справа № 360/2027/17
головуючий у суді І інстанції Унятицький Д.Є.
провадження № 22-ц/824/2427/2020
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.

суддів Слюсар Т.А., Волошиної В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Євсєєва Віктора Вікторовича на рішення Бородянського районного суду Київської області від 30 липня 2019 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімакс КВТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди у результаті вчинення неправомірних дій,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ТОВ «Прімакс КТВ» звернулось до Бородянського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди у результаті вчинення неправомірних дій.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 30 липня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Прімакс КВТ» 12 235 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що пошкодження лінії електропередач відбулось на земельній ділянці ОСОБА_1 під час проведення ним екскаваторних робіт, а відсутність притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за вказане пошкодження не знаходиться у прямому зв`язку з необхідністю відшкодування шкоди, тому позовні вимоги про стягнення збитків, завданих у результаті пошкодження лінії електропередач підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Євсєєв В.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Бородянського районного суду Київської області від 30 липня 2019 року у частині стягнення з ОСОБА_1 12 235 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована таким: оскаржуване рішення ухвалено за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав доведеними, та з порушенням норм матеріального та процесуального права; суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність факту пошкодження ОСОБА_1 лінії електропередач виключно зі слів свідка ОСОБА_4 , який є зацікавленою особою; доводи позивача про пошкодження відповідачем електричного кабелю мають бути підтверджені протоколом про адміністративне правопорушення, яким має бути зафіксовано усі ознаки правопорушення, та постановою адміністративної комісії за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки рішення Бородянського районного суду Київської області від 30 липня 2019 року не оскаржується у частині відмови у задоволені позову про стягнення збитки у вигляді неотриманого доходу та моральної шкоди, тому предметом апеляційного перегляду є оскаржуване рішення лише у частині задоволення позову про стягнення з ОСОБА_1 збитків у розмірі 12 235 грн.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване у частині рішення підлягає скасуванню.

Колегія суддів враховує, що в силу приписів статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно із частиною 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібно довести наявність елементів складу цивільного правопорушення, а саме: наявність протиправної поведінки відповідача; факт нанесення збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками; вину. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Судом встановлено, що 27 грудня 2006 року по АДРЕСА_1 введено в експлуатацію приміщення підприємства ТОВ «Прімакс», збудовані на земельній ділянці, належній на праві власності ОСОБА_4 , з призначенням для спорудження столярного цеху та цеху виробництва серветок і туалетного паперу, що підтверджується копіями акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, державного акту на право власності на земельну ділянку, протоколу № 2 засідання містобудівної ради (а.с. 15-17, 11, 20-21).

19 жовтня 2012 року ТОВ «Прімакс» продало столярний цех та цех по виробництву туалетного паперу та серветок (комплекс) ТОВ «Прімакс КВТ».

Як вбачається з позовної заяви, позивач посилається на те, що взимку 2017 року ОСОБА_1 проводив якісь роботи під лінією електропередач та екскаватором пошкодив електрокабель підприємства, внаслідок чого підприємству було завдано збитків та призвело до зупинення роботи. ОСОБА_1 , щоб усунути завдану шкоду, самостійно взявся ремонтувати кабель та при цьому не відновив його, а обмотав резиною. Тому, коли у лютому 2017 року сніг почав танути, кабель намок та відбулося замикання, світло відключилося і підприємство зупинило свою роботу. Керівництво підприємства змушене було наймати кваліфікованих спеціалістів, ФОП ОСОБА_5 , для відновлення пошкодженої електролінії. В результаті цього підприємству завдано збитків на загальну суму 12 235 грн., що підтверджується актом приймання виконаних робіт від 26 лютого 2017 року та додатком - договірна ціна (а.с. 6).

На підтвердження вказаних обставин щодо протиправної поведінки відповідача ОСОБА_1 , що полягала у пошкодженні електрокабелю підприємства, та щодо причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_4 .

З показів свідка ОСОБА_4 вбачається, що пошкодження лінії електропередач відбулось на земельній ділянці ОСОБА_1 під час проведення ним (відповідачем) екскаваторних робіт.

Разом з тим, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема, невиконання або неналежне виконання установлених вимог, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.

Згідно частини 3 статті 76 ЗК України, уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони.

Статтею 112 ЗК України встановлено, що охоронні зони створюються уздовж ліній електропередачі для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти. Відповідно до частини 2 статті 112 ЗК України, правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Законодавством, що регулює взаємовідносини щодо охоронних зон об`єктів енергетики є Закон України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» та Правила охорони електричних мереж, затверджених Постановою Кабміну України від 04 березня 1997 року за № 209.

Статтею 36 вищевказаного закону встановлено, що юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон об`єктів енергетики, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 99 КУпАПУкраїни, за порушення, затверджених Кабінетом Міністрів України, Правил охорони електричних мереж, що спричинило перерву в забезпеченні споживачів електричною енергією, пошкодження електричних мереж або заподіяння іншої шкоди передбачено притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною 4 статті 36 вищевказаного закону, вбачається, що державний контроль за дотриманням правового режиму спеціальних зон здійснюється спеціально уповноваженими органами виконавчої влади з питань палива та енергетики, а за використанням та охороною земель - уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_1 наполягав на відсутності його протиправної поведінки у пошкодженні електролінії, звертаючи увагу на те, що матеріали справи не містять доказів притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення Правил охорони електричних мереж, що спричинило або могло спричинити перерву в забезпеченні споживачів електричною енергією, пошкодження електричних мереж або заподіяння іншої шкоди (стаття 99 КУпАП), або за незаконне проведення земельних робіт.

Приписами частин 1-4 статті 12, частин 1, 6 статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів вважає, що належними та допустими доказами, що підтверджували б протиправну поведінку щодо пошкодженні електролінії, є докази притягнення відповідача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення Правил охорони електричних мереж (стаття 99 КУпАП).

Враховуючи, що згідно зі статтею 1166 ЦК України, протиправність поведінки завдавача шкоди є однією із підстав відповідальності, а позивачем ці обставини належними та допустими доказами не доведені та матеріалами справи таких дій відповідача не встановлено, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно поклав на відповідача обов`язок по відшкодуванню витрат, пов`язаних з відновлюванням електролінії.

Відсутній у рішенні, що оскаржується, і висновок суду першої інстанції про те, що позивачем доведено належними та допустими доказами причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та завданими позивачу збитками.

Крім цього, відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Колегія суддів враховує, що під шкодою у розумінні вищенаведених норм права слід розуміти матеріальну шкоду, що виражається у зменшенні майна позивача в результаті порушення належного йому майнового права та втрати матеріальних цінностей на які останній вправі був розраховувати.

На підтвердження розміру завданих збитків у розмірі 12 235 грн., позивачем надано копії акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року, Звіту про використання коштів, Договірної ціни на будівництво, ремонт КЛ 10кВ, ААБЛ 3/120, КТП 547 - опора 244, лінія 53 у с. Пилиповичі Бородянського району Київської області, столярний цех (а.с. 22-26).

Разом з тим, зі Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № АО-0000001 від 26 лютого 2017 року у розмірі 12 235 грн 03 коп. (а.с. 25) вбачається, що директор підприємства ОСОБА_6 отримав під звіт 26 лютого 2017 року грошові кошти у вказаному розмірі, однак це не підтверджує сплату цих коштів ФОП ОСОБА_5 за виконані будівельні роботи по відновленню електролінії, а отже і понесення позивачем реальних витрат саме на відновлення свого пошкодженого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач посилається на те, що будівельні роботи по відновленню пошкодженої електролінії були проведенні ФОП ОСОБА_5 у лютому 2017 року, про що свідчить Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року, підписаний замовником ТОВ «Прімакс КВТ» та підрядником ФОП ОСОБА_5 26 лютого 2017 року (а.с. 24).

Колегія суддів, приймаючи до уваги здійсненне виправлення у назві вказаного Акту з вересня 2017 року на лютий, звертає увагу на те, у вказаному вище Акті зазначено, що підставою для визначення вартості виконаних, у лютому 2017 році, будівельних робіт є додаток - Договірна ціна (а.с. 22).

Разом з тим, Договірна ціна на будівництво, ремонт КЛ 10кВ, ААБЛ 3/120, КТП 547 - опора 244, лінія 53 у с. Пилиповичі Бородянського району Київської області, столярний цех - у лютому 2017 році - складена у поточних цінах станом на 05 вересня 2017 року (а.с. 26).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено належними та допустими доказами як розмір втрат, які останній зробив для відновлення свого порушеного права, так і власне сам їх факт у лютому 2017 року.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія апеляційного суду встановила, що рішення суду першої інстанції підлягає скасування в частині, що оскаржується, з ухваленням нового судового рішення.

Недоведеність наявності протиправних дій відповідача, причинно-наслідкового зв`язку між заподіяними позивачу збитками та протиправними діями відповідача, власне самого розміру збитків є достатніми підставами для відмови у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 12 235 грн.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Євсєєва Віктора Вікторовича задовольнити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 30 липня 2019 року про стягнення збитків у розміру 12 235 грн скасувати з ухвалення нового судового рішення.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Прімакс КВТ» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 12 235 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків передбачених статтею 389 ЦПК України.

Повний текст Постанови складено 12 лютого 2020 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді В.М. Волошина

Т.А. Слюсар