справа №619/5250/20
провадження №2-о/619/92/20
Рішення

іменем України

24 грудня 2020 року

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Кононихіної Н. Ю.

при секретарі Мєщан І. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі

цивільну справу за заявою ОСОБА_1 «про встановлення факту належності правовстановлюючих документів», де заінтересованою особою є Головне Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області,

встановив:

До суду звернувся заявник ОСОБА_1 «про встановлення факту належності правовстановлюючих документів», де заінтересованою особою є Головне Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області. Із матеріалів заяви вбачається, що відповідно до паспорта громадянина України, заявник вказаний як - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте в його трудовій книжці серії НОМЕР_1 , заповненої 13 січня 1978 року на російській мові він вказаний як « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , Як було встановлено Головним управлінням пенсійного фонду України в Харківській області (Управління застосування пенсійного законодавства, відділ з питань призначення та перерахунків пенсій № 4) при оформлені трудової книжки на першому місці роботи у Харківській автобазі треста «Харківсільбуд» була допущена описка при оформлені документа, а саме вказано не вірне ім`я заявника по-батькові.

В листопаді 2020 року заявник звернувся до Архівного відділу Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області з проханням надати архівний витяг з наказу директора Харківської автобази треста «Харківсільбуд» про зарахування на роботу за місцем реєстрації станом на 1978 рік, однак на день звернення підприємство ліквідовано.

В архівному витягу Харківської автобази треста «Харківсільбуд», а саме в наказі від 12.01.1978 за № 3-к також була допущена описка, вказано не вірне найменування заявника по-батькові, де замість « ОСОБА_1 » в наказі зазначено « ОСОБА_2 (російською мовою).

У зв`язку із вказаними розбіжностями в написанні імені заявника по-батькові в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , у нього виникли ускладнення при оформленні пенсії за віком, оскільки вказані розбіжності у написані по-батькові в трудовій книжці були виявлені працівниками управління Пенсійного фонду України у Дергачівському районі Харківської області, тому по цій причині в заявника не були прийняті документи для оформлення пенсії.

У зв`язку з вищевикладеним, для встановлення факту, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , заповнена 13 січня 1978 року на російській мові на ім`я « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_1 ,», належить заявнику ОСОБА_1 - він вимушений звернутися до суду.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, просив розглядати справу у його відсутності, тому суд розглядає справу у відсутності заявника, на тих доказах, які надані до судового засідання.

В судове засідання представник заінтересованої особи Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області не з`явився, сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився без поважних причин, тому суд розглядає справу у відсутності заявника, на тих доказах, які надані до судового засідання.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її "^громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючого документу особі прізвище, ім`я, ім`я по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з фактичними даними, що зазначені у свідоцтві про народження або в паспорті, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те,що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення. Встановлення факту потрібно нам для конкретної мети.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України, заявник вказаний як - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте в його трудовій книжці серії НОМЕР_1 , заповненої 13 січня 1978 року на російській мові він вказаний як « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , Як було встановлено Головним управлінням пенсійного фонду України в Харківській області (Управління застосування пенсійного законодавства, відділ з питань призначення та перерахунків пенсій № 4) при оформлені трудової книжки на першому місці роботи у Харківській автобазі треста «Харківсільбуд» була допущена описка при оформлені документа, а саме вказано не вірне ім`я заявника по-батькові.

В листопаді 2020 року заявник звернувся до Архівного відділу Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області з проханням надати архівний витяг з наказу директора Харківської автобази треста «Харківсільбуд» про зарахування на роботу за місцем реєстрації станом на 1978 рік, однак на день звернення підприємство ліквідовано.

В архівному витягу Харківської автобази треста «Харківсільбуд», а саме в наказі від 12.01.1978 за № 3-к також була допущена описка, вказано не вірне найменування заявника по-батькові, де замість « ОСОБА_1 » в наказі зазначено « ОСОБА_2 (російською мовою).

У зв`язку із вказаними розбіжностями в написанні імені заявника по-батькові в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , у нього виникли ускладнення при оформленні пенсії за віком, оскільки вказані розбіжності у написані по-батькові в трудовій книжці були виявлені працівниками управління Пенсійного фонду України у Дергачівському районі Харківської області, тому по цій причині в заявника не були прийняті документи для оформлення пенсії.

У зв`язку з вищевикладеним, для встановлення факту, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , заповнена 13 січня 1978 року на російській мові на ім`я « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_1 ,», належить заявнику ОСОБА_1 - він вимушений звернутися до суду.

Належність трудової книжки серії НОМЕР_1 , що заповнена 13 січня 1978 року на російській мові на ім`я « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_1 ,» - підтверджується у судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , паспортом громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - серії НОМЕР_2 , виданим Солоницівською сільрадою Дергачівського району Харківської області, наказами треста «Харківсельстрой» Харьківської автобази - про прийняття та звільнення з роботи ОСОБА_1 , виданими Архівним відділом Дергачівської РДА Харківської області.

Тому суд задовольняє заявлені вимоги.

На підставі вказаного та керуючись п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475,97-ВР від 17.07.1997, ст.9,55,124 Конституції України, ст.315 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, ст.ст. 10,12,13,76-78, 141, 259 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: трудова книжка серії НОМЕР_1 , заповнена 13 січня 1978 року на російській мові на ім`я « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_1 », належить заявнику ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Н. Ю. Кононихіна