Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/105/20
Провадження № 2/382/346/20
РІШЕННЯ

Іменем України

09 квітня 2020 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Чемерис С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до Ничипорівської сільської ради Яготинського району про визнання права власності на спадкове майно,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Ничипорівської сільської ради Яготинського району про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обгрунтував наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Згідно із ст. 1223 ЦК України він є спадкоємцем майна померлого батька за заповітом. В передбачений законодавством термін він звернувся до Яготинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 25 грудня 2015 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме, на земельну ділянку площею 3,1899 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на іншу частину спадкового майна, а саме, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 він не може, оскільки правовстановлюючі документи на дане майно відсутні. Пунктом п. 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Під час його звернення до Ничипорівської сільської ради йому було надано довідку про те, що житловий будинок АДРЕСА_1 згідно записів погосподарської книги №6, номер запису №0461-1 облікується за ОСОБА_2 . За змістом Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 31 грудня 1995 року № 56, передбачено обов`язкову реєстрацію (інвентарізацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року за № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Згідно п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Таким чином, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду просив розглянути справу у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

З копії свідоцтва про одруження (а.с. 11) вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 1 лютого 1953 року та прізвище дружини після реєстрації шлюбу - " ОСОБА_1 ".

З копії свідоцтва про смерть (а.с. 13) вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З виписки з Ничипорівської сільської ради (а.с.15) вбачається, що згідно даних погосподарської книги № 6 Ничипорівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 дійсно облікується домогосподарство (номер об"єкта погосподарського обліку- 0461-1) за ОСОБА_2 , будинок побудований у 1952 році.

З технічного паспорта на будинок за АДРЕСА_1 (а.с. 16-18) вбачається, що ОСОБА_1 є замовником технічної інвентаризації, будинок побудований у 1966 році.

З копії спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 23-30) вбачається, що ОСОБА_1 12 серпня 2008 р. звернувся до Яготинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємець померлого згідно заповіту, складеного 4 грудня 2007 р. 25 грудня 2015 року Яготинською районною державною нотаріальною конторою видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,1899 га, кадастровий номер: :01:001:0253 з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області.

В судовому засіданні установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача- ОСОБА_2 . В силу ст. 1223 ЦК України позивач є спадкоємцем померлого батька за заповітом. В передбачений законодавством термін ОСОБА_1 звернувся до Яготинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 25 грудня 2015 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,1899 га, кадастровий номер: :01:001:0253, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 він не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи на дане майно відсутні.

Ураховуючи, що обставини, зазначені позивачем підтверджуються даними погосподарської книги № 6 Ничипорівської сільської ради та копією спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 , а також приймаючи до уваги положення ст. 1218 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Разом з тим, 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30 березня 2020 року, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), продовжені процесуальні строки в тому числі на подання заяви про оскарження рішення на строк дії такого карантину (Розділ XII «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Виходячи з наведеного, суд встановлює сторонам строк на оскаження рішення з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року.

Керуючись ст. ст. 10, 89, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 321,1218, 1223, 1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ничипорівської сільської ради Яготинського району про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 15 квітня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Відповідно до п. 3 Розділу XII ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, зазначені в цьому рішенні продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Литвин Л.І.