441/542/20 2/441/458/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2020 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.

за участі секретаря Сорока М.В.

представника позивачки адвоката Хижак М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок справу за позовною заявою представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Хижак Марії Адамівни до Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Хижак М.А. звернулась з позовною заявою до Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.1925 га, що розташована на території Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області.

Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті останньої. Однак, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском строку, передбаченого законодавством для подання такої заяви та через неможливість встановити родинні відносини із спадкодавцем.

Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області, площею 1.1925 га, в порядку спадкування за законом після смерті бабці ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З покликанням на відсутність спору щодо вказаного майна, інших спадкоємців, те, що вона позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, просить позов задовольнити.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, її представник - адвокат Хижак М.А. в суді з покликанням на відсутність інших спадкоємців, позов підтримала.

Представник Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з`явився. Сільський голова подала до суду лист, в якому проти задоволення позову не заперечила та просила справу розглядати без участі представника сільської ради (а.с. 40).

Заслухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи, заяву представника відповідача, оглянувши наявні у справі докази, суд приходить до переконання про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК в ред. 2004р., якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже до спірних правовідносин застосовуються положення Цивільного кодексу у редакції 1963 року.

Так, ст. 524 ЦК УРСР у редакції 1963 р. передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця.

У відповідності до ч. 1 ст. 529 при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

За положеннями ч. 1 ст. 551 ЦК УРСР якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 10).

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.1925 га, яка знаходиться на території Дубаневицької сільської ради та належала їй згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 015871, виданого 19.10.2001 р. на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 659 від 01.10.2001 р. (а.с. 7).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 спадковим майном не розпорядилась.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки - ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 11).

Із пояснень представника позивачки в суді, листів приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Муха М.Т. від 29.08.2019 р. та від 05.06.2020 р. видно, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею пропущено строк для прийняття такої, та, крім того, неможливо встановити родинні відносини між заявницею та спадкодавцем, зокрема, у Свідоцтві про народження в графі «Батько» зазначено « ОСОБА_3 », а в актових записах про державну реєстрацію його народження - « ОСОБА_3 » (а.с. 12, 28).

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є онукою спадкодавиці, у відповідності до вимог статей 551 ЦК УРСР є спадкоємицею першої черги спадкування за законом в порядку спадкової трансмісії після смерті свого батька - ОСОБА_3 , який помер раніше ОСОБА_2 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_4, - спадщини, що відкрилась внаслідок його смерті, що підтверджено належними доказами - копіями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , рішення Городоцького районного суду Львівської області від 09.01.2020 р. (а.с. 11, 29-30).

Із відповіді державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори № 756/01-16 від 24.09.2020 р., вбачається, що після смерті батька позивачки - ОСОБА_3 , спадкова справа не заведена.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Із матеріалів справи вбачається, що 19.10.2002 р. головою Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів ОСОБА_2 видано Державний акт серії ІІІ-ЛВ № 015871 на право приватної власності на землю, площею 1.1925 га для ведення товарного сількогосподарського виробництва на території Дубаневицьої сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 7).

Державний акт серії ІІІ-ЛВ № 015871 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 172 (а.с. 7 зворот).

В силу ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обставин, які б вказували, що ОСОБА_2 при житті набула, або володіла земельною ділянкою неправомірно, в суді не встановлено, після її смерті позивачка фактично прийняла спадщину, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає, позивачка як єдина спадкоємиця першої черги, в тому числі, за правом спадкової трансмісії, має право на спадкування за законом після смерті бабусі, однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що позовну вимогу ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є підставною та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 13, 211, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Хижак Марії Адамівни до Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , проживаючою та зареєстрованою по АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку, площею 1.1925 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області, яка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 015871 від 19.10.2001 р. належала ОСОБА_2 ;

Стягнути із Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , 840 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.10.2020 р.

Головуючий суддя Перетятько О.В.