СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17114/19

пр. № 2/759/1272/20

12 листопада 2020 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Журибеди О.М.,

при секретарі Мурга Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа: Святошинський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він, відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2018 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, є власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в спірній квартирі, однак не проживає в ній з вересня 2014 року без поважних причин по теперішній час, не бажає сплачувати комунальні платежі.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представником позивача ОСОБА_3 до суду подано заяву, якою останній позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце судового розгляду.

Представники третьої особи Святошинський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про день, час та місце судового розгляду, подав до суду клопотання, яким просить розгляд справи провести за відсутності їхнього представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2018 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 5, 6).

Згідно відомостей відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Як вбачається з акту від 12.09.2019 р., посвідченого ЖБК «Машинобудівельник», ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте з вересня 2014 року не проживає в спірній квартирі, однак позивач сплачує комунальні послуги по спірній квартирі в тому числі і за відповідача по справі (а.с. 8).

З наданих суду доказів, вбачається, що відповідач протягом тривалого часу не користується квартирою, але відповідно до законодавства України добровільно не знявся з реєстраційного обліку з квартири та не зареєстрував своє нове місце перебування, не бере участі в її утриманні, чим порушує право власності позивача, перешкоджає йому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому із змісту частини першої ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача немає встановлених законом підстав користуватися житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

При цьому, позивачем ставиться питання про зняття з реєстрації ОСОБА_2 . Дана позовна вимога не може бути задоволена судом з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином відсутні підстави задоволення позовних вимог у частині зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку, оскільки наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вищезазначеного закону є підставою для зняття особи з реєстрації.

У разі відмови компетентного органу зняти особу з реєстраційного обліку на підставі даного судового рішення, в разі набрання ним законної сили, така відмова (бездіяльність) може бути оскаржена в адміністративному порядку.

Приймаючи до уваги те, що реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу, як власнику, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися квартирою, суд вважає за можливе захистити його права, усунувши перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю.

З викладеного, керуючись ст. 150 ЖК України, ст.ст.383, 391, 402 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-89, 258, 259, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа: Святошинський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна карга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда