Справа № 2-2057/10
Провадження № 4-с/185/13/20
У Х В А Л А

02 липня 2020 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бусела Володимира Олександровича, заінтересована особа: ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бусела Володимира Олександровича, заінтересована особа: ОСОБА_1 , в якій просить визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бусела Володимира Олександровича щодо невжиття за виконавчим провадженням № 47475798 заходів примусового стягнення, а саме здійснення опису, арешту та подальшої реалізації житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 304,7 кв.м; земельної ділянки, кадастровий номер 141400000:01:016:0889, що розташована на території АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1 га; зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вжити за виконавчим провадженням № 47475798 заходи примусового стягнення, щодо житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 304,7 кв.м; земельної ділянки, кадастровий номер 141400000:01:016:0889, що розташована на території Слов`янської міської ради у АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1 га, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги представник АТ «ПУМБ» посилався на те, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження № 47475798 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 193 227,52 Євро, а також судових витрат в сумі 1 820,00 грн. 14.01.2020 року на адресу Відділу представником АТ «ПУМБ» направлено клопотання щодо опису майна боржника, що перебуває в іпотеці АТ «ПУМБ», а саме: житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 304,7 кв.м; земельної ділянки, кадастровий номер 141400000:01:016:0889, що розташована на території АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1 га. 03.02.2020 року було отримано відповідь Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій зазначено, що відповідно до ст. 9 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02 вересня 2014 року протягом терміну дії даною закону щодо нерухомого майна переданого в іпотеку і розташованого на території проведення антитерористичної операції, призупинено дію статей 37, 38,40,41, 43-47 Закону України Про іпотеку в частині реалізації такого майна на публічних торгах га прийняття його у власність. Вважає бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бусела Володимира Олександровича, щодо не вжиття заходів з опису і арешту та подальшої передачі на реалізацію предмету іпотеки необґрунтованою та такою що порушує права стягувача, у зв`язку з чим АТ «ПУМБ» змушенезвернутися до суду зі скаргою.

У судове засідання представник Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» не з`явився, надав суду заяву про розгляд скаргиза його відсутності, подану скаргу підтримує у повному обсязі та просить суд її задовольнити.

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бусела Володимир Олександрович у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на скаргу, відповідно до змісту якого просив суд відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю та розглянути скаргу за його відсутності.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, не повідомила суд про причини не явки, була належним чином повідомлена про день та час розгляду скарги.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя, а у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження № 47475798 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2057/10, виданого 04.01.2011 року Київським районним судом м. Донецька, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором № 245/08И від 22.08.2008 року у розмірі 193 227,52 Євро, що еквівалентно 4606544,08 грн., а також судових витрат в сумі 1 820,00 грн., а разом 4608364,08 грн.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 197416679 від 23.01.2020 року, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 304,7 кв.м; земельної ділянки, кадастровий номер 141400000:01:016:0889, що розташована на території Слов`янської міської ради у АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1 га, та зазначене нерухоме майно є об`єктом обтяження згідно іпотечного договору № 245/08И від 22.08.2008 року, укладеного між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області, р. № 7207.

Згідно відповіді Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 30.01.2020 року за № 3142/2.3-41/6071, на лист стягувача від 14.01.2020 року, головний державний виконавець Бусел В.О. зазначив, що відповідно до ст. 9 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02 вересня 2014 року протягом терміну дії даною закону щодо нерухомого майна переданого в іпотеку і розташованого на території проведення антитерористичної операції, призупинено дію статей 37, 38,40,41, 43-47 Закону України «Про іпотеку» в частині реалізації такого майна на публічних торгах та прийняття його у власність.

Вирішуючи питання про визнання бездіяльності державного виконавця незаконною, та зобов`язання його до вчинення певних дій, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, а саме за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 ст. ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Статтею 41 Закону України від 05.06.2003 № 898-IV "Про іпотеку" визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» положення частини першої цієї статті, крім зупинення дії статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти) Закону України "Про іпотеку", не поширюються на нерухоме майно фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб - суб`єктів малого і середнього підприємництва, місцем розташування якого є територія проведення антитерористичної операції, крім населених пунктів згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, оформлене в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов`язань за договорами, укладеними після 1 січня 2018 року, або за договорами, до яких після 1 січня 2018 року за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій.

У ч. 4 ст. 4 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 № 79-р) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

В даному переліку не значиться м. Слов`янськ Донецької області, де розташоване нерухоме майно, яке належить боржнику за виконавчим провадженням.

Крім того, 24.02.2018 року набрав чинності Закону України від 18.01.2018 № 2268-VIII «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», який визначає особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 даного Закону, правовий статус тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, а також правовий режим на зазначених територіях визначаються цим Законом, Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Статтею 1 Закону України від 18.01.2018 № 2268-VIII «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено, що тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме:

1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей;

2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини;

3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями.

Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Указом Президента України від 07.02.2019 № 32/2019 затверджено Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях. Відповідно до змісту цього Указу в переліку тимчасово окупованих територій не значиться м. Слов`янськ Донецької області.

Відповідно до листа Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 22.02.2019 №33/7-1451 антитерористичну операцію припинено з 30 квітня 2018 року та розпочато операцію Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Отже, житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 304,7 кв.м; земельна ділянка, кадастровий номер 141400000:01:016:0889, що розташована на території АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1 га, не знаходяться на тимчасово окупованій території, а тому норма ч. 1 ст. 9 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», щодо зупинення дії статей 41, 43-47 Закону України "Про іпотеку" не поширюється на порядок виконання рішення суду щодо звернення стягнення на дане майно.

Враховуючи викладене, рішення суду про стягнення заборгованості та здійснення дій спрямованих відповідно до цього заходів шляхом опису та арешту належного стягувачу нерухомого майна підлягає виконанню в загальному порядку, встановленому Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Пунктом 1 частини 1 статті 10 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є, зокрема звернення стягнення на майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Частиною 1 статті 58 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» також передбачено, що майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку.

Таким чином, державним виконавцем необґрунтовано не здійснено передбачені законодавством дії щодо примусового виконання рішення суду за виконавчим провадженням № 47475798.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 роз`яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК (в редакції від 03 серпня 2017 року), у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

В той же час, відповідно до п. 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 02.04.2012 року під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи викладене, суд визнає незаконною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бусела Володимира Олександровича щодо невжиття за виконавчим провадженням № 47475798 заходів примусового виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», з опису і арешту та подальшої реалізації житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 304,7 кв.м; земельної ділянки, кадастровий номер 141400000:01:016:0889, що розташована на території АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1 га, та вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця вжити за виконавчим провадженням №57572240 заходи примусового стягнення, щодо житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 304,7 кв.м; земельної ділянки, кадастровий номер 141400000:01:016:0889, що розташована на території АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1 га, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 260, 261, 352, 354, 355, 450-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бусела Володимира Олександровича, заінтересована особа: ОСОБА_1 , задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бусела Володимира Олександровича щодо невжиття за виконавчим провадженням № 47475798 заходів примусового стягнення, а саме здійснення опису, арешту та подальшої реалізації житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 304,7 кв.м; земельної ділянки, кадастровий номер 141400000:01:016:0889, що розташована на території АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1 га.

Зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вжити за виконавчим провадженням № 47475798 заходи примусового стягнення, щодо житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 304,7 кв.м; земельної ділянки, кадастровий номер 141400000:01:016:0889, що розташована на території АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1 га, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення або складення, а учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Згідно пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя В.М. Бондаренко