Справа № 953/1237/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2020 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Сенаторов В.М., розглянувши позовну заяву представника позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Кандиби Т.О. до Харківської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2020 на адресу суду надійшов цивільний позов ОСОБА_1 за підписом представника - адвоката Кандиби Т.О., в якому остання просить: визнати за позивачем право власності на нежитлову будівлю - торгівельний павільйон №В-004-21-0121, площею 34.47 кв.м., розташований на території торгівельного майданчику біля станції метро "Академіка Барабашово" у м. Харкові на земельній ділянці кадастровий номер :09:001:0031, за набувальною давністю.

Дослідивши заяву, вважаю, що її необхідно повернути з таких підстав.

Згідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно статті 8 Закону України « Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Статтею 17 визначено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Статтею 18 визначена спеціалізація судів: суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

За приписами ч. 1 ст. 1 ЦПК України Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України 1. Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За приписами ч. 1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

На підтвердження своїх повноважень адвокатом Кандибою Т.О. надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію ордеру та копію договору про надання правничої допомоги у господарському провадженні №80 від 22.08.2019, з якого вбачається, що предметом договору є представництво інтересів позивача у всіх судах під час здійснення господарського судочинства у справі про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна.

Згідно ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Статтею 185 ч. 4 п. 1 ЦПК України визначено, що заява повертається зокрема у разі якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги що позов підписано особою, повноваження якої не підтверджені належним чином, позов підлягає поверненню.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач по справі є фізичною особою-підприємцем, відповідач - юридичною особою, тобто суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, свідчить про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а натомість є господарським спором, який має бути вирішений саме господарським судом.

На підставі викладеного та керуючисьст. ст .185, 258-260, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Кандиби Т.О. до Харківської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала підписана 29.01.2020.

Суддя -