У Х В А Л А

07.12.2020 Справа №607/20766/20

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О.Я., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особипідприємця ОСОБА_2 про стягнення збитків та повернення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до фізичної особипідприємця ОСОБА_2 про стягнення збитків та повернення земельної ділянки.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В позовній заяві позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Судовий збір за вимогу немайнового характеру позивачем сплачено правильно, з дотриманням пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 840, 80 грн.

Щодо вимоги майнового характеру позивачем до позовної заяви приєднано клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки позивач не має змоги самостійно визначити вартість завданого збитку, це стане можливим після проведення оціночнобудівельної експертизи, відтак не може визначити суму судового збору, яку йому слід сплатити.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суддя зазначає, що позов підлягає залишенню без руху, оскільки не повністю відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом однієї з вимог позову є стягнення з відповідача збитків доходу в сумі вартості неотриманого нерухомого майна, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 177 ч. 4 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вказував Європейський суд з прав людини у рішенні «Креуз проти Польщі» за заявою № 28249/95 від 19.06.2001 «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

Позивачем в позовній заяві, в частині вимоги майнового характеру, не вказано ціну позову (орієнтовну ціну позову) та не надано документів на підтвердження дійсної вартості майна, про право власності на яке ними заявлено позов.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позову майнового характеру визначається із дійсної вартості спірного майна на день подання позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п.16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд. Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08 липня 2011 року ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена на рівні 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскільки ціна позову позивачем не визначена, виходячи з вимог ст. 176 ЦПК України, ст. 4, ст. 6 ч. 2 Закону України «Про судовий збір», суд попередньо визначає розмір судового збору за вимогу майнового характеру, який належить сплатити в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 102 грн. Оскільки ОСОБА_1 частково оплатив судовий збір на суму 840, 80 грн., то розмір судового збору, який позивач повинен доплатити становить 1 261, 20 грн.

При вирішенні клопотання про відстрочення сплати судового збору суд виходить з наступного.

Статтею 136 ЦПК України вказано, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Позивач в якості підстави для відстрочення сплати судового збору посилається на те, що на момент подання позовної заяви ціна позову не визначена, а можливість її визначення наступить після проведення оціночнобудівельної експертизи.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08 липня 2011 року визначено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, для відстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від його сплати має бути в наявності дві умови у сукупності: позивач за своїм майновим станом не має змоги сплатити судовий збір при зверненні до суду з позовом, а також позивач або спір відноситься до однієї з категорій, визначених ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи обґрунтування позивачем клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд не вбачає передбачених законом підстав для його задоволення.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків шляхом доплати судового збору у розмірі 1 261, 20 грн. (2 102 грн. 840, 80 грн.), надати оригінал платіжного документу на підтвердження сплати судового збору.

На підставі наведеного і, керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особипідприємця ОСОБА_2 про стягнення збитків та повернення земельної ділянки - залишити без руху, надавши позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

Якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська