Справа № 635/2631/15-ц
№ провадження 2/495/2278/2020
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
23 грудня 2020 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Іванченко А.С.,
справа № 635/2631/15-ц,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 , яка діє від себе особисто та від імені малолітньої доньки ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави,
представника позивача на підставі довіреності ОСОБА_5
Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», звернувся до суду з уточненим позовом до ОСОБА_1 , яка діє від себе особисто та від імені малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет застави, відповідно до ст. ст. 526, 578, 590, 611, 625, 1054 ЦК України остаточно просить суд: в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» у загальному розмірі 131 365,64 доларів США, звернути стягнення на предмет застави: транспортний засіб AUDІ Q7 QUАТRО 4,2 FSІ, реєстраційний номер № НОМЕР_1 , який прийнято у спадщину ОСОБА_1 від свого імені та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 ; встановити спосіб звернення стягнення на предмет застави продаж Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» предмету застави транспортного засобу: AUDІ Q7 QUАТRО 4,2 FSІ, реєстраційний номер № НОМЕР_1 , який прийнято у спадщину ОСОБА_1 від свого імені та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , шляхом укладання договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем; встановити, що початкова ціна продажу предмета застави підлягає визначенню незалежним суб`єктом оціночної діяльності на момент такого продажу обраним Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк»; вилучити та передати в управління Публічному акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» предмет застави; надати повноваження Публічному акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк», в тому числі, але не виключно на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу AUDІ Q7 QUАТRО 4,2 FSІ, реєстраційний номер № НОМЕР_1 , із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах МВС України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для подальшої реалізації, а також надати Публічному акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» всіх повноважень, необхідних для продажу вказаного майна; всі судові витрати віднести на рахунок відповідача.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що 19.12.2006 року між ЗАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк», та гр. України ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 5115758, відповідно до якого було надано боржнику кредит у сумі 97 085 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір застави транспортного засобу № 5167805 від 19.12.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П.. згідно з яким в забезпечення зобов`язань ОСОБА_4 за кредитним договором було передано в заставу банку транспортний засіб: AUDІ Q7 QUАТRО 4,2 FSІ, кузов № НОМЕР_2 , двигун V 4163, реєстраційний № НОМЕР_3 ,що належав заставодавцю ОСОБА_3 .
Позивач вказує, що боржником починаючи з 2008 року зобов`язання за кредитним договором щодо сплати частин кредиту та нарахованих відсотків систематично не виконуються, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за вказаними платежами.
Так, 22.08.2008 року приватним нотаріусом Погрібним Д.І. було вчинено виконавчий напис № 2942 про звернення стягнення на транспортний засіб AUDІ Q7 QUАТRО 4,2 FSІ, кузов № НОМЕР_2 , двигун V 4163, реєстраційний № НОМЕР_3 та за рахунок коштів отриманих від реалізації вирішено задовольнити вимоги Банку згідно кредитного договору № 5115758 від 19.12.2006 року.
Проте, листом Орджонікідзевського ВДВС Харківського міського управління юстиції було повідомлено Банк про закінчення виконавчого провадження за вказаним вище виконавчим написом нотаріуса та 27.12.2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п.6 ч.1 ст. 47, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження».
Постанову державного виконавця від 27.12.2013 року про повернення виконавчого документа стягувачу Банком не отримано.
Разом з тим, йому стало відомо, що 21.12.2013 року предмет застави був знятий з обліку та реалізований громадянину України ОСОБА_6 , який згодом провів другу перереєстрацію заставленого транспортного засобу та ОСОБА_7 оформив своє право власності на нього.
07.12.2015 року згідно відповіді МВСУ РСЦ в Харківській області ПАТ «ПУМБ» встановлено, що спірний транспортний засіб було повторно перепродано та зареєстровано 28.10.2015 року за ОСОБА_8 .
В ході розгляду даної справи в суді заставне майно було продане ОСОБА_9 та зареєстровано за ОСОБА_10 .
Банк зазначає, що не надавав письмової згоди заставодавцю на відчуження предмета застави, ні УДАІ ГУМВС України в Харківській області на зняття з обліку спірного транспортного засобу.
Коштів від реалізації предмета застави на погашення заборгованості ОСОБА_4 до банку не надходило.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер.
З заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 від свого імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , отже, смерть ОСОБА_10 стала підставою для набуття чинності відносин спадкування.
ОСОБА_10 набув права власності на заставний транспортний засіб за наявності в Держаному реєстрі обтяжень рухомого майна, декілька арештів спірного авто та заборон на відчуження, як за договором застави та і за № кузова.
Зважаючи на викладене, вважає, що існують усі правові підстави для задоволення його позову в повному обсязі, у зв`язку із чим і звернувся до суду із заявленими вимогами.
20 квітня 2015 року Харківським районним судом Харківської області, суддею Шинкарюк Я.А. провадження по справі було відкрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.
29 вересня 2015 року Ухвалою Харківського районного суду Харківської області, цивільна справа передана за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси. /т.1 л.с. 150-151/
03 лютого 2016 року суддею Малиновського районного суду м. Одеси Мазун І.А. вказана справа прийнята до провадження та призначена до судового розгляду по сутті. /т. 1 л.с. 171/
09 березня 2016 року Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси вказана справа передана за підсудністю до Коростишівського районного суду Житомирської області. /т.1 л.с. 206-207/
25 травня 2017 року Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області вказана справа передана за підсудністю до Білгород - Дністровського міськрайонного суду. / т.2 л.с. 90/
09 червня 2017 року Ухвалою Білгород - дністровського міськрайонного суду вказана справа прийнята до провадження та призначена до судового розгляду по сутті. /т.2 л.с. 95/
03 липня 2017 року Ухвалою Білгород - дністровського міськрайонного суду була задоволена заява представника позивача та накладений арешт на транспортний засіб. /т.2 л.с. 109-110/
26 жовтня 2017 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду апеляційна скарга відповідача була повернута заявникові. /т.2 л.с. 161/
16 січня 2018 року Ухвалою Білгород - дністровського міськрайонного суду справа призначена до загального позовного провадження з призначенням підготовчого її розгляду. /т.2 л.с. 180-181/
28 лютого 2018 року Ухвалою Білгород - дністровського міськрайонного суду у зв`язку зі смертю відповідача провадження по справі було зупинено до встановлення кола спадкоємців. /т.2 л.с. 185-186/
07 травня 2018 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду провадження по справі було поновлено. /т.2 л.с. 216-217/
11 вересня 2018 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду заява представника позивача про зміну відповідача було задоволено. /т.3 л.с. 20-21/
05 квітня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та справа призначена до судового розгляду по сутті. /т.3 л.с. 167-169/
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав, наведених в позові.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причина неявки суду невідома.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалою на місці, відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України перейшов до заочного розгляду справи.
Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
В забезпечення виконання всіх зобов`язань боржника ОСОБА_4 за кредитним договором, того ж дня 19.12.2006 року між Закритим акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» та громадянкою України ОСОБА_3 був укладений договір застави транспортного засобу № 5167805, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округ Погрібною Т.П.,зареєстрований в реєстрі № 4425, згідно з яким в забезпечення зобов`язань ОСОБА_4 за кредитним договором було передано в заставу банку транспортний засіб: AUDІ Q7 QUАТRО 4,2 FSІ, кузов № НОМЕР_2 , двигун V 4163, реєстраційний № НОМЕР_3 ,що належав заставодавцю ОСОБА_3 на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 . /т.1 л.с.17-20/.
Згідно довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором № 5115758 від 19.12.2008 року, боржником ОСОБА_4 сплачувались у рахунок погашення заборгованості та відсотків кошти включно до 30.07.2008 року, згодом він припинив виконувати свої зобов`язання за кредитним договором. /т.1 л.с.4/.
Тому, 22.08.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібним Д.І. відповідно до ст.87 ЗУ «Про нотаріат» та п.1 Переліку документів, за якими проводиться стягнення в безспірному порядку на підставі виконавчих написі нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на автомобіль AUDІ Q7 QUАТRО 4,2 FSІ, кузов № НОМЕР_2 , двигун V 4163, реєстраційний № НОМЕР_3 . /т.1 л.с.26/.
Разом з тим, згідно листа Ордженікідзевського ВДВС Харківського МУЮ № 1655 від 19.02.2015 повідомлено, що рішенням по справі № 639/9070/13 № 2/271/20 від 29.11.2013 року Жовтневого районного суду м. Харкова, легковий автомобіль AUDІ Q7 QUАТRО 4,2 FSІ, кузов № НОМЕР_2 , двигун V 4163, реєстраційний № НОМЕР_3 , за рахунок коштів отриманих від реалізації якого, відповідно до виконавчого напису № 2942, вчиненого ПНХМНО ОСОБА_11 , необхідно задовольнити вимоги стягувача, визнано спільним майном та виділено у власність ОСОБА_12 .
Таким чином, в резолютивній частині виконавчого документа встановлено порядок та спосіб його виконання.
Таким чином, у боржника ОСОБА_3 відсутнє визначене виконавчим документом майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості.
27.12.2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві керуючись п.6 ч.1 ст. 47, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», та виконавчий документ та постанова направлені стягувачу.
Станом на 19.02.2015 року місцезнаходження вищевказаного транспортного засобу невідомо. /т.1 л.с.24, 27-29/.
Згодом позивач звернувся до Орджонікідзевського райсуду м. Харкова з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, за результатами розгляду якого винесено заочне рішення від 02.08.2012 року, яким стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість по кредиту за договором № 5115758 від 19.12.2006 року в розмірі 106050,35 доларів США, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 215,42 доларів США та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. /т.1 л.с.14/.
Разом з тим, за неофіційними даними Банку стало відомо, що автомобіль AUDІ Q7 QUАТRО 4,2 FSІ, кузов № НОМЕР_2 , двигун V 4163, реєстраційний № НОМЕР_3 21.12.2013 року був знятий з обліку та зареєстрований 15.03.2014 року за реєстраційним № НОМЕР_5 за ОСОБА_6 18.07.2014 було здійснено другу реєстрацію вказаного транспортного засобу за ОСОБА_7 , внаслідок чого позивач звернувся до начальника УДАІ ГУМВС України в Харківській області із запитом про підстави зняття з обліку зазначеного транспортного засобу. /т.1 л.с.25/.
Задля повного всебічного та об`єктивного розгляд справи, судом задоволено заяву ПАТ «ПУМБ» про витребування доказів та ухвалою від 08.07.2015 року витребувано з УДАІ ГУМВС України в Харківській області інформацію за ким зареєстрований на даний час транспортний засіб AUDІ Q7 QUАТRО 4,2 FSІ, кузов № НОМЕР_2 , двигун V 4163, реєстраційний № НОМЕР_3 ,що належав ОСОБА_3 та витребувано копії документів, на підставі яких зазначений транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_7 /т.1л.с.90-91/
Також повідомлено, що 23.04.2015 року у центрі № 2 надання послуг, пов`язаних використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Харків та Харківського району підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Харківській області вищенаведений транспортний засіб було знято з обліку для реалізації громадянином ОСОБА_7 .
Станом на 16.07.2015 року, згідно БД НАІС ДДАІ транспортний засіб AUDІ Q7, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_6 зареєстровано в ЦНП № 7102 за гр. ОСОБА_13 /т.1 л.с.113-116/
Згодом листом № 8 від 07.12.2016 року з територіального сервісного центру № 1845 Регіонального сервісного центру в Житомирській області повідомлено, що згідно наявної бази даних ТСЦ 1845-РСЦ МВС в Житомирській області, за ОСОБА_8 було зареєстровано автомобіль AUDІ Q7, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_6 , д.н. НОМЕР_7 . Вказаний транспортний засіб знятий з обліку для реалізації 07.07.2016 року. /т.2 л.с.41-49/.
Як вбачається з листа територіального сервісного центру № 1845 Регіонального сервісного центру в Житомирській області № 203 від 07.04.2017 року, 07.07.2017 року гр ОСОБА_8 зняв з обліку для реалізації авто AUDІ Q7, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_6 . 12.07.2017 року гр. ОСОБА_14 , який представляв інтереси по дорученню гр. ОСОБА_8 перереєстрував у сервісному центрі 7142 м. Умань вищезгаданий автомобіль на ОСОБА_10 .
ОСОБА_10 отримав свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8 та отримав д.н.з. НОМЕР_1 . /т.2 л.с.82/.
В ході судового розгляду справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер, що підтверджується актовим записом № 1037 від 06.09.2017 про смерть ОСОБА_10 ,складений Білгород-Дністровським МРВ ДРАЦСу ГТУ в Одеській області та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 . /т.2 л.с.163-164,172/.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 28.02.2018 року, провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_10 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави зупинено до встановлення кола спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 . /т.2 л.с.185-186/.
На запит суду надійшла спадкова справа №43/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , з якої вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 , дружина померлого, в своїх інтересах та інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 /т.2л.с.191-213/
11.09.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області винесено ухвалу про заміну відповідача правонаступником, де залучено в якості відповідачів ОСОБА_1 від свого імені та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 /т.3 л.с.20-21/.
В свою чергу відповідач, правонаступник ОСОБА_10 , надала клопотання про залучення доказів, у якому вказала, що доказове значення для розгляду справи в даному випадку має інформація про наявність обтяжень щодо рухомого майна, яке придбав ОСОБА_10 за відплатним договором, на момент реєстрації вказаного майна за останнім.
Стверджує, що станом на дату реєстрації спірного авто за її чоловіком були відсутні будь-які обмеження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.
Таким чином, ОСОБА_10 є добросовісним набувачем спірного майна, а отже вказане майно не може бути витребувано у відповідача ОСОБА_1 /т.3 л.с.144-146/.
До клопотання приєднала копії наступних документів: договір купівлі-продажу транспортного засобу № 7142/2017/284800, укладеного між ОСОБА_8 , в особі представника ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , за яким ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_10 купив транспортний засіб AUDІ Q7, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_6 . /т.3 л.с.148-149/.
Окрім того, листом ДП «НІС» № 4581/08.2-15 повідомлено, що записи про обтяження зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх обтяження.
Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк. /т.3 л.с.150-151/
У відповідності до листа № 31/23/1-1535 від 13.09.2017 року з Регіонального сервісного центру в Черкаській області, під час перереєстрації автомобіля AUDІ Q7, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_6 працівниками ТСЦ 7142 РСЦ МВС в Черкаській області була здійснена перевірка за базами даних щодо відсутності обмежень на проведення реєстраційних операцій.
Також на виконання вимог п.15 ПКМ України від 07.09.1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації/перереєстрації/, зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей причепі, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних даних транспортних засобів та мопедів» здійснена перевірка відомостей про обмеження відчуження за даним реєстром обтяжень рухомого майна.
На момент перевірки /12.01.2017 року/ відомості про будь-які обмеження були відсутні.
Для підтвердження проведення перевірок, до матеріалів долучено відповідні роздруківки. Загалом перереєстрація здійснена відповідно до чинного законодавства. /т.3 л.с.152/.
Окрім того, згідно листа № 5143/1754 від 19.08.2017 року з територіального сервісного центру № 5143 Регіонального сервісного центру в Одеській області повідомлено, що транспортний засіб марки AUDІ Q7, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_6 , д/н НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_10 на момент перевірки по наявним базам даних НАІС інформація щодо знаходження у розшуку чи арешті відсутня. /т.3л.с.153/.
Намагаючись спростовувати дані докази, що залучені до матеріалів справи за ухвалою суду від 05.04.2019 року, позивач приєднав письмові пояснення від 29.05.2019 року, у яких стверджував, що в державному реєстрі обтяжень рухомого майна станом на 12.01.2017 року було зареєстровано публічне обтяження, а саме 18.12.2013 року за № 14079846 та 23.12.2015 року за № 15638706.
Крім приватних обтяжень банку існують ще публічні обтяження, а саме арешт рухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 18417865 від 04.02.2013 Орджонікідзевським ВДВС ХМУЮ в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 18.12.2013 року з терміном дії до 18.12.2018 року.
Обтяження накладено на виконання виконавчого напису нотаріуса № 2942, виданого 22.08.2008 року приватним нотаріусом Погрібним Д.І. та судового рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова № 2029/3227/12, яке також знаходиться на примусовому виконанні, стверджує позивач.
Також в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстроване 23.12.2015 року Оржонікідзевським ВДВС ХМУЮ ще одне публічне обтяження на задоволення вимог Банку з терміном дії до 23.12.2020 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 49707043 від 23.12.2015 року.
Тобто, за ствердженнями позивача, при існуванні зареєстрованого публічного обтяження, в забезпечення виконання зобов`язань перед Банком, позивач, як обтяжувач за забезпечувальним обтяженням має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом або договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження.
Таким чином, застава на спірне майно та договір застави не припиняв свою дію при відчуженні предмета застави заставодавцем без згоди заставодержателя та зберігав чинність при переході права власності на предмет застави до відповідача.
В обґрунтування вищенаведеного приєднав копію Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 56155386 від 26.06.2018 року. /т.3 л.с.173-179/
Правовідносини що виникли між сторонами регулюються ЦК України, Законом України "Про заставу" від 02 жовтня 1992 року № 2654-XII, Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18 листопада 2003 року № 1255-IV.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Одним із способів захисту цивільних прав є припинення дії, яка порушує право.
Згідно із ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про заставу" від 02 жовтня 1992 року № 2654-XII застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом . В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
Згідно із ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати, задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч. 1 ст. 574 ЦК України).
У ст. 27 Закону України "Про заставу" встановлено, що застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.
Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої вимоги іншій особі або переведення боргу, який виник із забезпеченої застави.
Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у цивільній справі № 333/6700/15-ц висловив правову позицію та наголосив на тому, що зазначені вище норми (ст. ст. 1, 27 Закону України "Про заставу майна та ст. 572 ЦК України) застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
За змістом ч. 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 даного Закону, якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно із статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
У ч. ч. 2, 3 цієї ж ст. 10 передбачено, що у разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.
Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 зазначеного Закону взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.
Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.
У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.
Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами.
За змістом п. 1 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830, державна реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов`язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України.
Згідно із ч. 2 ст. 42 цього ж Закону до Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Відомості, внесені до Державного реєстру, є відкритими та загальнодоступними для всіх юридичних та фізичних осіб.
Відповідно до умов Порядку, інформація з Державного реєстру надається у вигляді витягів, які надаються у паперовій або електронній формі.
Так, будь-яка фізична чи юридична особа має право на отримання витягу з Державного реєстру, що містить актуальну на дату та час його формування інформацію про наявність чи відсутність запису в Державному реєстрі про обтяження, зміну обтяження, відступлення прав на предмет обтяження, передачу, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної (у разі застави повітряних та морських і, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів).
Зважаючи на положення нормативно-правових актів, які регламентують роботу Державного реєстру, на безоплатне отримання витягів з Державного реєстру мають з виключно органи державної влади, у зв`язку із здійсненням ними повноважень.
За отримання витягу фізичними та юридичними особами справляється плата, встановлена Додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830 /в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 № 386).
Враховуючи норми пункту 29 Порядку (у редакції від 07.09.2017) отримати витяг з Державного реєстру в паперовій формі, можливо звернувшись, виключно, до державного нотаріуса або його помічника, із «Заявою про надання інформації з Державного реєстру обтяжень рухомого майна» (далі - Заява) (додаток 5 до Інструкції). У Заяві зазначається одна з таких відомостей: реєстраційні дані предмета обтяження; відомості про боржника: для фізичної особи - прізвище, ім`я та по (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків; для юридичної особи - найменування, ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ. До Заяви і документ про внесення плати за надання витягу. Вказане кореспондується з листа Державного Підприємства «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України /т.3 л.с.150-151/.
Враховуючи те, що в момент реєстрації автомобіля AUDІ Q7, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_6 працівниками ТСЦ 7142 РСЦ МВС в Черкаській області була здійснена перевірка за базами даних щодо відсутності обмежень на проведення реєстраційних операцій, внаслідок чого був оформлений та підписаний в присутності адміністратора в сервісному центрі 7142 ТСЦ МВС договір купівлі-продажу транспортного засобу № 7142/2017/284800, за фактом де-юре у покупця ОСОБА_10 були відсутні правові підстави для перевірки даних, наданих державним органом ТСЦ 7142 РСЦ МВС в Черкаській області щодо наявності обмежень, адже саме у посадових осіб вказаного державного органу, у зв`язку із здійсненням ними повноважень є безперешкодне право безоплатного отримання витягів з Державного реєстру.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У ч. 7 ст. 81 ЦПК України встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи наведене, відсутність на момент реєстрації 12.01.2017 року об`єктивної можливості покупця спірного рухомого майна передбачати невірність наведення даних, наданих державним органом, уповноваженим щодо перевірки даних про обтяження, а також необхідності перевірки інформації про таке, суд приходить до висновку, що права покупця в такому випадку не можуть бути порушені, а тому останній вважається добросовісним набувачем вказаного вище автомобіля.
За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що на момент укладення договору купівлі-продажу автомобіля наявність запису щодо обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був перевірений відповідними посадовими особами ТСЦ МВС 7142, ОСОБА_10 набув майно на підставі відплатного договору, тому він є добросовісним набувачем, у зв`язку із чим позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави є необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають.
Вимоги Банку щодо встановлення способу звернення та визначення початкової ціни є похідними від основної частини позову, тому у їх задоволенні також слід відмовити.
Стосовно вимог про вилучення та передачу в управління ПАТ «ПУМБ» предмета застави, суд зауважує, що вказані вимоги вже розглянуті та їм надано оцінку ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2018 року. /т.3 л.с.77-79/.
Вимоги позивача щодо надання повноважень ПАТ «ПУМБ» на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах МВС України для подальшої реалізації, а також надання Банку всіх повноважень необхідних для продажу вказаного майна також є безпідставними, оскільки в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт недобросовісності набуття спірного рухомого майна ОСОБА_10 , а тому є неможливим вчинення реалізації такого транспортного засобу не його власником, тобто позивачем.
Суд вважає за необхідне додати, що у разі порушення прав позивача, адже достовірно встановлено передачу транспортного засобу AUDІ Q7, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_6 у заставу за договором застави № 5167805 від 19.12.2006 року, який на момент вирішення справи є чинним, ПАТ «ПУМБ» не позбавлений права відшкодування завданих збитків винними особами.
З урахуванням усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, оцінивши їх належність, достатність, достовірність, у їх логічному взаємозв`язку, у відповідності до вимог чинного законодавства та його правозастосування до фактичних обставин справи, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 , яка діє від себе особисто та від імені малолітньої доньки ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави є необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 42 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" », ст. ст. 316, 317, 388 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України , суд, -
УХВАЛИВ :
В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 , яка діє від себе особисто та від імені малолітньої доньки ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави відмовити.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, , адреса для листування: 61002, м. Харків, вул. Артема,25.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка діє від себе особисто та від імені малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

- ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 .

- ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Повний текст рішення складений 29 грудня 2020 року.

С У Д Д Я :