У Х В А Л А

13 лютого 2020 року суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Кузнецов Д.В., ознайомившись в м.Маріуполі із позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа Маріупольське бюро технічної інвентаризації про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки виконаним і дійсним, визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2020 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа Маріупольське бюро технічної інвентаризації про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки виконаним і дійсним, визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку.

Ознайомившись із даним позовом, вважаю його таким, що не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, з огляду на наступне.

Згідно п. 3, 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюють ся, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У порушення зазначених норм позовна заява ОСОБА_1 не містить зазначених відомостей.

Крім того, ОСОБА_1 до свого позову додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн., при цьому ним одночасно заявлено вимоги як немайнового характеру - визнання договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки виконаним і дійсним, так і майнового - визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку, при чому останні вимоги заявлені на два самостійних об`єкта нерухомості, які підлягають вартісній оцінці.

Згідно п. 10, 12, ч. 2 п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі Постанова), подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

У випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру (п. 12 Постанови).

Частиною 2 пункту 13 Постанови передбачено, що у разі, якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відповідно до п.п.15, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 ЗУ «Про судовий збір». Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Виходячи із вказаних роз`яснень позовна заява ОСОБА_1 містить кілька самостійних позовних вимог, одна з яких немайнового характеру, та дві вимоги майнового характеру, кожні з яких є об`єктом справляння судового збору.

Проте, позивачем сплачено судовий збір лише за подання позовної заяви в частині вимоги немайнового характеру в сумі 840,80 гривень.

Згідно п. 2, 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи (ч. 2 ст. 176 ЦПК України).

З урахуванням того, що позивачем ОСОБА_1 в порушення вимог ЦПК України взагалі не визначена ціна позову, суд знаходить необхідним самостійно попередньо визначити розмір судового збору з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102 грн.).

Отже, враховуючи те, що позивачем не наведено вартості майна, на яке він просить визнати за ним право власності, розмір судового збору, що підлягає сплаті, складає 840,80 грн. за вимоги про визнання права власності на житловий будинок та 840,80 грн. за вимоги про визнання права власності на земельну ділянку, а всього 1681,60 грн.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позов не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, то він підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, а саме: надання до суду доказів сплати судового збору в повному обсязі за всі види позовних вимог, а також відображення в позові ціни позову, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Керуючись ст.ст. 1, 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа Маріупольське бюро технічної інвентаризації про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки виконаним і дійсним, визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д. В. Кузнецов