 не викладено.

З огляду на викладене, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як позивач не має наміру зберегти шлюб.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що сім`я сторін по справі розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, за таких обставин, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 211, 259, 264, 265, 268, 272, ЦПК України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14.09.1996 р. у с. Довгий-Войнилів Калуського району Івано-Франківської області, про що 14.09.1996 р. в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №9, - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українець, громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українка, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт НОМЕР_3 , виданий Тростянецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 18.04.1997 р.

Повний текст рішення складено 09.11.2020 р.

Суддя О.А. Натальчук