Провадження №2/523/338/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"21" грудня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань - Нестеренко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 07.08.2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_1 , та постановою Київського районного суду м. Одеси від 08.09.2016 року у справі № 520/10334/16-п ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП. Страхова відповідальність другого учасника події - ОСОБА_2 , була застрахована полісом ОСЦПВВНТЗ № АІ/9516193 ПАТ СК «Країна». 10.08.2016 року ОСОБА_2 подала заяву до МТСБУ про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП. У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 сплачене страхове відшкодування у розмірі 36 491 грн., 64 коп., послуги врегулювання у розмірі 1 300 грн., а також судовий збір сплачений при подачі позову до суду у розмірі 1921 грн.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, позивачу відповідь на відзив.

В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з цим на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Сечко С.В., в якій представник позивача зазначив, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду та просить суд розгляд справи провести за його відсутності (а.с.68).

Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації (а.с.61), однак, до суду не з`явився, про причини не явки суд не повідомив. Заяв від відповідача про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надходило, про причини неявки суд не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів.

Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2020 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, проаналізувавши надані стороною позивача докази на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 07.08.2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_1 , та постановою Київського районного суду м. Одеси від 08.09.2016 року у справі № 520/10334/16-п ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.9)

Як вбачається з матеріалів справи, на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , була застрахована полісом ОСЦПВВНТЗ № АІ/9516193 ПАТ СК «Країна» яка керувала транспортним засобом «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АІ/9516193) (а.с.4)

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , на момент вчинення ДТП застрахована не була.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , своєчасно повідомила МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду а саме 10.08.2016 року та, 28.09.2016 року звернулась з заявою про відшкодування шкоди в наслідок ДТП (а.с.7).

Відповідно до звіту № 35396 про оцінку, вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, від 25.08.2016 року вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу становить: 61 094 грн. 16 коп., вартість матеріального збитку становить: 39 443 грн.94 коп. (а.с.11-17).

Наказом № 10288 МТСБУ від 27.12.2016 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» ОСОБА_2 , було визначено страхове відшкодування у розмірі: 36 491 грн. 64 коп. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.22).

Згідно платіжного доручення від 28.12.2016 року № 10288рв ОСОБА_2 , були перераховані кошти у розмірі: 36 491 грн. 64 коп., також, платіжним дорученням від 07.12.2016 року № 35396рв МТСБ перерахувало ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» грошові кошти в розмірі: 1 300 грн. (а.с.23).

Відповідно до розрахунку № 35396 від 22.11.2016 року з надання послуг згідно договору № 2016/1 від 25.02.2016 року виконавець ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (а.с.25).

Також, судом встановлено, що МТСБУ вживав дії щодо вирішення питання з погашення регресної заборгованості в досудовому порядку, шляхом направлення листа від 29.11.2018 року № 1055 на адресу ОСОБА_1 , (а.с.10).

Пунктом 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з положень вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Оскільки, як встановлено матеріалами справи, дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль потерпілої особи, сталась з вини відповідача, відповідальність якого на момент завдання шкоди не була застрахована, то саме він зобов`язаний відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в повному обсязі. Доказів протилежного суду надано не було.

Відтак, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі: 36 491 грн. 64 коп., та послуг з врегулювання у розмірі: 1 300 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, таким чином підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

Керуючись ст. 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 38, 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 280-285 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місце знаходження: м. Київ, бульвар Русанівський, 8) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі: 36 491 грн. 64 коп., послуг з врегулювання в розмірі 1 300 грн., а всього стягнути: 37 791 (тридцять сім тисяч сімсот дев`яносто одну) гривню 64 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місце знаходження: м. Київ, бульвар Русанівський, 8) витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду, у розмірі: 1921 грн.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - ти денний строк з дня отримання рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 28.12.2020р.

Суддя: