Справа № 307/1630/19
Провадження № 2/307/116/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря Цех Г.М., представника позивача Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області Варги І.В., представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тимківа Ю.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - прокурор Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області Варга І.В. звернувся до суду в інтересах держави в особі Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про витребування майна з незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,6987 га за кадастровим номером: :03:003:0032, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 424 464,00 гривень та повернення вказаної земельної ділянки у власність територіальної громади с. Топчино в особі Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області та скасування державної реєстрації права власності на вказану земельну дулянку за ОСОБА_1 .

Свої позовні вимоги прокурор мотивує тим, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 встановлено, що 08 жовтня 2018 року державним реєстратором Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області Данилич Н.В. зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0032, площею 0,6987 га в АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства. Вказана земельна ділянка зареєстрована на підставі рішення Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області № 13 від 24 березня 1997 року та витягу з Державного земельного кадастру НВ-018 від 25 травня 2018 року. Згідно висновку експерта ринкова вартість вказаної земельної ділянки, площею 0,6987 га станом на 01 лютого 2019 року становить 424 464, 00 гривень. Крім цього, прокуратурою встановлено, що згідно протоколу сесії Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 24 березня 1997 року такого рішення сесією Топчинської сільської ради не приймалось та на сесії питання про виділення земельної ділянки ОСОБА_1 не обговорювалось. Вказані оригінали протоколу сесій та рішень до нього знаходяться у матеріалах кримінальної справи № 9301408, які були вилучені в ході досудового слідства по вказаній справі з архівного відділу Тячівської РДА та згідно постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2008 року знаходяться при матеріалах справи. Вказане свідчить, що реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та реєстрація права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 є незаконними та підлягають скасуванню. Прокурор зазначає, що факт підробки виписки з рішення Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області № 13 від 24 березня 1997 року, яким надано у приватну власність спірну земельну ділянку площею 0,70 га ОСОБА_1 підтверджується також висновком експерта № 4/92 від 05 квітня 2019 року, згідно якого підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Голова ради» у виписці з рішення № 13 Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 24 березня 1997 року виконаний не громадянином ОСОБА_2 , а іншою особою. Згідно акту обстеження земельної ділянки від 06 лютого 2019 року земельною комісією Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області встановлено, що на вказаній земельній ділянці станом на 06 лютого 2019 року будь-яке нерухоме майно відсутнє, земельна ділянка розрита. Як на підставу позовних вимог посилається на ст. ст. 317, 319, 328, 386, 387, 388, 391 ЦК України та ті обставини, що спірна земельна ділянка вибула із власності власника поза його волею, позаяк рішення Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 24 березня 1997 року на підставі якого надано у приватну власність спірну земельну ділянку ОСОБА_1 та проведено реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0032 є підробленим, що свідчить про незаконність її вибуття із комунальної власності Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області.

Представник позивача Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області прокурор Варга І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Тимків Ю.Б. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0032, площею 0,6987 га в АДРЕСА_1 , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства та державним реєстратором Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області Данилич Н.В. 08 жовтня 2018 року внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на підставі рішення Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області № 13 від 24 березня 1997 року та витягу з Державного земельного кадастру серії НВ № 018 від 25 травня 2018 року, що також підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23 травня 2019 року (а.с.36-38).

Згідно протоколу засідання сьомої сесії депутатів Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області 22 скликання за № 7 від 24 березня 1997 року рішення про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,6987 га в АДРЕСА_1 , не приймалось та на сесії Топчинської сільської ради не обговорювалось.

Відповідно до висновку експерта № 4/92 від 05 квітня 2019 року підтверджено, що підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Голова ради» у виписці з рішення № 13 Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 24 березня 1997 року, згідно якого ОСОБА_1 , мешканці АДРЕСА_2 , передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,70 га, для ведення підсобного господарства, виконаний не громадянином ОСОБА_2 , а іншою особою (а.с. 73-79).

Згідно висновку експерта ринкова вартість вказаної земельної ділянки площею 0,6987 га станом на 01 лютого 2019 року становить 424 464, 00 гривень.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 05 лютого 2019 року земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0032 розташована в межах населеного пункту с. Топчино, Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області.

Згідно акту обстеження земельної ділянки від 06 лютого 2019 року земельною комісією Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області встановлено, що на вказаній земельній ділянці будь-яке нерухоме майно відсутнє, земельна ділянка розрита.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абзац перший частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно з частинами другою, третьою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності.

Згідно зі статтями 83, 84 ЗК України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Статтею 122 ЗК України передбачено, що вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до незаконно володіючої цим майном особи (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно в добросовісного набувача.

Відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність в діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17 зроблено висновок, що "відсутність спрямованого на відчуження майна рішення відповідного органу місцевого самоврядування (зокрема, його підроблення) означає, що власник волю на відчуження не вивляв. Оскільки спірні земельні ділянки були набуті відповідачами з комунальної власності на підставі рішення Іванковичівської сільської ради б/н від 30 вересня 2004 року, яке радою не приймалось, Іванковичівська сільська рада від імені територіальної громади не вчинила дій щодо розпорядження комунальним майном на підставі та у спосіб, що передбачені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" шляхом прийняття відповідного рішення на пленарному засіданні, а тому спірні земельні ділянки вибули з володіння зазначеної територіальної громади без вираження її волі".

На підтвердження своїх позовних вимог щодо порушення прав Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області як власника спірної земельної ділянки та вибуття спірної земельної ділянки із володіння власника не з його волі іншим шляхом, прокурором доведено, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000047 висновком експерта № 4/92 від 05 квітня 2019 року встановлено, що підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Голова ради» у виписці з рішення № 13 Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 24 березня 1997 року, згідно якого ОСОБА_1 , мешканці АДРЕСА_2 , передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0.70 га, для ведення підсобного господарства, виконаний не громадянином ОСОБА_2 , а іншою особою, тобто, є підробленим і вказані обставини свідчать про те, що спірна земельна ділянка не вибула із володіння територіальної громади Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області в установлений законом спосіб і рішення органів місцевого самоврядування, які наділені компетенцією розпоряджатись такими землями, не приймалось.

Що стосується позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 , то суд приходить до висновку, що у задоволенні такої вимоги слід відмовити, виходячи з наступного.

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача слід покласти судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 78, 80, 83, 84, 116, 122 ЗК України, ст.ст. 11, 16, 317, 319, 387, 388 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позов Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації задовольнити частково.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,6987 га за кадастровим номером: :03:003:0032, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 424 464,00 гривень та повернути вказану земельну ділянку у власність територіальної громади с. Топчино в особі Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Закарпатської області судовий збір в розмірі 6 366, 96 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Позивач: Топчинська сільська рада Тячівського району Закарпатської області,

, юридична адреса: с. Топчино, вул. Центральна, 304, Тячівського району, Закарпатської області.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_2

Повний текст рішення складено 12 лютого 2020 року.

Головуюча суддя : Сойма М.М.