Номер справи 623/3249/20
Номер провадження 2/623/936/2020
РІШЕННЯ

іменем України

09 листопада 2020 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Герцова О.М.

при секретарі Рзаєвої І.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Ізюм цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування. В своїй заяві вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Ізюм Харківської області померла її рідна тітка ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/5 частку квартири, розташованої в АДРЕСА_1 , що належала померлій на -підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 31 липня 1997 року ЖРЕП-1. Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_2 не має, вона ніколи не перебувала у шлюбі, дітей не мала. Спадкоємцем другої черги, відповідно до вимог ст.1262 ЦК України є ОСОБА_3 - рідний брат померлої- батько позивача. ОСОБА_3 вчасно, протягом шести місяців з дня смерті сестри звернувся до Ізюмської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 2/5 частки квартири, розташованої в АДРЕСА_1 ,/ 1/5 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 31 липня 1997 року ЖРЕП-1; 1/5 частка на підставі свідоцтва про спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори 07.09.2000року за реєстр. № 2-1951/ та 1/5 частку цієї квартири,і він прийняв після смерті своєї сестри ОСОБА_2 . Позивач є єдиною спадкоємицею. Оскільки у документах батька ОСОБА_3 та його сестри ОСОБА_2 допущено розбіжності у написанні прізвища просила встановити факт родинних відносин.

Заявник в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити заяву та встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на 3/5 частки квартири.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі та при винесенні рішення покладалася на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, щ мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 23 серпня 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 18.06.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_3 , але юридично оформити спадщину у неї немає можливості, оскільки при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини їй було відмовлено та запропоновано звернутися до суду з питанням про встановлення факту родинних відносин між померлими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , так як у їх прізвищах є розбіжності.

04 червня 1994 року позивач ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану м.Ізюм Харківської області 04 червня 1994 року. У зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

В свідоцтві про народження ОСОБА_2 , прізвище російською мовою « ОСОБА_7 », її батьки: батько ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_9 .

В документах ОСОБА_3 та його рідної сестри ОСОБА_2 допущено розбіжності у написанні їх прізвища. В свідоцтві про народження ОСОБА_3 прізвище зазначено російською мовою « ОСОБА_5 », його батьки: батько- ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_9 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 2/5 частки квартири, розташованої в АДРЕСА_1 ,/ 1/5 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 31 липня 1997 року ЖРЕП-1; 1/5 частка на підставі свідоцтва про спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори 07.09.2000року за реєстр. № 2-1951/ та 1/5 частку цієї квартири,і він прийняв після смерті своєї сестри ОСОБА_2 .

Зазначена квартира загальною площею 66,0 кв.м., житловою 39,8 кв. складається з трьох кімнат площею 10,5кв.м., 15,9 кв.м. та 13,4 кв.м.;кухня площею 7,3кв.м., вбиральні -1,2 кв.м., ванної кімнати -2,6 кв.м., коридор - 11,7 кв.м., вбудованих шаф площею -1,3 кв.м. та 0,3 кв.м., двох балконів площею по 0,9 кв.м.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю

Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.ст.1216;1217;1218;1219;1220;1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст.ст.316;317;318;319;321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що заява про встановлення фактів родинних відносин породжує юридичні наслідки для ОСОБА_1 , а встановити його іншим шляхом неможливо, суд вважає, що заява останньої підлягає задоволенню.

Зважаючи на вище вказане, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на спірну частину квартири в порядку спадкування.

Керуючись ст. 4,13, 247, 258-259, 263-265, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223,1225 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною сестрою ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, право власності на 3/5 частки квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 66,0 кв.м., житловою 39,8 кв.м., складається з трьох кімнат площею 10,5кв.м., 15,9 кв.м. та 13,4 кв.м.;кухні площею 7,3кв.м., вбиральні -1,2 кв.м., ванної кімнати -2,6 кв.м., коридору-11,7 кв.м., вбудованих шаф площею -1,3 кв.м. та 0,3 кв.м, двох балконів площею по 0,9 кв.м.

Визнати правовстановлюючі документи на зазначену квартиру на ім`я померлої ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_3 такими, що втратили чинність.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.М.Герцов