РІШЕННЯ

іменем України

18 грудня 2020 рокуСправа №451/1119/16-ц
Провадження № 2/451/6/20

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Харків М.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/1119/16-ц за позовом ОСОБА_3 до Радехівської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Радехівської нотаріальної контори Луців І.П. про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

23 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом Радехівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсним і скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві зазначає, що відповідно до заповіту від 13.01.2000 року, ОСОБА_4 , усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що належатиме їй на день смерті та все те, на що вона за законом матиме право, заповіла, ОСОБА_3 . ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Радехівського РУЮ 09.09.2014 року, серії НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_4 , залишилося спадкове майно, а саме: 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,07 га, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована на території АДРЕСА_1 та належали спадкодавцю згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ №008747, виданого 07.09.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №557. Для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулася до Радехівської державної нотаріальної контори. 31.07.2015 року, державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори Луців І.П., було видано свідоцтво про право на спадщину, що зареєстроване в реєстрі за номером 914. Однак, з невідомих позивачу причин, державним нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину було вказано, що спадщина складається із квартири АДРЕСА_2 , а фактично ОСОБА_4 налажала 1/2 частина будинку АДРЕСА_1 , літня кухня з гаражем цегляна, сарай цегляний, та земельна ділянка площею 0,07 га, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Отримавши свідоцтво про право на спадщину, позивач одразу не зауважила не відповідність вказаного у свідоцтві про право на спадщину майна яке належало спадкодавцю, а виявила це тільки тоді, коли вирішила оформити документи на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що належала матері позивача згідно Державного акта на право власності на землю, серії ІІІ-ЛВ №008747, виданого Радехівською міською радою 07.09.2001 року. Те, що у свідоцтві про право на спадщину записано - квартира АДРЕСА_2 , а не 1/2 частина АДРЕСА_1 , позбавляє позивача можливості оформити документи на право володіння земельною ділянкою площею 0,07 обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що належали спадкодавцю. Таким чином, просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, №НАН 776184, виданого ОСОБА_3 , державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори Луців Іриною Пилипівною, на квартиру АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,07 га, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована на території АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області відкрито провадження у справі (а.с.13).

15 листопада 2018 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.90).

Представник позивача позовні вимоги підтримав лише в частині визнання право власності на земельну ділянку, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Радехівської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився. Скерував в адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, просить справу вирішувати на розсуд суду (а.с.144).

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не заперечив.

Представник третьої особи Радехівської державної нотаріальної контори Львівської області подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності (а.с.115,124).

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого визнання права.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 від 09.03.2014 р., виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби, відповідний актовий запис №88 (а.с.6, 32).

Після її смерті, залишилося спадкове майно, а саме: 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,07 га, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована на території АДРЕСА_1 та належали спадкодавцю згідно з Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ №008747, виданого 07.09.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №557 (а.с.9-9 зворот, 34-34 зворот).

ОСОБА_4 зробила заповідальне розпорядження, згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати, заповіла ОСОБА_5 . Заповіт посвідчений 13 січня 2000 року Радехівською державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за №25 (а.с.5, 33).

Для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулася до Радехівської державної нотаріальної контори.

Як вбачається із Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серії НОМЕР_2 , від 31.07.2015 року, спадкоємцем ОСОБА_4 є ОСОБА_3 . Спадщина складається з квартири АДРЕСА_2 (а.с.7,38).

Згідно з копією договору купівлі-продажу квартири від 30.01.1990 року ОСОБА_4 купила квартиру, яку вона займає разом з членами сім`ї, та яка складається з однієї кімнати, кухні, коридора, кладочки загальною площею 37 кв. метрів, в тому числі житловою 16,7 кв. метрів, знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , та становить ідеальну частину цілого будинку (а.с.34).

Відповідно до копії дубліката реєстраційного посвідчення від 08.05.2015 року, виданого КП ЛОР «ЧМБТІ», квартира АДРЕСА_2 в цілому зареєстрована за ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Радехівською державною нотаріальною конторою 30.01.1990 року, зареєстровано в реєстрі за №101/90 і записано в реєстрову книгу під №720. Будинковолодіння АДРЕСА_3 становить 1/2 частину будинку (а.с.35).

Із копії довідки-характеристики КП ЛОР «ЧМБТІ» від 08.05.2015 року №1916, вбачається, що житлова квартира АДРЕСА_4 , розміщена на 1-ому поверсі 1-ноповерхового будинку і являє собою окрему (загальну) квартиру, що складається з 1-єї житлової кімнати, кухні 9,5 м.кв., коридору 5,6 м.кв., в т.ч. житлова площа 16,7 м.кв. До квартири АДРЕСА_4 , що становить ? ідеальну частину житлового будинку належить цегляна літня кухня з гаражем, літ. «Б»; цегляний сарай, літ. «В» (а.с.36).

Із копії довідки Радехівської міської ради Львівської області від 09.10.2015 року №914, вбачається що, відповідно до рішення Радехівської міської ради від 21.07.2015 року №93 «Про внесення змін в рішення виконкому №42 від 23.02.1990 року та №128 від 15.06.1990 року» будинку на АДРЕСА_1 присвоєно адресний номер, а саме: АДРЕСА_5 (а.с.37).

Рішеннями Радехівської міської ради Львівської області від 10 лютого 2020 року №10,11 змінено статус квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 на індивідуальний будинок, загальною площею 37,0 кв.м. та присвоєно нововизначеному об`єкту нерухомого майна адресу: АДРЕСА_1 та відповідно - АДРЕСА_1 (а.с.157-157).

Оскільки ОСОБА_4 - спадкодавцю, яка склала заповіт на користь позивача і їй на момент смерті належала земельна ділянка, площею 0,07 га, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована на території АДРЕСА_1 , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ №008747, виданого 07.09.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №557 у суду є всі підстави визнати за нею право власності на земельну ділянку.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,258-259,263-265,315 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 задовільнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,07 га, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована на території АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з Радехівської міської ради, ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_7 , в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (з кожного).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 28 грудня 2020 року.