06.11.2020 Справа № 756/8169/20
Унікальний №756/8169/20
Провадження №2/756/4697/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Луценко О.М.,

за участі секретаря Пляса Б.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шишкіна Алла Олександрівна, про визнання договору довічного утримання недійсним та визнання права власності на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шишкіна Алла Олександрівна, про визнання договору довічного утримання недійсним та визнання права власності на квартиру, мотивуючи свої вимоги тим, що в 20.12.2019 року між нею та відповідачкою було укладено договір довічного утримання, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шишкіною А.О. та зареєстрований в реєстрі за № 6883. В договорі довічного утримання вбачається, що відповідачка взяла на себе зобов`язання сплачувати грошове утримання в розмірі 1000,00грн. щомісячно, сплачувати комунальні послуги та виплати одноразове грошову зобов`язання в розмірі 30 000,00грн. В свою чергу позивач зобов`язалася передати ОСОБА_2 у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Посилаючись на викладене та те що відповідачка не виконувала взяті на себе зобов`язання за договором, позивач просила суд визнати недійсним договір довічного утримання від 20.12.2019 року та визнати за позивачем право власності на дану квартиру.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд постановити рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти наданого позову заперечили, надавши відзив, який знаходиться в матеріалах справи. Просили суд в позові відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

29.10.2019ролку ОСОБА_1 звернулася до ТОВ « Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів» з заявою про можливість укладення з нею договору довічного утримання на умовах матеріального забезпечення в зв`язку з тим, що їй необхідна матеріальна допомога.

На момент звернення до ТОВ « Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів» квартира АДРЕСА_1, позивачу не належала, оскільки був уже укладений договір довічного утримання між нею та ОСОБА_3 , який 05.11.2019 року було розірвано в добровільному порядку.

20.12.2019 року між нею та відповідачкою було укладено договір довічного утримання, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шишкіною А.О. та зареєстрований в реєстрі за № 6883.

Відповідно до умов договору відповідачка взяла на себе зобов`язання сплачувати грошове утримання в розмірі 1000,00грн. щомісячно, сплачувати комунальні послуги та виплати одноразове грошову зобов`язання в розмірі 30 000,00грн. В свою чергу позивач зобов`язалася передати ОСОБА_2 у власність квартиру АДРЕСА_1

Так, позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначила, що відповідач ніколи не виконувала взяті на себе зобов`язання за договором , а саме: не цікавилася потребами та станом здоров`я позивачки , не забезпечувала її харчуванням та медикаментами.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 виконує умови договору, а саме: -сплатила грошове утримання у розмірі 30 000,00грн.( п.10 договору) в день підписання договору, що підтверджується розпискою, власноруч написаною ОСОБА_1 ;

-довічне утримання ОСОБА_1 , забезпечення грошовими ресурсами, на які позивач самостійно буде забезпечувати себе харчуванням, одягом, лікарськими засобами, тощо, оцінюється сторона за спільною згодою в розмірі 1000,00грн. на місяць, які ОСОБА_2 надаються вчасно та не заперечувалися позивачем;

-щомісячна оплата житлово- комунальних послуг за квартиру( п.8 договору) здійснюються вчасно, заборгованість відсутня.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечити відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Частиною 1 ст. 746 ЦК України, передбачено, що відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від віку та стану здоров`я.

Таким чином, договір довічного утримання має певні особливості: 1) майно переходить у власність набувача, однак розпоряджатися таким майном набувач за життя відчужувача не зможе, оскільки при посвідченні договору довічного утримання накладається заборона відчуження майна в встановленному порядку, про що робиться напис на всіх примірниках договору; 2) зобов`язання з довічного утримання мають особистісний характер, оскільки встановлюються щодо конкретно визначеної фізичної особи; 3) цей договір носить тривалий характер та вимагає від набувача постійного і систематичного виконання обов`язків; 4) матеріальне забезпечення (утримання) та послуги з догляду надаються набувачем до моменту смерті відчужувана (довічно) або до моменту розірвання договору довічного утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача.

Частиною 1 ст. 756 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

У відповідності до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином суд приходить до висновку, що будь-яких конкретних правових доказів, які б давали суду правові підстави для визнання оспорюваного договору недійсним з підстав, зазначених у позові, позивачами зі своїм представником суду не надали, і судом таких доказів не здобуто.

З огляду на вищевикладене, проаналізувавши межі заявлених вимог та відповідність їх нормам матеріального права, оцінивши матеріали справи у їх сукупності, взявши до уваги те, що відповідач належним чином виконує умови довічного утримання суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання договору довічного утримання недійсним не підлягають задоволенню.

У зв*язку із наведеним, не підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги про визнання за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки правові підстави відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 509,626,627,628,638,744,746,735,203,215-235 ЦК України, ст. ст. . 76,49, 142, 258,263,265,268,273 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шишкіна Алла Олександрівна, про визнання договору довічного утримання недійсним та визнання права власності на квартиру- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Луценко