Провадження № 2-о/755/1933/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2020 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі- Бондар С. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою, у якій просить встановити факт того, що

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шахтарську Донецької області, Україна народився ОСОБА_4 ; його батьком є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шахтарську Донецької області народила сина ОСОБА_4 , що підтверджується медичним свідоцтвом про народження від 09 липня 2020 року № 337, виданим державною установою «Центральна багатопрофільна лікарня

м. Шахтарська».

Зареєструвати факт народження дитини у встановленому законом порядку заявник не має можливості, оскільки такий факт відбувся на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі, залучено до участі у справі як заінтересовану особу батька дитини, ОСОБА_2 .

Заявник та її представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, у поданій до суду заяві просили розгляд справи проводити без їхньої участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи провести без його участі.

Заінтересована особа Дніпровський районний у місті Києві відділ ДРАЦС ЦМУ МЮ

(м. Київ) направив до суду заяву про розгляд справи без участі свого представника відповідно до фактичних обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані заявником докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до паспортних даних заявник ОСОБА_1 (мати дитини),

ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Заінтересована особа ОСОБА_2 (батько дитини), ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із свідоцтвом про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2006 року.

З медичного свідоцтва про народження від 09 липня 2020 року № 337, виданого державною установою «Центральна багатопрофільна лікарня м. Шахтарська» вбачається, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , народила хлопчика. Матір новонародженої дитини перебуває у зареєстрованому шлюбі. Факт народження засвідчила лікар ОСОБА_5 .

З метою реєстрації факту народження дитини ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до Дніпровського районного у місті Києві відділу ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ).

Листом Дніпровського районного суду у місті Києві відділу ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ) від 22 грудня 2020 року № 3104/20.6-54 у проведенні державної реєстрації народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_4 дитини на підставі медичного свідоцтва про народження від 09 липня 2020 року № 337, виданого державною установою «Центральною багатопрофільною лікарнею м. Шахтарська» відмовлено, оскільки надані заявником для реєстрації документи видані на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження.

Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким доведено до відома громадян України, державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, їх посадових і службових осіб, що будь-які органи, їх посадові та службові особи, утворені, обрані, сформовані та призначені за результатами так званих виборів 2 листопада 2014 року, які проводилися в окремих районах Донецької та Луганської областей є такими, що утворені, обрані, сформовані, призначені і діють усупереч Конституції та законам України, а також зобов`язано Кабінет Міністрів України вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв.

Відповідно до статті 1 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VІІ) тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Частиною 2 статті 4 Закону № 1207 -VІІ визначено, що правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 9 Закону № 1207 -VІІ будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Частиною першою статті 17 Закону № 1207 -VІІ визначено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Частиною 4 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940 передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження, серед іншого, є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від

08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно частини третьої статті 317 України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно із частиною першою статті 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Конвенцією про права дитини від

20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

При ухваленні рішення суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях наголошує, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін навіть, якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Отже, документи, що видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров`я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Таким чином, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , будучи громадянкою України і зареєстрованою на території Україні, ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину чоловічої статі в районі проведення антитерористичної операції на тимчасово окупованій території у

м. Шахтарську Донецької області, про що їй було видане медичне свідоцтво, яким засвідчено такий факт.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявниці свідоцтво про народження її дитини, виданого державним органом України, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність заяви, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 263-265, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 про введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шахтарську Донецької області дитини чоловічої статі, громадянина України - ОСОБА_4 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Маріуполь Донецької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, батьком якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Садове, Шахтарського району, Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п. п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме: Дніпровський районний суд міста Києва.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повне рішення суду виготовлено 29 грудня 2020 року

Суддя О.О. Хромова