Провадження 2-о/127/322/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просила встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 упродовж періоду з червня 2014 року по вересень 2018 року включно проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 як чоловік і жінка без шлюбу.

Заява мотивована тим, що у 2011 році ОСОБА_1 познайомилася з ОСОБА_2 , з яким з червня 2014 року розпочали проживати у цивільному шлюбі, тобто як сім`я, але без реєстрації шлюбу.

Зокрема, 20.05.2014 року ними за спільні кошти було придбано квартиру АДРЕСА_1 .

У вказаній квартирі до вересня 2018 року включно заявниця з ОСОБА_2 вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно платили за комунальні послуги, спільно здійснювали купівлю різних продовольчих та побутових товарів, тобто виконували права та обов`язки подружжя, проживаючи однією сім`єю, як чоловік та жінка.

Відсутність встановленого такого факту впливає на майнові права заявниці в частині можливого подальшого вирішення питання про поділ спільно нажитого майна.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3 надав суду клопотання про залишення заяви без розгляду, так як факт проживання встановлюється з метою вирішення питання про поділ спільно нажитого майна, то встановлення такого юридичного факту про який йдеться в заяві, невід`ємно пов`язане з вирішенням спору про право і вона повинна бути розглянута виключно на загальних підставах.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 заперечила щодо залишення заяви без розгляду.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши представлені докази, встановив наступні обставини.

Статтею 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають справи в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до положень статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Із аналізу вказаних норм права можна зробити висновок про те, що види провадження у цивільному судочинстві розрізняються за об`єктами судового захисту. У окремому провадженні таким виступає охоронюваний законом інтерес, тобто у цьому виді провадження встановлюються обставини, від яких у конкретної особи може виникнути, змінитися або припинитися певне суб`єктивне право, іншими словами - юридичні факти.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведеністю наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Отже, у порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, про стан, проте не спір про право цивільне. Метою судового розгляду є встановлення наявності або відсутності вказаного факту, який має юридичне значення і безспірний характер. Процесуальним законом передбачено, що справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника та заінтересованих осіб, оскільки відсутність спору про право зумовлює і відсутність сторін із протилежними інтересами, тобто відсутність позову. Справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та межі судового розгляду.

Звертаючись до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення ОСОБА_1 просила встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 упродовж періоду з червня 2014 року по вересень 2018 року включно проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 як чоловік і жінка без шлюбу, обґрунтовуючи свою заяву тим, що встановленого такого факту впливає на майнові права заявниці в частині можливого подальшого вирішення питання про поділ спільно нажитого майна.

Таким чином, факт, про встановлення якого просила заявник, не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви, вбачається, що існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

З огляду на зазначене, враховуючи наявність у справі спору про право, слід залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у загальному порядку, який визначено ЦПК України.

Керуючись ст.ст.293, 294, 315-318 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя