УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гаврилової О.В.,

за участю секретаря Передрій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву відповідача ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, яка подана в межах розгляду цивільної справи 755/18752/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 18 листопада 2014 по страві №755/18752/14 року таким, що не підлягає виконанню.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 у справі № 755/18752/14, за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено повністю. Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 02 травня 2015 року скасовано рішення Дніпровського районного суду м. Києва по справі №755/18752/14 та ухвалено нове рішення про задоволення позову, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 807315,94 грн в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2618/0908/71-005 від 24 вересня 2008 року станом на 01 червня 2014 року, у тому числі 44291,61 доларів США, що становить 521533,58 грн - відсотки за користуванням кредитом за період з березня 2011 року по 31 травня 2014 року; 24 270,27 доларів США, що становить 285 782,36 грн - пеня за період з 01 травня 2013 року по 31 травня 2014 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 5481,00 грн в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору. Заявник зазначає, що виконала судове рішення добровільно. 22 січня 2015 року надала заяву керівнику ТОВ «Кредитні ініціативи» та просила оказали їй допомогу у вирішені питання щодо закриття кредитного договору №2618/0908/71-005 від 24 вересня 2008 року шляхом продажу заставного майна, а саме двокімнатної квартири за адресою:

АДРЕСА_1 . 13 квітня 2015 року ТОВ «Кредитні ініціативи» надало гарантійний лист про те, що за умови проведення продажу нею заставного майна за Кредитним договором №2618/0908/71-005 від 24 вересня 2008 року ТОВ «КУА «Будівельні проекти ПВНЗІФ «Аквілон» за вартістю не менше 31 000,00 доларів США, у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату проведення угоди, ТОВ «Кредитні ініціативи» звільнить боржника від подальшого виконання обов`язків за кредитним договором щодо сплати решти залишку заборгованості та пені, нарахованої ТОВ «Кредитні ініціативи» за порушення нею грошових зобов`язань. На думку заявника, гарантійним листом ТОВ «Кредитні ініціативи» звільнило боржника від: зобов`язання повернення суми кредиту; зобов`язання сплачувати відсотки за користування кредитом; зобов`язання сплачувати неустойки за порушення умов кредитного договору; зобов`язання сплачувати всі інші платежі, що визначені кредитним договором; припинення дії всіх договорів забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором та внесення відомостей про зняття обмежень, пов`язаних із забезпеченням, з усіх відповідних державних реєстрах; відмову від стягнення всіх претензій, які виникли в зв`язку з невиконанням умов кредитного договору. 30 квітня 2015 року заявник виконала умови ТОВ «Кредитні ініціативи» продала квартиру АДРЕСА_2 , відповідно до договору купівлі - продажу НАН 266901 та договору про розірвання Іпотечного договору №2618/0908/71-005-Z-5 від 24 вересня 2008 року, яка була заставним майном на виконання кредитного договору №2618/0908/71-005 від 24 вересня 2008 року вартістю 652 526,00 грн. Подання виконавчого листа до примусового виконання суперечить вимогам гарантійного листа, виданого

ТОВ «Кредитні ініціативи». Крім того, у виконавчому листі не прийнято до уваги, що

ТОВ «Кредитні ініціативи» отримав в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору в сумі 652 526,00 грн та звільнів заявника від подальшого виконання обов`язків за кредитним договором щодо сплати залишку заборгованості та пені, нарахованої ТОВ «Кредитні ініціативи». 13 травня 2020 року головним державним виконавцем Арійончик К.В. Дніпровського РВДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження №62071887 по виконавчому листу від 18 травня 2016 року №755/18752/14-ц щодо стягнення коштів на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в сумі 812 796,94 грн.

Заявник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, з підстав викладених у заяві. Додатково зазначила, що всі вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» виконані, борг списаний та надано гарантійний лист.

Представник заінтересованої особи ТОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористався.

У відповідності до ч.3 ст.432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 41 рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню за відсутності ТОВ «Кредитні ініціативи».

Дослідивши матеріали заяви та справи, вислухавши пояснення заявника, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено (а.с.101-105).

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 02 квітня 2015 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 03 березня 2011 року по 31 травня 2014 року та в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені за період з 01 травня 2013 року по 31 травня 2014 року скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про задоволення позову, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 807 315,94 грн в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2618/0908/71-005 від 24 вересня 2008 року станом на 01 червня 2014 року, у тому числі 44 291,61 доларів США, що становить 521 533,58 грн - відсотки за користуванням кредитом за період з 03 березня 2011 року по 31 травня 2014 року; 24 270,27 доларів США, що становить 285 782,36 грн - пеня за період з 01 травня 2013 року по 31 травня 2014 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 5 481,00 грн в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору (а.с.151-154).

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. (ч.1 ст.431 ЦПК України)

18 травня 2016 року представник позивача отримав виконавчий лист.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2019 року у справі №2-3558/2010 дійшов висновку про те, що саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Відповідно до положень п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

28 листопада 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін №1 до кредитного договору №2618/0908/71-005 від 24 вересня

2008 року, за яким сторони дійшли спільної згоди в період з 28 листопада 2012 року до дати, що слідує за датою настання зазначеної у цьому пункті сковувальної обставини в розумінні

ст. 212 ЦПК України включно, умови п.п. 8.1, 8.2, 8.3, 8.5 кредитного договору до відносин сторін н застосовувати. При цьому, сторони погоджуються, що скасувальною обставиною за цим договором про внесення змін є надходження до банку суми грошових коштів в повному обсязі, отриманих внаслідок реалізації предмету забезпечення, що вчинений іпотечним договором №2618/0908/71-Z-5 від 24 вересня 2008 року, що забезпечує виконання позичальником умов кредитного договору. Сторони також домовились про те, що у разі настання скасувальної обставини, зазначеної у цьому пункті кредитного договору, умови

п.п. 8.1, 8.2, 8.3, 8.5 кредитного договору, починаючи з 28 листопада 2012 року до відносин сторін не застосовуватимуться. (а.с.203)

Разом з тим, з листа ТОВ «Кредитні ініціативи» вбачається, що останнє пропонувало ОСОБА_2 варіант врегулювання зазначеної заборгованості, за умови проведення нею продажу заставленого майна за кредитним договором №2618/0908/71-005 від 24 вересня

2008 року ТОВ «КУА «Будівельні проекти «ПВНЗІФ «Аквілон» за вартістю не менше

31 000,00 доларів США, у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату проведення угоди, товариство звільнить ОСОБА_2 від подальшого виконання обов`язків за кредитним договором щодо сплати решти залишку заборгованості та пені, нарахованої товариством за порушення нею своїх грошових зобов`язань (а.с. 195).

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

30 квітня 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_2 передала у власність покупця квартиру АДРЕСА_2 , за ціною 652 526,00 грн (а.с. 196-201).

30 квітня 2015 року ОСОБА_2 перерахувала на рахунок АТ «Альфа-Банк» кошти в розмірі 652 426,00 грн, призначення платежу: сплата заборгованості за кредитним договором №2618/0908/71-005 від 24 вересня 2008 року ОСОБА_2 перед ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с.204), що в валютному еквіваленті за курсом НБУ на дату проведення угоди становить 30 998,77 доларів США (652 426,00 грн/21,046832).

Отже заявником продано квартиру за 652 526,00 грн, а перераховано заборгованість за договором в сумі 652 426,00 грн.

У зв`язку із зазначеним, умови договору про внесення змін №1 до кредитного договору №2618/0908/71-005 від 24 вересня 2008 року не дотримані боржником- сума перерахована не в повному обсязі.

27 жовтня 2018 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , після державної реєстрації прізвище дружини - ОСОБА_2 .

13 травня 2020 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Київ) Арійончик К.В. відкрито виконавче провадження№62071887 на підставі виконавчого листа №755/18752/14, виданого 18 травня 2016 року Дніпровським районним судом м.Києва щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 812 796,94 грн.

Крім того, державний виконавець під час здійснення виконавчих дій відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний здійснити всі дії для виконання рішення суду та не позбавлений можливості врахувати врегулювання спірної заборгованості та добровільне її погашення.

З наведених підстав суд приходить до висновку, що вимога відповідача ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 353, 354, 431, 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, яка подана в межах розгляду цивільної справи 755/18752/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повний текст ухвали складено 30 жовтня 2020 року.

Суддя: