Справа № 515/1122/20
Провадження № 2/515/1826/20
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача - адвоката Логінова О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Оде- ської області

про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2020 року ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Давиденка К.В. пре- д`явив вказаний позов, посилаючись на наступні обставини.

Рішенням виконкому Татарбунарської районної ради Одеської області № 257 від 27.06.1975 р. йому було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,05 га. Згідно

плану земельної ділянки від 27.06.1975 р., яка була виділена йому під забудову, вона знаходиться на розі АДРЕСА_1 . Рішенням виконкому Татарбунарської міської ради № 26 від 07.02.1991 р. йому було дозак- ріплено земельну ділянку площею 50 кв.м. При зверненні до державного реєстратора відділу адмі-

ністративних послуг Татарбунарської районної державної адміністрації для здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень йому було відмовлено з причини відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та ненадання документів підтверджуючих ввід в експлуатацію.

За таких обставин він просив визнати за ним право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 - ті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого за станом на 15.07.2015 р. (а.с.5-7), позивачем замовлено технічну документацію на житловий будинок по АДРЕСА_2 , побудований у 1975 році.

Як видно з копії виписки з рішення виконкому Татарбунарської районної ради Одеської області № 257 від 27.06.1975 р. (а.с.9), ОСОБА_1 відведено земельну ділянку для будівництва індиві- дуального житлового будинку у АДРЕСА_1 площею 0,05 га.

Рішенням виконкому Татарбунарської міської ради № 26 від 07.02.1991 р. (а.с.10) вилучено у ОСОБА_2 , проживаючого по АДРЕСА_2 , земельну ділянку розміром 50 кв.м. та дозак- ріплено її за ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 .

Актом від червня 1975 року (а.с.11) зазначену ділянку разом із закріпленими на ньому геодези- чними знаками передано присутньому при відведенні земельної ділянки ОСОБА_1 ..

Рішенням Татарбунарської міської ради № 468 від 14.09.2017 р. (а.с.13) АДРЕСА_2 Одеської області перейменовано на АДРЕСА_2 без зміни поштових номерів житлових будинків, установ та споруд.

Вартість спірного будинку складає 143633 грн., що видно із звіту про незалежну оціночну вар- тість житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виготовленого ТОВ «Імперіал-777» від 27.05.2020 р. (а.с.14-15).

Позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 з причин того, що провести в безспірному порядку державну реєстрацію права власності на зазначений об`єкт нерухомого ма- йна не є можливим у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчує право власності на зазначене майно, що слідує з повідомлення державного реєстратору відділу надання адміністративних послуг Татарбунарської райдержадміністрації від 25.08.2020 р. (а.с.12).

За змістом ст.ст.316-321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належи- ть право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непоруш- ним.

Відповідно до ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) осо- бою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завер- шення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття неру- хомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуата- ції. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

В силу ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права влас- ності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним до- кумента, який засвідчує його право власності.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права при- ватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визна- ння права власності на майно.

Згідно п.6 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на під- ставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, які видані до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією.

У відповідності до п.9 ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на не- рухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав прово- диться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речо- вих прав на нерухоме майно.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 належить житловий будинок по АДРЕСА_2 , будівництво якого за- кінчено ще у 1975 році, але державну реєстрацію вказаного майна неможливо провести за відсут- ністю свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Отже, за позивачем може бути визнано право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами АДРЕСА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.316-321, 331, 392 ЦК України, ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Примор- ське Татарбунарського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право влас- ності на на житловий будинок з будівлями та спорудами АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня йо- го проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пі- сля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.