н/п 2/953/162/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2020 року Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Лях М.Ю., при секретарі Хомінській Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ "МЖК Інтернаціоналіст", Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі товариства з обмеженою відповідальністю, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить договір купівлі-продажу цінних паперів №1488-16/1487-16/БВ від 07.04.2016 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від імені якої на підставі Договору доручення №1487-16/БД від 07.04.2016 р. діяла Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі ТОВ, недійсним, та стягнути з ОСОБА_2 компенсацію Ѕ частини відчужених ним цінних паперів за Договором купівлі-продажу цінних паперів №1488-16/1487-16БВ вд 07.04.2016 р. в сумі 205 000,00 грн. на користь ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 08 жовтня 2011 року, який рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2017 року розірвано. Перебуваючи у шлюбі, за спільні грошові кошти подружжя, на і`мя ОСОБА_2 було придбано цінні папери (облігації підприємств, цільові, іменні, в без документарній формі, забезпечені) за договором купівлі-продажу цінних паперів №1360-15/ДД від 19.03.2015 р., укладеним з Азово-Чорпоморською компанією у формі ТОВ, за умовами якого ОСОБА_2 повинен був погасити придбані ним іменні цінні папери (облнації), в період з 01.01.2017р. по 30.06.2017р., та отримати 0.01 кв.м загальної площі квартири у житловому будинку за будівельною адресою АДРЕСА_1 . Згідно до договору емітентом цінних паперів є ІІрАТ «МЖК Інтернаціоналіст». У 2015 р. подружжя ОСОБА_4 повністю виконало свої зобов`язання за Договором купівлі-продажу цінних паперів №1360-15/ДД від 19.03.2015 р. та за спільні грошові кошти виплатило за облігації 410 000,00 грн., про що свідчить Акт про виконання зобов`язань від 17.12.2015р. до Договору купівлі-продажу цінних паперів №1360-15/ДД від 19.03.2015 р. та Виписка про операції з цінними паперами від 17.12.2015 р. Під час шлюбу, ОСОБА_1 отримала від батьків грошові кошти у сумі 60 000,00 грн. для придбання цільових іменних облігацій у Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі ТОВ, та передала їх ОСОБА_2 . Подружжя, в момент придбання цінних паперів, разом працювало та вносило рівноцінний вклад в їх придбання. Як зазначає позивач, їй стало відомо, що перебуваючи у шлюбі, ОСОБА_2 , без її відома вчинив правочин щодо відчуження вказаних цінних паперів у квітні 2016 р. Сума Договору кунівлі-продажу цінних паперів № 1448-16/1487-16/БВ від 07.04.2016 р. була такою ж як і за Договором купівлі-продажу цінних паперів №1660-15/ДД від 19.03.2015 р. та склала 410 000,00 грн. Однак позивачу не були відомі вказані обставини, у зв`язку з тим, що на той час сторони почали проживати окремо і фактично не спілкувалися Від продажу паперів ОСОБА_1 , як співвласник, не отримала своєї частки від ОСОБА_2 . Враховуючи викладене, позивач просить визнати Договору купівлі-продажу цінних паперів № 1488-16/1487-16/БВ від 07.04.2016р. недійсним та стягнути з ОСОБА_5 компенсацію 1/2 частини відчужених ним цінних паперів в сумі 205 000,00 грн. на її користь.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.09.2018 року (головуючий суддя Ніколаєнко І.В.) відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
30.11.2018 року представником відповідача Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі товариства з обмеженою відповідальністю подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що твердження Позивача про те, що їй не було відомо про відчуження ОСОБА_2 цінних паперів за Договором №1488-16/1487-16/БВ від 07.04.2016 р., не відповідає дійсності і спростовується рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 28.02.2017 р. у справі №711/9895/16, зі змісту якого вбачається що спільного майна подружжя не має, що в свою чергу не оскаржувалось ОСОБА_1 . Крім того, зазначає, що Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі товариства з обмеженою відповідальністю не є стороною Договору купівлі-продажу цінних паперів № 1488-16/1487-16/БВ від 07.04.2016 р., а діяла від імені та в інтересах покупця ОСОБА_3 . Також, зазначає, що спосіб, у який ОСОБА_2 розпорядився коштами, отриманими на виконання оспорюваного Договору, не входить у предмет доказування у справі про визнання правочнну недійсним і, тим більше, не може свідчити про порушення прав Позивача з боку Азово-Чорноморської інвестиційної компанії. Крім того, вказує на те, що Азово-Чорноморську інвестиційну компанію у формі товариства з обмеженою відповідальністю безпідставно залучено в якості співвідповідача у справі, оскільки у прохальній частині позову відсутні вимоги саме до Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі товариства з обмеженою відповідальністю, також позивач не зазначає, чи порушила Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі товариства з обмеженою відповідальністю права чи охоронювані законом інтереси ОСОБА_1
10.12.2018 представником позивача було подано відповідь на відзив, в якій представник заперечує проти доводів представника відповідача. З приводу рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 28.02.2017 р., на яке посилається представник відповідача, щодо відсутності спільного майна подружжя, представник позивача зазначає, що предметом розгляду справи була вимога лише щодо розірвання шлюбу, вимога щодо поділу майна позивачем не заявлялась. Також, зазначив, що Договір №1488-16/1487-16/БВ від 07.04.2016 р. був укладений в простій формі між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від імені якої на підставі Договору доручення №1487-16/БД від 07.04.2016 р. діяла Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі ТОВ, у зв`язку з чим, останню було залучено в якості співвідповідача.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.06.2019 року (головуючий суддя ОСОБА_6 ) закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи.
Рішенням Вищої Ради правосуддя №1000/0/15-20 від 16.04.2020 року ОСОБА_6 звільнено з посади судді Київського районного суду м. Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку. Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі п.2.3.50 Положень про автоматизовану систему документообігу суду згідно протоколу від 21.04.2020 року справа №640/11027/18 (н/п 2/953/162/20) передано на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.04.2020 року справу прийнято до провадження судді Лях М.Ю. зі стадії судового розгляду.

Позивач та її представник в судовому засідання не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, його представник черз канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, у задоволенні позовної заяви просив відмовити в повному обсязі.

Інші відповідачі - ПрАТ "МЖК Інтернаціоналіст", Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі товариства з обмеженою відповідальністю, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, заяв про перенесення судового засідання не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, а також заперечення викладені відповідачем у відзиві, та доводи позивача викладені у відповіді на відзив, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлено, та підтверджується рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 28.02.2017 року у справі №711/9895/16, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2011 року, який розірвано 28.02.2017 року.

Під час перебування сторін у шлюбі, відповідно до Договору купівлі-продажу цінних паперів №1360-15/ДД, укладеного між 19.03.2015 р. між ОСОБА_2 (покупець) та Азово-Чорноморською інвестиційною компанією у формі ТОВ (продавець), ОСОБА_2 придбав цінні папери цільові облігації ПрАТ «МЖК «Інтернаціоналіст», у кількості 4074 штуки, вартістю одного цінного паперу 49,00 грн., загальна вартість склала 410 000,00 грн., з датою погашення цінних паперів з 01.01.2017 року по 30.06.2017 року. За умовами договору, при погашенні облігації покупець отримує право на 0.01 кв.м. загальної площі квартири у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

19.03.2015 року ОСОБА_2 (покупець) та Азово-Чорноморською інвестиційною компанією у формі ТОВ складено Акт про виконання зобов`язань до Договору купівлі-продажу цінних паперів №1360-15/ДД від 19.03.2015 р., яким посвідчено, що Договіру купівлі-продажу цінних паперів №1360-15/ДД від 19.03.2015 р. вважається виконаний сторонами у повному обсязі.

07.04.2016 року, відповідно до Договору купівлі-продажу цінних паперів № 1488-16/1487-16/БВ від 07.04.2016 р., ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 , від імені якої на підставі договору доручення №1487-16/БД від 07.04.2016 року діяла Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі ТОВ, цінні папер цільові облігації ПрАТ «МЖК «Інтернаціоналіст», у кількості 4074 штуки, вартістю одного цінного паперу 49,00 грн., загальна вартість склала 410 000,00 грн., з датою погашення цінних паперів з 01.01.2017 року по 30.06.2017 року. Згідно умов договору, при погашенні облігації покупець ( ОСОБА_3 ) отримує 0.01 кв.м. загальної площі квартири у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

07.04.2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від імені якої діяла Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі ТОВ складено Акт про виконання зобов`язань до Договору купівлі-продажу цінних паперів № 1488-16/1487-16/БВ від 07.04.2016 р., яким посвідчено, що Договіру купівлі-продажу цінних паперів № 1488-16/1487-16/БВ від 07.04.2016 р. вважається виконаний сторонами у повному обсязі.

Згідно розписки від 07.04.2016 року, підписаної ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_3 (покупцем за договором) 07.04.2016 року було сплачену договірну вартість цінних паперів у розмірі 410 000,00 грн.

Як вбачається, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованої 25.11.2019 р., ОСОБА_7 є власником 1-кімнатної квартири, площею 47.1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

Як зазначає позивач у позовній заяві, гроші для придбання цінних паперів вона отримала від своїх батьків, на підтвердження чого надала заяву за підписами ОСОБА_8 (батько ОСОБА_1 ) та ОСОБА_9 (мати ОСОБА_1 ), засвідчену приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу 15.06.2018 р., зареєстровану в реєстрі за №3235,3236. Зі змісту зазначеної заяви вбаається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за усною домовленістю подарували 20.03.2015 року іх донці ОСОБА_1 шляхом перерахування 60 000,00 грн., для придбання цільових, іменних облігацій у Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі ТОВ, що також підтверджується копією квитанції №168058400 від 20.03.2015 р. про перерахування 60 000.00 грн. на рахунок позивача.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2020 року у справі №640/13236/17 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості спільного майна подружжя у розмірі 205 000,00 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили 07.08.2020 року. Вказаним судовим рішенням встановлено факт порушення ОСОБА_2 прав ОСОБА_1 як співвласника майна подружжя, яке було відчужено третій особі без письмової згоди останньої.

18.08.2020 року представник позивача подав заяву про зміну предмету позову та уточнену позвну заяву, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн., судові витрати, а також повернути надмірно сплачений судовий збір в розмірі 1 914,00 грн., обґрунтовуючи існуванням рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2020 року. Як зазначає представник позивача, внаслідок вищезазначених дій відповідача ОСОБА_2 позивачці було заподіяно тяжкі душевні страждання та погіршення стану здоров`я, у зв`язку з чим представник позивача просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь завдану моральну шкоду.

Разом з цим, вирішуючи питання про прийняття на стадії судового розгляду після ухвалення рішення Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2020 року у справі №640/13236/17 заяву представника позивача про зміну предмету позову та повторного проведення підготовчого провадження, приймаючи до уваги, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.06.2019 року (головуючий суддя Ніколаєнко І.В.) закрито підготовче провадження у справі, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.04.2020 року цивільну справу прийнято до розгляду зі стадії судового розгляду, з урахуванням положень статті 49 ЦПК України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для повторного проведення підготовчого провадження у справі, а також прийняття уточненої позовної заяви до розгляду.

Судом враховано, що під зміною предмету позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. У даному ж випадку заява позивача про зміну предмету позовних вимог є фактично поданням окремого позову із іншим предметом та підставами позову, що виключає можливість розгляду поданої позивачем заяви в якості зміненого предмету заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За таких обставин, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства та зважаючи на те, що ухваленим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2020 року у цивільній справі №640/13236/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, яке набрало законної чинності фактично вирішується наявний між сторонами у цій справі спір з приводу сміжного предмету позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ "МЖК Інтернаціоналіст", Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі ТОВ, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 13, 51, 76-81, 89, 223, 258 ЦПК України, Конвенцією про права дитини, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ "МЖК Інтернаціоналіст", Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі товариства з обмеженою відповідальністю, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів відмовити.

В судовому засідання проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, повний текст виготовлено протягом десяти днів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_1 - РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 - РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ;

ПрАТ "МЖК Інтернаціоналіст" - , адреса: м. Харків, вул. Кричевського, 36;

Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі товариства з обмеженою відповідальністю - ідентифікаційний код 23915446, адреса: м. Харків, вул. Сумська, 96;

ОСОБА_3 РНОКПП: НОМЕР_3 , остання відома адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя -