РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Тихоша Л.Г.,

за участю позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Хамідової Е.Ф. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу Національної поліції України в Херсонській області, Прокуратури Херсонської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням, діями та бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства і прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпровського районного відділу Національної поліції України в Херсонській області, Прокуратури Херсонської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням, діями та бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства і прокуратури.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він, користується послугами ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», використовує банківську картку для отримання заробітної плати, яку йому перераховує Херсонський обласний учбовий комбінат УДП «Укрінтеравтосервс», де він працює викладачем. 10.11.2015року він втратив свої грошові кошти при наступних обставинах.

Після подання 04.11.2015року ним оголошення в системі «Інтернет» щодо продажу приймача, йому 10.11.2015 року зателефонувала невідома особа - покупець, якому він повідомив номер своєї платіжної картки, а потім користуючись банкоматом «Приватбанку», за вказівкою зазначеного покупця виконував дії із своєю платіжною карткою, набираючи на клавіатурі банкомату продиктовані покупцем цифри, вводив свій код та номер мобільного телефону, одночасно повідомляючи його про свої дії, в результаті чого з його рахунку було перераховано на рахунок невідомої особи кошти в сумі 1313,00грн.

Після цього він звернувся до відділення «Приватбанку», де йому запропонували звертатися до поліції і до банку «Аваль». Він одразу протягом 5 хвилин звернувся до відділення банку «Аваль» за адресою вул. Перекопська, 161, у м. Херсоні, і просив здійснити перевірку стану карткового рахунку за №521.

В контакт - центрі банку повідомили, що належні йому грошові кошти перераховані на іншій рахунок, він попросив скасувати переказ коштів з його картки, оскільки це помилкова операція та попросив повідомити, куди перераховані кошти, на який рахунок, однак представники банку, посилаючись на банківську таємницю, пропонували заблокувати картку, відповіли, що не можуть нічого вдіяти, пропонували іншу картку й інші послуги банку та звертатися із заявою до поліції. З відповідною заявою протягом, ще 10 хвилин він звернувся до Дніпровського відділення поліції м. Херсона.

При особистому зверненні із заявою про вчинення кримінального правопорушення був оформлений протокол усних заяв службовою особою поліції в кімнаті для приймання громадян і відомості про це були зареєстровані в журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень. Поліція повинна була виконувати слідчі дії, але була бездіяльна В порушення вимог кримінального процесуального закону його було визнано потерпілим без роз`яснення його прав, передбачених ст. ст. 110, 55, 56, 57 КПК України.

30.11.2015 року він звернувся до Дніпровського районного суду м. Херсона за обставинами бездіяльності банку за участю третіх осіб - поліції Дніпровського району м. Херсона та оператора стільникового зв`язку, але поліція ігнорувала всі виклики до суду - не виконувала процесуальні обов`язки.

Крім того в порушення вимог КПК України не було проведено жодних слідчих дій як гласних, так і негласних. З заявою на бездіяльність поліції Дніпровського району м. Херсона він звертався до Головного управління Національної поліції, де йому повідомили, що він має право знайомитися з матеріалами кримінального провадження, однак його заява про ознайомлення з матеріалами провадження, подана у травні 2016 року залишилась без задоволення.

24.06.2016 року він звернувся до Прокуратури у м. Херсоні зі скаргою на бездіяльність поліції Дніпровського району м. Херсона, а 02.08.2016року звернувся до Прокуратури Херсонської області з заявою про кримінальне правопорушення вчинене посадовою особою Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про складання завідомо неправдивого документа, а саме, постанови про закриття кримінального провадження, у зв`язку з проведенням слідчих дій, на його прохання надати зазначену постанову для оскарження, ОСОБА_3 , перевищуючи свої повноваження наніс йому удар стопкою паперів по руці, що супроводжувалось образами особистої гідності.

11.08.2016 року листом керівника Херсонської місцевої прокуратури його повідомлено про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0004165 від 11.11.2015 року.

30.08.2016 року він звернувся до керівника поліції Дніпровського району м. Херсона з заявою, в якій просив здійснити службове розслідування вказаних фактів, письмово повідомити про результати перевірки та знову надати матеріали провадження для ознайомлення, проте відповіді так і не отримав.

Вважає, що діями процесуального керівника Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та бездіяльністю посадових осіб поліції Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області йому завдано моральної шкоду, яка виразилась в усвідомлені абсолютної незахищеності та приниження гідності.

Моральну шкоди, завдану бездіяльністю посадових особі Дніпровського ВП ХРП УНП України в Херсонській області оцінює у розмірі 1313,00 грн., а діями процесуального керівника Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у розмірі 5000,00 грн.

З огляду на викладене, положення ст.ст. 1167, 1176, 1190 ЦК України позивач просив: допитати його, як свідка; визначити розмір моральної шкоди, завданої службовими особами Дніпровського РП ХРП УНП України в Херсонській області в сумі 1313,00 грн., службової особи Херсонської місцевої прокуратури - процесуального керівника ОСОБА_3 в сумі 5000,00 грн.; стягнути за рахунок державного бюджету Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 завдану службовими особами поліції Дніпровського ВП ХВП УНП в Херсонській області та службовою особою Херсонської місцевої прокуратури процесуальним керівником ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральну шкоду 6 313,00 грн.

Ухвалою суду від 30.08.2018року замінено неналежного відповідача Херсонську місцеву прокуратуру на належного відповідача Прокуратуру Херсонської області .

Ухвалою суду від 05.02.2019року прийнято до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського ВП ХВП УНП в Херсонській області, Прокуратури Херсонської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням, діями та бездіяльністю органами дізнання, досудового слідства і прокуратури.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та з урахуванням уточнених позовних вимог з посиланням на вимоги ст.1174ЦК України просив: зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в рахунок відшкодування істотної моральної шкоди, завданої під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0004165 від 11.11.2015 рокустягнути на його користь кошти у сумі 129 800,00 грн. шляхом списання коштів з рахунку відповідача - Головного управління Національної поліції в Херсонській області та кошти у сумі 225 900,00 грн. шляхом списання коштів з рахунку відповідача - Прокуратури Херсонської області.

Представник Прокуратури Херсонської області в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю, оскільки доводи позивача необґрунтовані вимогами закону та не підтверджені належними доказами. За результатами звернення позивача керівником прокуратури Херсонської області повідомлено про те, що постанови про закриття кримінального провадження № 0004165 від 11.11.2015 року скасовані та слідчому надані обов`язкові до виконання вказівки.На даний час у кримінальному провадженні № 0004165 триває досудове розслідування.

Відповідно до вимог ст.ст. 303-308 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування можуть бути оскаржені слідчому судді за місцем розташування органу чи службової особи, якою було прийнято відповідне рішення. Крім того, вважає, що позивачем не підтверджено факт заподіяння йому моральних та фізичних страждань або втрат немайнового характеру посадовими особами органів прокуратури Херсонської області.

Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю, додатково зазначив, що Головне управління Державного казначейства, як суб`єкт владних повноважень прав та законних інтересів позивача не порушуило, у правовідносинах з ним не перебуває і шкоди йому не завдавало. Шкода за рахунок держави відшкодовується виключно у випадках, прямо передбачених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури і суду». Окрім того, виходячи з наявних матеріалів справи і фактів, зазначених в позовній заяві відсутні будь-які підстави для відшкодування шкоди морального характеру.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Херсонській області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, у тому числі, відшкодування моральної(немайнової)шкоди.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що після подання 04.11.2015року ОСОБА_1 оголошення в системі «Інтернет» щодо продажу належного йому приймача, 10.11.2015 року йому зателефонувала невідома особа - покупець, якому позивач повідомив номер своєї платіжної картки, а потім користуючись банкоматом «Приватбанку», за вказівкою зазначеного покупця виконував дії із своєю платіжною карткою, набирав на клавіатурі банкомату продиктовані покупцем цифри, одночасно повідомляючи його про свої дії, чим сприяв невідомій особі 10.11.2015року здійснити переказ коштів зі своєї картки в сумі 1255,00 грн. та 58,00грн.

Після цього, ОСОБА_1. звернувся до відділення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з вимогою скасувати операцію та повернути зазначені кошти.

Зазначені обставини установленні рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 17.03.2016року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області 24.05.2016року, постановленим у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк», треті особи: Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» в особі Херсонської філії ПрАТ « МТС Україна», Дніпровський РВП ХП УНП України в Херсонській області про зобов`язання вчинити певні дії, повернення коштів та визнання права на відшкодування моральної шкоди(а.с.5-7).

10.11.2015 року Дніпровським ВП Херсонського ВП ГУПН в Херсонській області за заявою ОСОБА_1 до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення №0004165, за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка) за фактом незаконного заволодіння невстановленою особою грошовими коштами через банківську карту «Райффайзенбанк Аваль» в сумі 1313,00 грн.

18.04.2016 року слідчим відділенням Дніпровського ВП ГУНП до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 0001505 за фактом спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

11.08.2016року Херсонською місцевою прокуратурою за № 60-352-16 ОСОБА_1 надана відповідь та зазначено, що його попередні звернення розглянуті прокуратурою та надано письмові відповідні 08.07.2016року № 60-352-16, від 28.07.2016року №60-352-16, а також повідомлено про скасування постанов про закриття кримінальних проваджень № 0004165, № 0001505 з надання слідчому обов`язкових до виконання вказівок. Заявнику роз`яснено, що відповідно до положень ст.ст. 303-308 КПК України рішення чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування можуть бути оскаржені слідчому судді за місцем розташування органу чи службової особи, якою було прийняте відповідне рішення з дотриманням правил підсудності або прокурору вищого рівня(а.с.8).

16.08.2016року Прокуратурою Херсонської області за № 02/2/2-455-16 надана відповідь ОСОБА_1 , у тому числі щодо зміни попередньої правової кваліфікації з ч.1 ст. 185 КК України(крадіжка) на ч.1 ст.190 КК України(шахрайство). Крім того, відділом прокуратури області проведено перевірку доводів ОСОБА_1 щодо можливих неправомірних дій прокурора Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за результатами, якої не встановлено обставин, які б свідчили про наявність в його діях ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365-366КК України під час здійснення останнім процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0004165(а.с.55).

На звернення ОСОБА_1 заступник начальника СУ ГУНП в Херсонській області 21.12.2016року за № П-1754 повідомив позивача, що досудове розслідування у кримінальному провадження триває, проводяться слідчі(розшукові) дії, спрямовані на повне та неупереджене дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення. Слідчого зобов`язано в найкоротший строк виконати необхідні слідчі дії, визначити остаточну правову кваліфікацію кримінального правопорушення та прийняти законне процесуальне рішення у кримінальному провадженні(а.с.31)

Згідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 2 цього Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Отже, чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, при цьому встановлення розміру грошових доходів, втрачених громадянами унаслідок незаконних дій зазначених органів, віднесено до компетенції цих органів, а не суду.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення шкоди.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1174 ЦК України.

Дії, бездіяльність посадових осіб державного органу, внаслідок яких було завдано шкоди, є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (статті 11 ЦК України).

Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним, як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями завдавача, а викликана іншими обставинами.

При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Оскільки матеріалами справи не встановлено та не доведено позивачам належними та допустимими доказами неправомірність дій посадових осіб Прокуратури Херсонської області та посадових осіб Дніпровського ВП УНП в Херсонській області при виконанні ними свої посадових обов`язків, а також причинно - наслідкового зв`язку між діями та настанням щкоди, а негативні явища в житті позивача викликані іншими обставинами, суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для відшкодування шкоди.

На підставі викладеного, ст. ст. 15,16, 1166,1167, 1176, 1174, ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»,керуючись ст. ст. 4-5, 12-13,76-79, 81,141, 259, 263-265 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Повний текст судового рішення складено 06.02.2020 року.

Суддя В.В.Прохоренко