У Х В А Л А

28 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 522/7465/15-ц

провадження № 61-16597ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 12 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Пілот» в особі Одеської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот», про захист прав споживачів та відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (далі - ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ») про захист прав споживачів та відшкодування шкоди.

Позов обґрунтований тим, що 12 грудня 2014 року ОСОБА_3 через Товариство з обмеженою відповідальністю «Пілот» в особі Одеської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот» (далі - ТОВ «Пілот») придбав електронні квитки авіакомпанії МАУ № 566- на ім`я ОСОБА_3 та № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 для трансферного міжнародного повітряного перевезення за маршрутом Одеса-Київ-Барселона та у зворотному напрямку. Витрати на придбання квитків для обох були оплачені позивачем у розмірі 19 080,00 грн. У зв`язку із затримкою рейсу на тривалий час позивач відмовився від перельоту цим рейсом та вимагав повернення вартості квитків. За його зверненням вартість квитків на суму 19 080,00 грн йому повернено. У зв`язку із такими обставинами він придбав квитки на інший рейс за іншим маршрутом, доплативши 7 578,00 грн, змінив графік ділових зустрічей у зв`язку із збільшенням тривалості перельоту цим маршрутом на добу, що призвело до додаткових витрат на придбання квитків. На звернення позивача до перевізника у порядку досудового врегулювання спору, шляхом направлення претензії останнім, відмовлено у будь-яких виплатах понад відшкодовану оплату квитків.

Також зазначав, що оскільки йому завдані збитки через порушення його прав споживача недотриманням відповідачем умов договору про надання послуг перевезення, то на його думку підлягає стягненню зазначена сума та пеня - три відсотки від вартості перевезення 19 080,00 грн, у розмірі 7 441,20 грн (за кожну годину прострочення зобов`язання) на підставі пункту 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

У квітні 2016 року позивач збільшив позовні вимоги, обґрунтовуючи тим, що списання з банківського карткового гривневого рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_2 в оплату квитків на переліт EASYJET AIRLINE COMPANY LIMITED 16.12.14 Барселона - Мілан здійснювалось у гривнях у розмірі 3 920,80 грн із валютуванням операції на суму 186,63 євро за курсом ПАТ КБ «Приватбанк», отже, вважає необхідним уточнити (збільшити) позовні вимоги в частині відшкодування витрат позивача у сумі 3 920,80 грн на оплату раніше заброньованих квитків на переліт EASYJET AIRLINE COMPANY LIMITED 16.12.14 Барселона - Мілан, що не відбувся через вимушену зміну графіка поїздки. Отже, ціна позову складає: 7 578,00 + 3 920,80 + 7 441,20 = 18 940,00 грн.

Просив стягнути з відповідача на свою користь шкоду, завдану внаслідок порушення прав споживача, та пеню за прострочення виконання зобов`язання.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року в позові відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 29 серпня 2018 року рішення першої та апеляційної інстанції скасовано та передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2019 року в позові відмовлено.

Відмовивши в позові, суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання за договором повітряного перевезення відповідач виконав належним чином. Позивач відмовився від здійснення перевезення та розірвав договір перевезення із власної ініціативи. Кошти за невикористані авіаквитки повернено позивачу без застосування штрафних санкцій у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2019 року залишено без змін.

У листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України проваження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102,00 грн.

Предметом спору у зазначеній справі є відшкодування майнової та моральної шкоди у розмірі 18 940,00 грн. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн*100=210 200,00 грн).

У касаційній скарзі не викладено переконливих аргументів щодо обґрунтування умов застосування винятків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2019 року та постанова Київського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 12 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» в особі представництва Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Пілот» в особі Одеської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот» про порушення прав споживачів та стягнення збитків відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко