1Справа № 2-345/11 6/335/12/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2020 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,
представника заявника ОСОБА_1 ,
представників боржників - Мазур ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2018 року ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа. Зазначав, що рішенням суду від 28.03.2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 332 118,45 грн. та 1 820,00 грн. судових витрат.
На виконання вказаного судового рішення 21.05.2012 року Банк отримав два виконавчі листи, які були пред`явлені для примусового виконання до Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ.
15.08.2012 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ (після перейменування Вознесенівський ВДВС) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 33823654 щодо боржника ОСОБА_3 В подальшому, 22.09.2014 року по виконавчому провадженню № 33823654 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та виконавчий документ направлено за місцем знаходження майна боржника ОСОБА_3 до Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ (після перейменування Дніпровське ВДВС). Однак, протягом тривалого часу Банк не отримував жодного процесуального документу від Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ (після перейменування Дніпровське ВДВС), у зв`язку із чим 13.07.2015 року на ім`я начальника Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ (після перейменування Дніпровське ВДВС) було направлено відповідний запит щодо стану виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_3 . Проте відповіді так і не отримано, у зв`язку з чим 12.03.2018 року до Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ (після перейменування Дніпровське ВДВС) заявником у справі було повторно відправлено запит про надання інформації щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/0818/98/2012, на який 26.03.2018 року було надано відповідь про те, виконавчий документ № 2/0818/98/2012 щодо стягнення з ОСОБА_3 кредитної заборгованості на виконанні не знаходиться. 14.08.2018 року ПАТ «УкрСиббанк» отримав відповідь від Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, згідно якого встановлено, що виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_3 суми боргу в провадженні ВДВС також не перебуває.
Щодо виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_4 то заявник зазначив, що 18.11.2015 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ (після перейменування Вознесенівське ВДВС) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49346022. Однак 02.06.2016 року, постановою державного виконавця виконавче провадження було закінчено та виконавчий документ направлено за належністю до Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ (після перейменування Дніпровське ВДВС). Протягом тривалого часу на адресу Банку не надходило жодного процесуального документу яким би підтверджувався факт здійснення державним виконавцем відповідних дій щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_4 , а відтак представник Банк двічі звертався із запитами до виконавчої служби про надання інформації про хід даного виконавчого провадження. 06.07.2018 року Дніпровським ВДВС Запорізького ГТУЮ було повідомлено про те, виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_4 суми заборгованості на виконанні не знаходиться, а 21.09.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Повторно виконавчий документ до Дніпровського ВДВС Запорізького ГТУЮ не надходив. Враховуючи надану відповідь, заявником було направлено відповідний запит до Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ (після перейменування Вознесенівське ВДВС). 16.08.2018 року Вознесенівським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області було повідомлено, що виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_4 до відділу не надходив і на примусовому виконанні не перебуває.
Таким чином, дані обставини діють підстави вважати заявнику, що виконавчі документи були втрачені при поштовій пересилці, у зв`язку з чим неможливо виконати рішення суду.
Посилаючись на вимоги ст. 433 ЦПК України та п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ПАТ «УкрСиббанк» просить суд видати дублікати втрачених виконавчих листів та поновити строк їх пред`явлення до виконання.
У судовому засідання представник заявника ОСОБА_1 на задоволенні заяви наполягала, а представник боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 адвокат Мазур Г.В. просила суд у задоволенні заяви ПАТ «УкрСиббанк» відмовити у повному обсязі.
Вислухавши представників, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява ПАТ «УкрСиббанк» підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
15.12.2017 року набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, за яким Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України) викладено у новій редакції.
Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до пп. 17.4 п. 17 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень до ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Як роз`яснено у Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року, при вирішенні питання про видачу дубліката наказу або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили. Хибною є практика судів, що не з`ясовували підстав, за якими стягувач чи державний виконавець звертався за отриманням дубліката наказу, та обставин втрати виконавчого листа, не перевіряли дані про існування виконавчих проваджень за цими виконавчими листами або судовими наказами.
Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2012 року, ухваленому у справі № 2/0818/98/2012, задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 332 118,45 грн. та судові витрати у розмірі 1 820,00 грн.
Рішення суду набрало законної сили 09.04.2012 року та на його виконання, 21.05.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя стягувачу було видані виконавчі листі:
- № 2/0818/98/2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості у сумі основного боргу за кредитним договором у розмірі 1 332 118,45 грн.;
- № 2/0818/98/2012 про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості у сумі основного боргу за кредитним договором у розмірі 1 332 118,45 грн.
Таким чином, судом перевірено, що виконавчі листі, які видані на виконання рішення, а саме № 2/0818/98/2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості у сумі основного боргу за кредитним договором у розмірі 1 332 118,45 грн. та № 2/0818/98/2012 про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості у сумі основного боргу за кредитним договором у розмірі 1 332 118,45 грн. на виконанні у відділі державної виконавчої служби не перебувають, їх втрачено, що в свою чергу унеможливлює проведення виконавчих дій.
Матеріали справи не містять доказів того, що виконавчі листи по справі № 2/0818/98/2012 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості у сумі основного боргу за кредитним договором у розмірі 1 332 118,45 грн. - виконані, а отже конкретні правові докази про виконання виконавчих листів відсутні.
Враховуючи викладене, судом встановлені та перевірені обставини втрати виконавчих листів по справі № 2/0818/98/2012, а також те, що рішення суду є чинним.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Та підтверджені належними доказами.
Доведеність поважності причин пропуску цього строку за правилами статті 81 ЦПК України покладається на заявника.
Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (від 02.06.2016 року, який набрав чинності з 05.10.2016 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудовим спорам та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки зазначені в частині першої цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Відповідно до пунктів 5, 7 Прикінцевих те перехідних положень цього Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
Аналіз наведених норм Закону дає підстави дійти висновку про те, що виконавчий лист, виданий судом до набрання чинності цим Законом, може бути повторно пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його повернення.
Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і відновлення порушений прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.
Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвеція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду» (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції», від 19.03.1997 року, пункт 40).
Враховуючи, що строк пред`явлення виконавчих документів по цивільній справі № 2/0818/98/2012 був перерваний з об`єктивних причин, та у даному випадку на час розгляду заяви ПАТ «УкрСиббанк» такий строк закінчився, на теперішній час рішення суду не виконано, заборгованість не погашена, що суперечить нормам, встановленим законодавством та ставить під загрозу права та інтереси стягувача, суд приходить до висновку про задоволення заяви.
Керуючись п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст. 443 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту задовольнити.
Видати дублікат виконавчого листа по справі № 2/0818/98/2012, виданий 21.05.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя із зазначенням боржника ОСОБА_3 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 332 118,45 грн.
Видати дублікат виконавчого листа по справі № 2/0818/98/2012, виданий 21.05.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя із зазначенням боржника ОСОБА_4 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 332 118,45 грн.
Поновити Публічному акціонерному товариству «УкрСибанк» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих документів по цивільній справі № 2/0818/98/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту, про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 332 118,45 грн.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.
Суддя В.О. Макаров