Справа № 583/3878/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Яценко Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Артеменко О.С.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 цивільну справу №588/3878/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

28.10.2020 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить розірвати шлюб, зареєстрований 12.06.2004 між нею та ОСОБА_2 у відділі реєстрації актів цивільного стану Охтирського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 94. Від подружнього життя з відповідачем мають спільну дитину ОСОБА_4 , 2005 року народження. Вимоги вмотивовані тим, що між ними з відповідачем втрачено взаєморозуміння, фактично шлюбні стосунки припинено, оскільки останні шість років вони з відповідачем не проживають разом, не ведуть спільне господарство, а тому вважає, що сім`я розпалася і подальше збереження шлюбу неможливе.

04.11.2020 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Відповідач в судовому засіданні заявив клопотання про надання строку на примирення з позивачкою з метою збереження шлюбу терміном у три місяці. При цьому не заперечував, що проживають шість років з дружиною окремо, спільне господарство не ведуть, зустрічаються лише на вихідних.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої позов підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутність.

Представник позивачки в судовому засіданні заперечував проти надання строку на примирення, посилаючись на волевиявлення самої позивачки, яка зауважила, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому не бажає примирюватися з відповідачем, з яким шість років проживають окремо і протягом цього часу жодних заходів до примирення відповідачем не вживалося.

Розглянувши клопотання відповідача про надання строку для примирення, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Згідно із ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц,/ постанова від 30.05.2019р.

Беручи до уваги категоричне заперечення позивачки щодо надання строку на примирення подружжю, оскільки протягом останніх шести років вона з відповідачем проживає окремо, за цей строк відповідач ніяких дій по налагодженню стосунків між подружжям не вживав, тому заява про надання строку на примирення є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню. При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст.24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, суд вважає що надання такого строку на примирення буде суперечити ст.24 Сімейного кодексу України.

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання строку для примирення сторін відмовити.

Керуючись ст.ст.24, 55, 56, 11 СК України, ст.ст.258, 259, 260, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання строку для примирення сторін відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко