Провадження №2/521/3269/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом визнання права власності на спільне майно подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що з 21.10.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.12.2017 шлюб між сторонами було розірвано.

Під час шлюбу, а саме17.06.2016 року було придбано будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , що і підтверджується договорами купівлі-продажу нерухомого майна від 17.06.2016р., №1589 та від 17.06.2016р., №1581.

Вказаний будинок було придбано ними в інтересах сім`ї під час шлюбу, є об`єктом права спільної сумісної власності, підлягає поділу між нею та відповідачем у рівних частинах. У зв`язку з цим, позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в порядку поділу майна подружжя право власності на 4/10 із 8/10 частин житлового будинку частка якого належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) відповідно до договору купівлі-продажу від 17.06.2016р. №1581, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л. та який розташований за адресою, АДРЕСА_1 (два) та який в цілому складається з двох житлових будинків, означених в схематичному плані під літерами А. Б, загальною площою 59,9 кв.м, в тому числі житловою площею 28,6 кв.м, та надвірних споруд: В- сарай, Г-літня кухня, Е-гараж, Д-туалет, №1-3-огорожа. 1-вимощення, які розташовані на земельній ділянці, розміром 341 кв.м., загальною вартістю 783 391 гривень.Визнати за відповідачем ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/10 із 2/10 частин житлового будинку, частка якого належить позивачці ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) відповідно до договору купівлі-продажу від 17.06.2016р., №1589, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л. та який розташований за адресою, АДРЕСА_1 та який в цілому складається з двох житлових будинків, означених в схематичному плані під літерами "А. Б", загальною площою 59,9 кв.м, в тому числі житловою площею 28,6 кв.м, та надвірних споруд: "В- сарай, Г-літня кухня, Е-гараж, Д-туалет, №1-3-огорожа, 1-вимощення, які розташовані на земельній ділянці, розміром 341 кв.м., загальною вартістю 783 391 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 , якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав, надав до суду заяву в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі,крім того, просив розглянути справу без їх участі.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ст. 368 ЦК України,- спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Згідно ст. 60 СК України,- майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

Відповідно до ст. 61 СК України,- об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.10.2011 року. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.12.2017 шлюб між сторонами було розірвано.

З копії договору купівлі продажу від 17 червня 2016 зареєстрованого в реєстрі за номером №1589, вбачається, що згідно пунктом 1 умов договору ОСОБА_3 (Продавець) передав у власність, а ОСОБА_1 ( Покупець) прийняла у власність 2/10 (дві десятих) часток домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно пунктом 1 умов договору від 17.06.2016р, зареєстрованого в реєстрі за номером№1581 вбачається, що ОСОБА_3 (Продавець) передав у власність, а відповідач ОСОБА_2 (Покупець) прийняв у власність 8/10 (вісім десятих) часток домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В пунктах 1 вказаних договорів зазначено, шо домоволодіння (далі за текстом нерухомість.) в цілому складається з: двох житлових будинків, означених в схематичному плані під літерами А. Б, загальною площею 59,9 кв.м., в тому числі житловою площею 28,6 кв.м., та надвірних споруд: В- сарай, Г-літня кухня, Е-гараж. "Д-туалет, №1-3 - огорожа, 1-вимощєння, які розташовані на земельній ділянці, розміром 341 кв.м., що знаходиться у користуванні Продавця.

Проаналізувавши вказані договори та дослідивши їх зміст суд прийшов до висновку, що загальна частина домоволодіння складається з 10/10 частин, яка належить на праві спільної власності дружині та чоловіку, що і підтверджується також Інформаційною довідкою з Державного реєстру (речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.06.2016р.)

Відповідно до копії довідки ( витягу з будинкової книги про склад сім`ї та прописку) від 15.07.2020 року № 295, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 а також їх діти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зареєстровані у зазначеному будинку з 2017 року постійно.

Згідно ст. 69 СК України, - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Відповідно до ст. 70 СК України, - у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

За час шлюбу подружжя ОСОБА_7 придбало наступне майно: будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, -сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності.

Жодних домовленостей між позивачем та відповідачем щодо розміру часток в спільному сумісному майні немає, шлюбний договір не укладався.

Сторони не ставлять вимог щодо реального поділу майна, тому суд визнає ідеальні частки сторін у майні, що було придбано ними під час перебування у шлюбі, без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки будинок за адресоюю: АДРЕСА_1 , було придбано сторонами за час шлюбу, то за позивачем слід визнати право власності на власності на 4/10 із 8/10 частин житлового будинку частка якого належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) відповідно до договору купівлі-продажу від 17.06.2016р. №1581, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л. та який розташований за адресою, АДРЕСА_1 (два) та який в цілому складається з двох житлових будинків, означених в схематичному плані під літерами А. Б, загальною площою 59,9 кв.м, в тому числі житловою площею 28,6 кв.м, та надвірних споруд: В- сарай, Г-літня кухня, Е-гараж, Д-туалет, №1-3-огорожа. 1-вимощення, які розташовані на земельній ділянці, розміром 341 кв.м.Визнати за відповідачем ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/10 із 2/10 частин житлового будинку, частка якого належить позивачці ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) відповідно до договору купівлі-продажу від 17.06.2016р., №1589, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л. та який розташований за адресою, АДРЕСА_1 та який в цілому складається з двох житлових будинків, означених в схематичному плані під літерами "А. Б", загальною площею 59,9 кв.м, в тому числі житловою площею 28,6 кв.м, та надвірних споруд: "В- сарай, Г-літня кухня, Е-гараж, Д-туалет, №1-3-огорожа, 1-вимощення, які розташовані на земельній ділянці, розміром 341 кв.м.

Керуючись ст. ст. 60, 61, 69 - 71 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом визнання права власності на спільне майно подружжя задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на власності на 4/10 із 8/10 частин житлового будинку частка якого належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) відповідно до договору купівлі-продажу від 17.06.2016р. №1581, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л. та який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та який в цілому складається з двох житлових будинків, означених в схематичному плані під літерами А. Б, загальною площою 59,9 кв.м, в тому числі житловою площею 28,6 кв.м, та надвірних споруд: В- сарай, Г-літня кухня, Е-гараж, Д-туалет, №1-3-огорожа. 1-вимощення, які розташовані на земельній ділянці, розміром 341 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/10 із 2/10 частин житлового будинку, частка якого належить позивачці ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) відповідно до договору купівлі-продажу від 17.06.2016р., №1589, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л. та який розташований за адресою, АДРЕСА_1 та який в цілому складається з двох житлових будинків, означених в схематичному плані під літерами "А. Б", загальною площею 59,9 кв.м, в тому числі житловою площею 28,6 кв.м, та надвірних споруд: "В- сарай, Г-літня кухня, Е-гараж, Д-туалет, №1-3-огорожа, 1-вимощення, які розташовані на земельній ділянці, розміром 341 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Одеського апеляційного суду через Малиновський суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 26.11.2020.

Суддя Д.Я. Роїк