КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/3807/19 Головуючий у 1 інстанції - Чірков Г.Є.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1280/2020 Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Заришняк Г.М., Рубан С.М.

При секретарі: Гаврюшенко К.О.

розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року

в справі за поданням старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Яремчук О.І. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року задоволено подання.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань покладених на нього виконавчим листом №2/2605/6166/12, виданого 30.01.2013 року на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.11.2012 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання, посилаючись, на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, на виконанні Вишгородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження ВП №48074495 з примусового виконання виконавчого листа №2/2605/6166/12 виданого 30 січня 2013 року на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розпискою в розмірі 120 000 грн. та судовий збір в розмірі 1 330 грн.

14 липня 2015 року державним виконавцем відділу ДВС Оболонського РУЮ у м. Киві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення до 21 липня 2015 року.

07 липня 2017 року виконавче провадження прийнято до свого провадження державним виконавцем Вишгородського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Булавчин Н.В.

В подальшому, 13 травня 2019 року старшим державним виконавцем Вишгородського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Яремчуком О.І. повторно направлено виклик з вимогою з`явитися до виконавця 17.05.2019 року та надати заповнену декларацію про доходи та майно боржника - фізичної особи.

З акту державного виконавця від 17.05.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про виклик до державного виконавця, проте, до не з`явився до відділу та не надав жодних пояснень щодо ходу виконання судового рішення.

19 червня 2019 року повторно направлено виклик з вимогою з`явитися до виконавця 05.07.2019 року та надати заповнену декларацію про доходи та майно боржника (а/с 25).

З акту державного виконавця від 08.07.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про виклик до державного виконавця, проте, до не з`явився до відділу, не надав жодних пояснень щодо ходу виконання судового рішення та не надав декларацію про доходи та майно (а/с 41).

Крім того, що на запит виконавця Державною прикордонною службою України повідомлено про те, що боржник неодноразово перетинав державний кордон України (а/с 26).

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилався на порушення його прав, оскільки, твердження суду про те, що він ухиляється від виконання судового рішення не відповідають дійсності, так як матеріали виконавчого провадження не підтверджують факту умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків, а тому, його було незаконно обмежено у праві виїзду за межі України.

Проте, із такими доводами апеляційної скарги погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час постановлення ухвали) тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України передбачено саме за ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань (п.5 ч.1 ст. 6).

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладений на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань (п.5 ч.5 ст. 6).

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що виходячи із встановлених обставин справи і доказів, наявних у матеріалах справи, суд обґрунтовано дійшов висновку про задоволення подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки, сам факт відсутності дій, направлених на виконання постанови державного виконавця, свідчать про те, що ОСОБА_1 ухиляється від добровільного виконання своїх зобов`язань, суми боргу він не сплатив та ніяких дій, направлених на погашення боргу з часу відкриття виконавчого провадження 14.07.2015 року не вчиняє, не з`являється до державного виконавця для дачі пояснень та надання відомостей про своє майно та доходи.

Суд повно з`ясував обставини справи, дав належної оцінки доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 13 лютого 2020 року.

Головуючий:

Судді: