У Х В А Л А

03 листопада 2020 р.м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Медяної Ю.В.,

секретар Подоляк М.В.,

представника боржника Вінницької міської ради Никонюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення у цивільній справі №127/23765/19 за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення у цивільній справі №127/23765/19 за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про відшкодування моральної шкоди.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2019 (справа №127/23765/19) позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнено на користь позивача 500 грн. моральної шкоди.

17.03.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист №127/23765/19 про стягнення з Вінницької міської ради на користь ОСОБА_1 500 грн. моральної шкоди, який було подано на виконання до Відділу примусового виконання Управління ДВС. 24.03.2020 стягувач отримав повідомлення про повернення виконавчого листа без виконання. Після чого ОСОБА_1 звернувся до управління ДКСУ у Вінницькій області, яке переслало виконавчий лист до управління ДКАСУ у м. Вінниці. 09.04.2020 УДКСУ у м. Вінниці листом повернуло виконавчий лист без виконання, через відсутність розміщених рахунків боржника.

З огляду на невиконання рішення суду заявник просив суд встановити належний порядок виконання рішення суду, згідно виданого виконавчого листа №127/23765/19.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2020 року дану заяву задоволено: замінено боржника у виконавчому листі №127/23765/19 від 17.03.2020 року Вінницьку міську раду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про відшкодування моральної шкоди на Виконавчий комітет Вінницької міської ради. (а.с. 106-107)

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 15.07.2020 ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2020 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення.

Представник боржника Вінницької міської ради Никонюк О.В. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даної заяви, оскільки стягувач обрав неправильний спосіб захисту.

Стягувач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, що підтверджується особистим підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №801. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2019 року позов ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з Вінницької міської ради на користь ОСОБА_1 500 грн. (п`ятсот гривень) моральної шкоди (а.с.62-63).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 12.03.2020 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2019 року залишено без змін (а.с.77-80)

17.03.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист № 127/23765/19 (а.с. 91)

24.03.2020 виконавчий лист повернуто без прийняття до виконання у зв`язку з відсутністю в Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повноважень на стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів. (а.с. 92-94)

Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницькій області листом від 09.04.2020 року повернуло виконавчий лист без виконання на тій підставі, що Вінницька міська рада не має відкритих рахунків та не обслуговується в Управлінні. (а.с.96-98)

Статтею 55 Конституції визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 5 ст. 129 Конституції визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначені цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 2 БК України бюджетні установи органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного чи місцевого бюджету.

Таким чином, примусове виконання рішення суду про стягнення коштів з органу місцевого самоврядування покладається на відповідний орган Державної казначейської служби.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органи місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Частиною 1 ст. 22 БК України встановлено, що для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 22 БК України головними розпорядниками коштів місцевого бюджету можуть бути виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що саме на виконавчі комітети відповідних рад чинним бюджетним законодавством покладено функції головного розпорядника коштів місцевого бюджету, у тому числі й за зобов`язаннями ради.

Ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності Виконавчого комітету Вінницької міської ради ЄДРПОУ №03084813.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. При цьому підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Зміна чи встановлення способу та порядку виконання судового рішення це заміна одного виду виконання іншим або визначення чіткого логічного порядку вчинення дій, спрямованих на виконання припису рішення суду.

При цьому, розглядаючи заяву про зміну способу виконання рішення, суд не має права змінювати зміст рішення або його суть.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст. 16 Цивільного кодексу України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

З огляду на наведене вище, а також беручи до уваги той факт, що Вінницька міська рада не має відкритих рахунків та не обслуговується в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницькій області та відповідно до положень ст. 22 БК України головними розпорядниками коштів місцевого бюджету можуть бути виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад, орган Державної казначейської служби не обмежений у своєму праві стягнути кошти з відповідних рахунків виконавчого комітету Вінницької міської ради.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 435 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення у цивільній справі №127/23765/19 за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про відшкодування моральної шкоди, задовольнити.

Зазначити у виконавчому листі №127/23765/19, виданому Вінницьким міським судом Вінницької області 17.03.2020, боржиником Вінницьку міську раду, код ЄДРПОУ №03084813.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: