Справа № 618/935/20
Провадження № 2/761/8950/2020
УХВАЛА

04 листопада 2020 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дворічанського районного суду Харківської області з позовом до ТОВ «Мілоан», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Дворічанського районного суду Харківської області від 06.10.2020 року вказану справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва.

26.10.2020 року вказана справа надійшла до Шевченківського районного суду м.Києва.

Під час вивчення матеріалів вказаної позовної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, згідно ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте, вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю, що вони не відповідають вимогам вищенаведених ч.3 ст. 175 ЦПК України, оскільки позивачем не викладено обставини на якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також не зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, у прохальній частині позивач не вказує ідентифікуючі ознаки виконавчого напису, а саме дата вчинення, присвоєний номер в реєстрі та нотаріуса, який видав оскаржуваний виконавчий напис.

Відповідно до ч.6 ст. 177 ЦПК України, до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.

Однак, до матеріалів позовної заяви не додана копія виконавчого напису нотаріуса, який оскаржує позивач, якщо у позивача відсутній оспорюваних виконавчий напис нотаріуса та надати відповідне клопотання про його витребовування.

При цьому, пунктом 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року зазначено, що особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса.

Отже, виходячи з вищевикладеного, позивачу необхідно визначити статус нотаріуса, який видав оскаржуваний виконавчий напис, відповідно до вимог ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно з ч.2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У відповідності до положень ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З матеріалів, що надійшли до суду вбачається, що позивач сплатив судовий збір у сумі 840,80 грн. на розрахунковий рахунок Дворічанського районного суду Харківської області, проте, ухвалою вказаного суду справу було направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва.

А від так, судовий збір у сумі 840,80 грн. за вимогу немайнового характеру має бути сплачено позивачем на рахунок з наступними реквізитами: отримувач коштів - УК у Шевчен.р-ні/Шевченк.р-н ; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37995466; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) ; код банку отримувача (МФО) - 899998 ; рахунок отримувача - UA0026011; код класифікації доходів бюджету - 22030101 .

Отже, враховуючи вищезазначене, що позивачем було сплачено суму коштів на оплату судового збору за вимогу немайнового характеру до іншого суду, а тому йому необхідно сплатити на розрахунковий рахунок Шевченківського районного суду м.Києва судовий збір в сумі 840,80 грн.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження заяви до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно роз`яснень, які містяться в абз.2 п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року встановивши, що судовий збір сплачено не за місцем розгляду справи, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та пропонує сплатити судовий збір до бюджету за місцем розгляду справи і одночасно цією ж ухвалою відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182, вирішує питання про повернення помилково сплаченого судового збору.

Крім того, в п.44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року зазначається, що питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Враховуючи, що позивачем було сплачено суму коштів на оплату судового збору за подання позовної заяви до іншого суду квитанція № 122ОВВ18D8 від 29.09.2020 року, а ухвалою Дворічанського районного суду Харківської області справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва, керуючись ч.2 ст. 133 ЦПК України та роз`ясненнями, які містяться п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року, суддя прийшов до висновку, що судовий збір сплачений позивачем на рахунок іншого суду, підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 9 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 133, 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Повернути ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп., сплачений відповідно до квитанції № 122ОВВ18D8 від 29.09.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: