Єдиний унікальний номер справи 495/1677/19 Головуючий по 1 інстанції Войнарівський М.М.
Провадження 22-ц/812/1423/20 Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2020р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.

секретар судового засідання - Цуркан І.І.,

за участю : відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідачів ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2020 року

за позовом Служби у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів

за зустрічним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Служби у справах дітей Миколаївської районної державної міністрації про скасування усиновлення,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2019 року Служба у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації пред`явила позов до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення їх батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 та стягнення з кожного з них на його утримання аліментів у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно.

Позивач зазначав, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2018 року у справі № 487/1439/18 задоволено заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про усиновлення дитини. Цим рішенням постановлено усиновити ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Артемівськ Донецької області (актовий запис № 426 зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області від 04 липня 2014 року) громадянами України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Заявників оголошено батьками дитини. Змінено усиновленій дитині прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 », по батькові з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 », місце народження з «місто Артемівськ Донецької області» на «місто Миколаїв», ім`я та дата народження залишилися попередніми. А також зобов`язано внести відповідні зніми до актового запису усиновленої дитини.

Відповідно до розпорядження голови Доманівської райдержадміністрації дитина з 11 січня 2017 влаштована до Миколаївського обласного Будинку дитини, звідки його забрали відповідачі до своєї сім`ї. За час спільного проживання між відповідачкою ОСОБА_1 та сином ОСОБА_4 не був встановлений психологічний та емоційний контакт, відповідачка неодноразово проявляла агресію до малолітнього, застосовувала фізичну силу, що призвело до психологічної травми у ОСОБА_4 . Після народження в сім`ї рідної доньки посилилось відчуження відповідачки до усиновленого сина. Відповідач ОСОБА_2 не має можливості самостійно виховувати дитину у зв`язку з графіком роботи. Службою у справах дітей Миколаївської РДА та центром СССДМ проводилась кропітка робота з сім`єю, надавалися рекомендації щодо поліпшення ситуації та налагодження контакту з усиновленою дитиною, але намагання працівників виявились марними: відповідачі добровільно звернулися до комісії з питань захисту прав дитини при Миколаївській РДА із заявою про відібрання у них малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відносно ОСОБА_1 15 серпня 2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП та 19 серпня 2019 року направлено на розгляд до суду.

Крім того, 16 серпня 2019 року за заявою ОСОБА_2 малолітню дитину було влаштовано до Миколаївського центру соціально-психологічної реабілітації дітей Миколаївської обласної ради.

Посилаючись на вказані обставини, позивач на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК просив задовольнити позов.

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 пред`явили зустрічний позов до Служби у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації про скасування усиновлення відносно малолітнього ОСОБА_4 .

Свої вимоги обґрунтовували тим, що вони перебували на обліку осіб в усиновлювачі в службі у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації з грудня 2017 року, від якої отримали направлення до Миколаївського обласного будинку дитини.

Вони дійсно приїжджали до дитини у приміщення закладу, спілкувалися, гуляли по території, з ними неодноразово проводилися бесіди щодо виконання батьківських прав, працівниками закладу було повідомлено про задовільний стан здоров`я дитини, що він нічим не хворіє.

Однак на час прийняття рішення про усиновлення дитини відповідачем було приховано обставини щодо місцезнаходження його біологічної матері, її пріоритетне право на повернення їй дитини, про наявність у дитини рідних братів та сестер. Крім цього, відповідачем приховано відомості про стан здоров`я дитини, не надано ніякої медичної документації, а передано лише виписний епікриз.

У зв`язку із занепокоєнням психологічним станом дитини ними було двічі відвідано психолога, будь якої допомоги у створені єдиної родини відповідач не надавав. В сім`ї більше уваги хлопчику приділяв батько дитини, оскільки дружина була на останньому місяці вагітності ( ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_12 ).

В подальшому ОСОБА_4 було влаштовано до дитячого садочку. За характеристикою дитячого дошкільного комунального закладу ОСОБА_4 не проявляє інтересу до занять, не здатний контролювати свою діяльність, не доводить справу до кінця, заважає педагогу, дітям, швидко виснажується. У хлопчика складні стосунки з дітьми, він не ділиться іграшками з ними, відбирає та ламає їх, б`є дітей без приводу, на будь - які зауваження вихователів кричить та кидається битися.

Надалі умови які склалися в сім`ї з ОСОБА_4 почали викликати занепокоєння, спільне проживання з ним не складалося, що змусило їх звернутися до керівництва дитячого будинку. Однак, допомога виразилася лише у направленні їх до психолога, всі розмови щодо стану їх родинної адаптації вирішувалися в телефонному режимі, і зводилися до того щоб бути уважнішими та змінити ставлення до дитини. Не знайшовши підтримки та допомоги від відповідача вони звернулися з питанням про повернення ОСОБА_4 до закладу. Але це питання не виникло безпідставно, оскільки не отримуючи ніякої допомоги ними було прийнято рішення провести імунологічне обстеження дитини. В результаті якого в організмі ОСОБА_4 було виявлено штамп вірусу Епштейна - Барр , який в подальшому може мати різні негативні ускладнення здоров`я. За такого, вважають, що відповідач халатно віднісся до процедури усиновлення та передав дитину, яка можливо має тяжке захворювання.

Враховуючі ці обставини відповідачі просили задовольнити їх позов.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2020 року первісний позов Служби у справах дітей Миколаївської райдержадміністрації задоволено, а у задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено. Додатковим рішенням цього ж суду від 14 серпня 2020р. вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та у задоволені первісного позову відмовити, а зустрічний позов відповідачів задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

За правилами ч.2 ст.48 ЦПК позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно з ч.1 ст.47 ЦПК здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді ( цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.257 ЦПК, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

В силу положень ч.1 ст.56 ЦК органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Як вбачається з матеріалів справи, первісний позов про позбавлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 та стягнення з кожного з них на його утримання аліментів у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно подано Службою у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації.

До Служби у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації пред`явлено й зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування усиновлення.

Враховуючи те, що Служба у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації не є ні органом опіки та піклування, ні юридичною особою, то рішення суду підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 257,374,376,377,381-384 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2020 року в частині вимог первісного позову Служби у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів скасувати, а цю позовну заяву залишити без розгляду.

Це ж рішення в частині вимог зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Служби у справах дітей Миколаївської районної державної міністрації про скасування усиновлення, а також додаткове рішення від 14 серпня 2020р. скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні даного позову.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 04 листопада 2020 року

Головуючий: Судді: