Провадження № 2/643/4314/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2020 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Довготько Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Хотян К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, змінити прізвище на дошлюбне - ОСОБА_3 , стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 14 тисяч гривень щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та судові витрати.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що 21.09.2002 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1061. Від шлюбу вони мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останнім часом шлюб має формальний характер, що обумовлено наявністю принципових та нездоланих протиріч у світогляді подружжя. Розбіжність життєвих цілей та систематичні непорозуміння стають підґрунтям для постійних конфліктів, що робить спільне життя нестерпним, а шлюб безглуздим. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач повністю ухилився від утримання сина, весь тягар матеріальних витрат пов`язаний із харчуванням дитини, придбанням одягу, освітою, розвитком та відпочинком, а також інші витрати покладено на неї.

Ухвалою суду від 23.09.2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 09.10.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та позов просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву, в якій справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив задовольнити.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.09.2002 року сторони зареєстрували шлюб у м.Харків, відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1061.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З позову вбачається, що сторони шлюбні відносини не підтримують.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (частина друга статті 182 Сімейного кодексу України із змінами згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частини 1, 2 статті 184 СК України виписана законодавцем таким чином, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі наведеного, суд бере до уваги інтереси дитини, визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів, та приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів, в зв`язку з чим задовольняє позов та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 14000 грн. на дитину щомісяця до досягнення дитиною повноліття, що у повній мірі відповідатиме вимогам закону, щодо забезпечення достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку дитини та прожитковому мінімуму, встановленому законом, для дітей відповідного віку.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 80, 81, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 / до ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 / про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21.09.2002 року у м.Харків, відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис №1061 розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 присвоїти дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 14000 грн. щомісяця, починаючи з 18.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 . на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 05.11.2020 року.

Суддя Московського районного

суду м. Харкова Т.М.Довготько