Справа № 192/1328/15-ц
Провадження № 6/192/94/20
У Х В А Л А

05 листопада 2020 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання Гаркуши І. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», стягувач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», боржник: ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») звернулося до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі ПАТ «Альфа-Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням від 20 жовтня 2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області у справі № 192/1328/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500938350.

21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, згідно якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості в тому числі за договором № 500938350.

26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» було укладено Договір факторингу №2019-1КІ/Веста, згідно якого «Фінансова компанія «Веста» набуло право вимоги заборгованості в тому числі за договором № 500938350.

16 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимог №16-01/19/1, згідно якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості в тому числі за договором № 500938350.

З посиланням на ст. ст. 512, 515 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ТОВ «Вердикт Капітал» просить суд замінити у виконавчому листі стягувача.

У судове засідання представник заявника, представник ПАТ «Альфа-Банк», Коляда В. І., які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.161-162) не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.112).

Згідно ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява про заміну стягувача у виконавчому листі не підлягає задоволенню.

Згідно положень ст. ст. 512-515 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Судом встановлено, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року було задоволено позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 та стягнуто на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500938350 від 05 травня 2014 року в розмірі 30 486 гривень 93 копійки (а.с. 42-43).

На підставі даного рішення було видано виконавчий лист (а.с.42-43), який отримано представником ПАТ «Альфа-Банк» 04 грудня 2015 року (а.с.50,51).

Судом з`ясовано, що 21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1 (а.с.121), згідно п.1.1. якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов`язується відступити Фактору свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору. Проте з дослідженого судом витягу з Додатку № 1, який був наданий до заяви (а.с. 73-75, 116-118), слідує, що право вимоги за договором № 500938350 від 05 травня 2014 року не відступалося, оскільки такий договір відсутній у витягу з Додатку № 1.

Також судом встановлено, що 26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» було укладено Договір факторингу №2019-1КІ/Веста (а.с.122-133), згідно п.2.1. якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов`язується відступити Фактору свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору. Проте з дослідженого судом витягу з Додатку № 1-1, який був наданий до заяви (а.с. 119-120), слідує, що право вимоги за договором № 500938350 від 05 травня 2014 року також не відступалося, оскільки такий договір також відсутній у витягу з Додатку № 1-1.

16 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимог №16-01/19/1 (а.с.135-144), згідно п.2.1. якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов`язується відступити Фактору свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору. Проте з дослідженого судом витягу з Додатку № 1-1, який був наданий до заяви (а.с. 133-134) слідує, що право вимоги за договором № 500938350 від 05 травня 2014 року не відступалося, оскільки такий договір відсутній у витягу з Додатку № 1-1.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, а відповідно до ч. 6 ст. 81 цього Кодексу - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, факт переходу права вимоги за кредитним договором № 500938350 від 05 травня 2014 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 заявник не довів суду, оскільки не надав для цього належних доказів, а саме витягів з додатків до укладених договорів про відступлення права вимоги, в яких би було зазначено номер кредитного договору та відомості про боржника.

Тому прийти до висновку про перехід права вимоги до заявника за кредитним договором № 500938350 від 05 травня 2014 року суд не може, у зв`язку з чим підстави для задоволення заяви відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

П О С Т А Н ОВ И В:

Відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача у виконавчому листі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина