Справа № 464/2288/19 Провадження № 2/450/661/20
УХВАЛА

про залишення без руху

12 лютого 2020 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., при секретарі Гук О.П., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

17 квітня 2019 року позивач звернулася до Сихівського районного суду м. Львова з позовною заявою до відповідача про поділ спільного майна подружжя, у якій вона просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь половину від оціненої вартості земельної ділянки, розташованої на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, кадастровий № :04:000:0674, у розмірі 63300 грн., визнати за відповідачем право власності на згадану земельну ділянку, стягнути з ОСОБА_2 на її користь половину від понесених витрат на будівництво об`єктів незавершеного будівництва, які розташовані на зазначеній вище земельній ділянці у сумі 459250 грн., визнати за відповідачем право власності на зазначені об`єкти. Крім того, до позовної заяви позивач додала клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 18 квітня 2019 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року, матеріали справи скеровані за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області.

Ухвалою судді від 15 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 03 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

11 лютого від позивача до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої вона просила додатково стягнути з відповідача на свою користь половину від оціненої вартості транспортних засобів марки «Урал 4320» 1991 року випуску, марки «Фольксваген Транспортер» 1991 року випуску, марки «КАМАЗ 5320» 1990 року випуску, марки «ЗИЛ 131» 1978 року випуску, марки «ВАЗ 2121» 1981 року випуску, причепу легкового марки «ПР П 3.5» 1991 року випуску, та визнати за відповідачем право власності на вказане майно.

Згідно з ч. 3 ст. 176 ЦПК України у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

Однак, як вбачається з матеріалів заяви, до такої не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за збільшені позовні вимоги.

Як вбачається з ухвали від 15 листопада 2019 року, судом визначено, що позивач повинна була сплатити судовий збір у загальному розмірі 9605 грн., що дорівнювало максимальному розміру судового збору.

Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року встановлено розмір прожиткового мінімуму 2102 грн.

Відтак, станом на 01 січня 2020 року максимальна ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 10510 грн.

Враховуючи те, що судом в ухвалі від 15 листопада 2019 року встановлено, що ціна даного позову станом на день постановлення ухвали становила 1045100 грн., очевидно, що у зв`язку зі збільшенням позовних вимог, загальний судовий збір вираховуватиметься від суми, яка є більшою, ніж 1051000 грн., а тому такий з урахуванням загальної ціни позову становить 10510 грн.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху та зобов`язати позивача усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом десяти днів з дня отримання ухвали, шляхом доплати судового збору у розмірі 905 грн. на розрахунковий рахунок UA0013390, отримувач коштів УКуПустом.р/Пустомитiв.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38047883, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, з зазначенням призначення платежу «судовий збір (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Пустомитівський районний суд Львівської області, ».

У випадку, якщо позивачем не будуть усунуті недоліки заяви, така вважатиметься неподаною і буде повернута.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 185, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог залишити без руху, надавши позивачу десятиденний строк, який обчислюється з дня отримання даної ухвали, для усунення описаних недоліків.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог вважати неподаною та повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Мусієвський В.Є.