КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Мостової Г.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року у складі судді Бабич Н.Д.,

у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі -АТ КБ «ПриватБанк») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вимоги обґрунтовано тим, що відповідач підписавши анкету-заяву № б/н від 22.02.2011 року, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua., складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 свої зобов`язання по кредитному договору належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, станом на 02.06.2020 року, яку банк просив стягнути на свою користь з відповідача у сумі 12 135 грн. 97 коп., яка складається з: 7 755 грн. 68 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 3 326 грн. 20 коп. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1. і.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гри. - штраф (фіксована частина), 554 грн. 09 коп. - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 7 755 грн. 68 коп. та 2102 грн. судових витрат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлення у задоволенні вимог та постановити у цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги в цій частині в повному обсязі в іншій частині рішення не оскаржується. Стягнути судові витрати з відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, районним судом не взято до уваги, що відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснював дії щодо проведення її активації, користувався карткою отримував кредитні кошти з власної ініціативи, а також здійснював часткове погашення заборгованості по кредитному договору, що зобов`язує ОСОБА_1 повернути суму отриманих кредитних коштів та сплати відсотки за користування кредитом.

Вказано, що районний суд не звернув уваги, на те, що при укладанні договору відсоткова ставка була зазначена - 2,5 % в місяць, що є істотним фактором для задоволення вимоги в цій частині.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Рішення районного суду в задоволеній частині вимог про стягнення заборгованості по кредиту не оскаржено, тому у відповідності до ч.1 ст. 367 ЦПК України колегія суддів переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитом, суд першої інстанції посилався на те, що у заяві позичальник процентна ставка не зазначена; відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу, суд першої інстанції вказав на те, що Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати неустойки (штрафу) за допущення прострочення кредиту.

З таким висновком колегія суддів погодитися не може, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22.02.2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 25).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був ознайомлений та підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» (а.с. 26).

Судом першої інстанції визнано доведеним, що наявна у матеріалах заява-анкета не містили умови щодо сплати процентів та неустойки, в той час як долучені до справи Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, у відсутність інших доказів, не підтверджують що саме з ними відповідач знайомився й погодився.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ «Приватбанк» дотримав вимог, передбачених статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 ( провадження №14-131цс19).

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що між сторонами додатково було погоджено та підписано відповідачем довідку від 22.02.2011 року про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», з якої вбачається наступні відомості: тип катки - MasterCard Mass, тип кредитної лінії - поновлювальна, пільговий період 55 днів, валюта карти - гривня, базова % ставка - 2,5% на місяць, розмір щомісячного платежу - 7% від заборгованості, строк внесення щомісячного платежу - до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір пені та штрафу за порушення умов договору (а. с. 26).

Між тим, колегія суддів визнає законними висновки районного суду, які ґрунтуються на матеріалах справи, про відсутність підстав до стягнення з відповідача заборгованості за процентами.

Строк дії кредитного договору обумовлено строком дії платіжної картки.

Відповідно до даних долученої до справи позивачем довідки, протягом дії договору відповідач отримала чотири кредитні картки й строк дії останньої сплинув у травні 2019 року (а.с.24).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутні підстав до стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по процентами за користування кредитними коштами, оскільки відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31.05.2019 року заборгованість за відсотками відсутня (а.с. 14 на звороті), а сума в розмірі 3 326 грн., яку просить стягнути відповідач станом на 02.06.2020 року не можу бути задоволена, оскільки вона нарахована після закінчення строку дії картки.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості по штрафам та пені й комісії, колегія суддів зазначає наступне.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до розрахунку заборгованість за штрафами складає 1 054 грн. 09 коп., що відповідає умовам та правилам банківських послуг.

Разом з тим, процентна складова штрафу підлягає зменшенню з урахуванням п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, штраф у розмірі 5% від ціни позову буде складати 387 грн. 78 коп. (7755,68 х 5%).

Загальна сума штрафів складає 878 грн. 78 коп. (387,78 +500).

Колегія суддів зауважує, що відповідно до положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності спрямований на забезпечення сторонам та іншим особам, що беруть участь у справі, широкої можливості в захисті своїх прав, свобод і інтересів, а також прав, свобод і інтересів інших осіб.

Цей принцип закріплений і в п. 4 ч. З ст. 129 Конституції, згідно з яким однією з засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Принцип змагальності в позовному провадженні обумовлений тим, що в цьому провадженні суд розглядає спори між суб`єктами, які мають протилежні правові інтереси.

Принцип змагальності пов`язаний з принципом рівності учасників судового процесу перед законом і судом (п. 2 ч. З ст. 129 Конституції, ст. 5 ЦПК, ст. 7 Закону України «Про судоустрій України»). Цей зв`язок виявляється в тому, що особам, які беруть участь у справі і займають рівне процесуальне положення, повинна бути забезпечена рівна процесуальна можливість доведення тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 27 і ст. 60 ЦПК).

Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача штрафів у розмірі 878 грн. 78 коп.

Враховуючи те, що місцевим судом було неповно з`ясовано обставини справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині вимог про стягнення процентів та штрафів - підлягає скасуванню з ухваленням по справі в цій частині нового судового рішення про часткове задоволенні позовних вимог про стягнення а штрафів й відмові у задоволенні в іншій частині вимог.

Відповідно до вимог ч.1,13 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції , не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до оскаржуваного рішення, стягуючи заборгованість по кредиту, в сумі 7755 грн.68 коп., одночасно районним судом стягнуто судовий збір, у сумі 2102 грн.

Разом з тим, з урахуванням положень ч.1, 13 ст.141 ЦПК України здійснений судом розподіл судових витрат підлягає зміні.

Позивачем було сплачено судовий збір у сумі 5 255 грн. (2102+3153), позовні вимоги задоволено частково, що в сумі складає 8 634 грн. 46 коп. (71,15 % від 12 135, 97 грн.)

Відповідно до задоволених позовних вимог, судовий збір за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції, який повинен бути покладений на відповідача, складає 3 717 грн. 58 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року в частині вимог про стягнення процентів, штрафів, скасувати та ухвалити по справі в цій частині нове судове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» штрафи у сумі 878 грн. 78 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 3 717 грн. 58 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:

Судді: