У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" грудня 2020 р. Справа № 596/1848/20

Провадження № 2-з/596/11/2020

Суддя Гусятинського районного cуду Тернопільської області Митражик Е.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Заявником ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «ВАЗ-21102», 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що у відповідності до технічного паспорта СХО252421 юридично оформлений за ОСОБА_2 , який його одноосібно використовує у власних цілях.

В обґрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову зазначає, що вона має намір звернутися до суду з позовами до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів на двох малолітніх дітей, а також про поділ спільного сумісного майна подружжя. Одним із предметів майбутнього спору щодо поділу спільного майна є визнання права на спільне рухоме майно вищевказаний автомобіль, який вони 24.06.2016 року з ОСОБА_2 придбали за власні кошти та кошти батьків, проте документи на авто були оформлені одноосібно на відповідача. Подача заяви про забезпечення позову до подання самого позову викликана тим, що відповідач у мережі Інтернет на торгівельній площадці виставив на продаж даний автомобіль, тобто, має намір реалізувати його до розгляду справи судом про поділ між ними спільного майна. Тому, в заявниці є підстави вважати, що даний автомобіль, який є спільною сумісною власністю подружжя, може бути відчужений без її згоди на користь третіх осіб або приведений у неробочий стан для зменшення його вартості, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, розглянувши заяву, вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В судове засідання сторони не викликались.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п.п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В силу вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.4,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Положеннями ст. 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до вимог ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , право власності на спірний об`єкт майна, а саме: автомобіль марки «ВАЗ-21102», 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 .

З матеріалів заяви вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які з 06.11.2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, існує спір щодо поділу спільного сумісного майна та предметом позову будуть вимоги про поділ транспортного засобу марки «ВАЗ-21102», 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованого за ОСОБА_2 .

Як вбачається із доданого до матеріалів справи скріншоту (роздруківки) з платформи онлайн-оголошень OLX.ua, автомобіль марки «ВАЗ-21102», 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , виставлено на продаж. Ім`я продавця зазначено « ОСОБА_3 ». За вказаних обставин суд приходить до переконання, що обраний заявником вид забезпечення позову є співмірним та відповідає позовним вимогам, з якими ОСОБА_1 має намір звернутись до суду та наявні підстави, які свідчать про те, що невжиття заходу забезпечення позову шляхом накладанням арешту на транспортний засіб марки «ВАЗ-21102», 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки за захистом яких вона має намір звернутися до суду. З цих підстав заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1)до подання позовної заяви-за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору -якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2)одночасно з пред`явленням позову-до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3)після відкриття провадження у справі -до суду, у провадженні якого перебуває справа. 4. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151-153, 208-210, ч. 2 ст. 294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 -задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ-21102», 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , жителю АДРЕСА_1 ) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом. Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотання учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України. Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня її проголошення або складення повного тексу судового рішення. Якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Е.М. Митражик