Справа № 209/1680/20
Провадження № 2/209/740/20
02 жовтня 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбара Г.А.
за участі секретаря Кулік О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування,
Ухвалою суду від 15 липня 2020 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву та не надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Виходячи з наведеного, відповідно до ч.3 ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу у судовому засіданні за відсутності представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.
Згідно п.1.2 кредитного договору проценти, відсотки, плата за користування кредитом є фіксованими та нараховуються кожний день на первісну суму кредиту.
Пунктом 3.2. кредитного договору передбачено, що повернення кредиту відповідачем здійснюється наступним чином: заборгованість за кредитом: тіло кредиту та відсотки по кредиту позичальник сплачує щомісячно згідно Додатку № 1 до договору, який є невід`ємною частиною договору, на рахунок кредитодавця.
Відповідно до п. 5.2.4 кредитного договору кредитодавець має право уступати вимогу з повернення кредиту третій стороні без згоди на це позичальника, але з інформуванням позичальника при виникненні такої ситуації (а.с.14).
Згідно п. 5.2.6 кредитного договору у разі істотного порушення позичальником умов даного договору, в тому числі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, кредитор має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, виконання інших зобов`язань за договором у повному обсязі шляхом направлення повідомлення.
15 червня 2017 року строку дії кредитного договору закінчився, а тому після закінчення строку дії кредитного договору, КС «Українська кредитна спілка» втратила право нараховувати відповідачу відсотки за користування кредитними коштами в силу приписів статей 1048, 1054 ЦК України, що узгоджується с висновками Великої палати Верховного Суду (пункти 48-55 постанови від 28.03.2018 № 444/9519/12).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого рівня інфляції за увесь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Проте, у виписці по рахунку позичальника після закінчення строку дії кредитного договору відсутні нарахування ОСОБА_1 установленого індексу інфляції за час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми, а продовжено нарахування відсотків згідно умов кредитного договору.
Також судом встановлено, що 01 липня 2016 року КС «Українська кредитна спілка» та ПрАТ «Українська страхова компанія» уклали договір добровільного страхування № 9, предметом якого були майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», пов`язані з матеріальними збитками, які завдані їй внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів (а.с. 64-66).
Згідно п. 1.3 цього договору позивач, як страховик, здійснює страхування кредитних ризиків за кредитними договорами, укладеними між позичальниками та КС «Українська кредитна спілка», згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах договорів про співробітництво між КС «Українська кредитна спілка» та позивачем, який є Додатком № 1 до договору страхування.
Пунктом 2.1 цього договору передбачено, що страховим випадком є факт збитків кредитної спілки внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитною спілкою по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними кредитним договором. Відповідальність ПАТ Українська страхова компанія за страховим випадком виникає, зокрема, якщо кредитор (кредитна спілка) не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених кредитним договором протягом десяти днів після настання строку сплати третього платежу (п.2.1.1 договору); якщо кредитор не одержав обумовлений кредитним договором останній за графіком платіж протягом трьох днів після настання строку сплати останнього платежу, передбаченого кредитним договором.
Пунктами 3.4, 3.5, 3.6 договору добровільного страхування № 9 визначено, що страховий тариф по договору страхування встановлюється у розмірі 9,5 відсотків від страхової суми. Страховий платіж по договору страхування складає 178075,52 грн. Страховий платіж сплачується страхувальником по даному договору на рахунок страховика частинами в строк до 31 грудня 2016 року.
Згідно пункту 7.1. договору добровільного страхування № 9 від 01 липня 2016 року, строк дії цього договору з 01 липня 2016 року по 01 липня 2018 року (а.с. 65), і відповідно до пп. 7.3.1 дія цього договору припиняється у разі закінчення терміну дії договору.
Відповідно ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником та страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору .
Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Статтею 982 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Враховуючи, що строк дії кредитного договору, укладеного ОСОБА_1 з КС «Українська кредитна спілка» закінчився 15 червня 2017 року і на дату його закінчення відповідач мав заборгованість в розмірі 8049,95 грн., кредитна спілка повинна була протягом трьох днів після настання строку сплати останнього платежу, передбаченого кредитним договором, та в межах строку дії договору страхування звернутися до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.
Крім того, пунктом 5.1 договору добровільного страхування було передбачено, що страхувальник (кредитна спілка) повинен повідомити про настання страхового випадку та направити страховку (ПАТ «Українська страхова компанія») заяву про виплату страхового відшкодування не пізніше 30 числа поточного календарного кварталу відповідного року, в якому настав страховий випадок з додаванням документів згідно з переліком, визначених цим договором.
У додаток до заяви про виплату страхового відшкодування страхувальник по кожному кредитному договору надає страховику документи, вичерпний перелік яких вказано у пункті 5.2 договору добровільного страхування №9, а саме: копії документів, на підставі яких позичальнику було надано кредит (копії: паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідки про доходи позичальника); копію кредитного договору, по якому настає страховий випадок; довідку про заборгованість позичальника по кредитному договору; свідоцтво про смерть позичальника або інший документ для підтвердження настання страхового ризику (у разі наявності.).
Як вбачається із наданих позивачем документів, ТОВ «Українська кредитна спілка» при зверненні до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування не надало довідку про заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору із зазначенням у такій довідці розміру заборгованості за тілом кредиту та розміру заборгованості за відсотками, що підтверджується страховим актом № 177 кр від 21 квітня 2020 року (а.с. 74), в якому зазначено, що у зв`язку із страховим випадком надані наступні документи: заява страхувальника, копія кредитного договору, виписка по особовому рахунку позичальника, графік погашення заборгованості, довідка з підприємства. Таким чином, серед поданих страхувальником документів відсутня передбачена п. 5.2 договору № 9 довідка про заборгованість позичальника по кредитному договору.
Згідно п. 6.2 договору добровільного страхування № 9 страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадку неповернення кредиту позичальником, якщо страхувальник своєчасно не повідомив про страховий випадок без поважних причин.
Пунктом 1 частини 1 ст. 28 Закону України «Про страхування» встановлено, що д ія договору страхування припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також у разі: закінчення строку дії.
Згідно ч. 1 ст. 997 ЦК України передбачено, що договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом.
У разі припинення договору страхування у зв`язку із закінченням його строку має важливе значення, чи виконав страховик свої зобов`язання повністю, оскільки із ч. 4 ст. 631 ЦК випливає, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Судом було встановлено, що страховий випадок настав 15 червня 2017 року, коли закінчився строк дії кредитного договору, укладеного КС «Українська кредитна спілка» з ОСОБА_1 , оскільки на момент закінчення строку дії кредитного договору відповідач не погасив у повному обсязі заборгованість за кредитом та відсотками. Але кредитна спілка протягом дії договору страхування, тобто до 01 липня 2017 року, протягом трьох днів після настання строку сплати останнього платежу, передбаченого кредитним договором, не звернулася до позивача із заявою про страхове відшкодування, подавши таку заяву лише 17 липня 2020 року.
Отже, не зважаючи на те, що страховий випадок настав упродовж дії договору страхування, але кредитна спілка, в порушення умов договору страхування своєчасно без поважних причин не звернулася у встановленні у цьому договорі строки та в межах строку дії договору страхування із заявою до страховика про виплату страхового відшкодування, а ніяких доказів на підтвердження продовження строку дії цього договору (сплата страхувальником страхового платежу за договором страхування після закінчення обумовленого у договорі строку його дії) позивачем не надано, суд вважає, що 01 липня 2017 року припинився і обов`язок позивача, як страховика майнових інтересів КС «Українська кредитна спілка», пов`язаних з матеріальними збитками, які завдані їй внаслідок повного або часткового неповернення позичальником ОСОБА_1 суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни, здійснювати страхову виплату.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у позивача, як у страховика, станом на 21 квітня 2020 року взагалі не було правових підстав для здійснення страхової виплати кредитній спілці на відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору від 15 червня 2016 року, оскільки дія договору добровільного страхування № 9 від 01 липня 2016 року закінчилася із закінченням терміну його дії 01 липня 2017 року, що було передбачено пунктами 7.2, 7.3.1. договору страхування.
Таким чином, позивач, виплатив страхове відшкодування ТОВ КС «Українська кредитна спілка» за відсутності діючого договору добровільного страхування, в порушення умов цього договору та вимог Закону України «Про страхування».
Відповідно до ч.1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Оскільки суд прийшов до висновку, що у позивача не було обов`язку виплачувати кредитній спілці страхове відшкодування, то відповідно до нього не перейшло право вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за завдані збитку, а тому позов ПрАТ «Українська страхова компанія до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Відмовити в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування.
Повне судове рішення складено 02 листопада2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання повного заочного рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення або позивачем та іншими учасниками справи апеляційної скарги, якщо заяву та апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Г.А. Байбара.