Провадження № 2/522/3273/20
У Х В А Л А

30 жовтня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.

при секретарі Соболевій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про поділ майна, набутого в шлюбі, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання частково недійсним заповіту, визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки та житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про поділ майна, набутого в шлюбі, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання частково недійсним заповіту, визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки та житлового будинку

Представником ОСОБА_1 через канцелярію суду подана заява про зупинення провадження по справі, яким просить зупинити провадження у справі № 522/19127/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про поділ майна, набутого в шлюбі, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання частково недійсним заповіту, визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки та житлового будинку до вирішення по суті справи № 509/3542/18 за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Державного реєстратора прав на нерухоме майно КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О., ТОВ «Профпроект», третя особа Друга одеська державна нотаріальна контора ГТУЮ в Одеській області про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу.

Представником позивача подано до суду заперечення щодо клопотання про зупинення провадження у справі.

У вказаних запереченнях заявник вказує про неможливість задоволення клопотання про зупинення провадження у зв`язку з його необґрунтованістю.

Суд, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом 28 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі.

Вказане клопотання судом приєднано до матеріалів справи проте не було судом розглянуто у зв`язку з його передчасністю.

01 жовтня 2020 року представником ОСОБА_1 адвокатом Данилюком А.Б. було подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі № 522/19127/14-ц до вирішення по суті справи № 509/3542/18 за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Державного реєстратора прав на нерухоме майно КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О., ТОВ «Профпроект», третя особа Друга одеська державна нотаріальна контора ГТУЮ в Одеській області про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу.

Доцільність зупинення провадження у справі № 522/19127/14-ц у клопотанні обґрунтовується тим, що у двох різних судових провадженнях два різних позивачі намагаються встановити юридичний факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі Спадкодавцем - ОСОБА_5 .

Судом встановлено що правове обґрунтування двох клопотань щодо зупинення провадження у справі є аналогічними, підстави, на які посилається заявник є тотожними, а тому суд вважає за можливе розглянути вказані клопотання як одне, спрямоване заявником на забезпечення інтересів у справі.

Згідно п. 6 ч. 1 ст.251ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, яка розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З аналізу вказаної норми закону вбачається, що підставою для зупинення провадження у справі є сукупність наступних умов: наявність справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; встановлення обставин у такій справі може прямо вплинути на розгляд справи, про зупинення провадження якої ставиться питання, тобто, справи є пов`язаними між собою; розгляд справи є неможливим до вирішення іншої, пов`язаної справи.

Судом встановлено, що у провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа № 509/3542/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним.

Як вбачається з ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 травня 2019 року 13 серпня 2018 року позивач ( ОСОБА_4 ) звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд: визнати заповіт від 22 листопада 2017 року, складений від імені ОСОБА_5 , зареєстрований в реєстрі за № 2363, посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - недійсним.

17 серпня 2018 року провадження по справі було відкрито.

22 січня 2019 року до суду подано зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Державного реєстратора прав на нерухоме майно КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О., ТОВ «Профпроект», третя особа Друга одеська державна нотаріальна контора ГТУЮ в Одеській області про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу, про визнання технічного паспорту недійсним, про скасування запису про право власності.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 серпня 2020 року об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Державного реєстратора прав на нерухоме майно КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О., ТОВ «Профпроект», третя особа Друга одеська державна нотаріальна контора ГТУЮ в Одеській області про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу, про визнання технічного паспорту недійсним, про скасування запису про право власності з первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пашичева Г.Л., про визнання заповіту недійсним, по цивільній справі №509/3542/18.

Таким чином у двох різних судових провадження два різних позивачі намагаються встановити юридичний факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з Спадкодавцем - ОСОБА_5 .

Рішення, прийняті різними судами у вказаних справах є взаємовиключними.

Правовою підставою відповідного клопотання стало положення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, відповідного до якого суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку … цивільного … судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

При цьому пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються в іншій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Суд враховує доводи заявника про те, що вирішення справи № 522/19127/14-ц, шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , призведе до неефективності обраних ОСОБА_1 способів захисту її прав.

Суд зауважує, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 і ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу в рамках справи № 522/19127/14-ц є неможливим, оскільки відповідні обставини не входять у предмет доказування у даній справі.

Суд приймає до уваги те, що встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 і ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу можна лише в рамках справи № 509/3542/18, оскільки ОСОБА_1 вже подано відповідний позов до суду, провадження у даній справі вже давно відкрито та триває, що унеможливлює подання аналогічного позову повторно в рамках справи № 522/19127/14-ц, оскільки для цього цивільно-процесуальним законодавством передбачені численні перешкоди (необхідність надання Позивачем підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, обов`язок суду повернути позовну заяву з цих підстав і т.д.).

Неможливість встановлення факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 і ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу в рамках справи № 522/19127/14-ц та визначальне його значення для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 свідчить про можливість та необхідність зупинення провадження у справі № 522/19127/14-ц.

Аналогічна позиція сформульована Верховним Судом у постанові від 10 лютого 2020 року у справі № 922/2462/18, у якій зазначено, що метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Відмова у задоволенні клопотання Заявника про зупинення провадження у справі № 522/19127/14-ц призведе до порушення права ОСОБА_1 на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, оскільки для Відповідача-3 таким чином судом буде встановлено заздалегідь недосяжний стандарт доказування, зміст якого сформульований, у першу чергу, практикою Європейського суду з прав людини, який при вирішенні справи «Хамідов проти Росії» встановив порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року покладення національними судами на заявника надзвичайного та заздалегідь недосяжного стандарту доказування.

Схожим чином у справі «Дюльдін та Кіслов проти Росії» ЄСПЛ відзначив, що суди застосували незвично високий стандарт доказування.

Щодо заперечень представника позивача, суд зазначає, що клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, яке підлягає розгляду одночасно з повторним клопотанням того ж заявника про зупинення провадження у справі подане на стадії підготовчого судового провадження, 28.01.2020 року, не було вирішено у зв`язку з його передчасністю.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду, принцип правової визначеності передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Європейський суд в ряді рішень зазначає: якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata (рішення у справах «Устименко проти України», «Пономарьов проти України», «Рябих проти Росії» та ін.). На важливості дотримання принципу стабільності судових рішень наголошує і Верховний Суд, зокрема, в постанові Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 року №552/137/15-ц, в ухвалах від 01 жовтня 2018 року у справі № 757/21408/17-ц, від 19 листопада 2018 року у справі № 753/23587/16-ц, від 14 січня 2019 року у справі № 1805/4363/2012 та ін.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (рішення ЄСПЛ у справах "Дюлоранс проти Франції", "Донадзе проти Грузії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Якщо подані стороною доводи є вирішальними для результату провадження, такі доводи вимагають прямої конкретної відповіді за результатом розгляду (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" та у справі "Руїз Матеос проти Іспанії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 у справі "Краска проти Швейцарії" вказано, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Де Куббер проти Бельгії" та у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження (рішення Європейського суду з прав людини "Хамідов проти Росії").

Керуючись ст. ст.251,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про зупинення провадження - задовольнити.

Зупинити провадження у справі № 522/19127/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про поділ майна, набутого в шлюбі, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання частково недійсним заповіту, визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки та житлового будинку до вирішення по суті справи № 509/3542/18 за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Державного реєстратора прав на нерухоме майно КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О., ТОВ «Профпроект», третя особа Друга одеська державна нотаріальна контора ГТУЮ в Одеській області про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя