Справа № 643/2497/20
Провадження № 2/643/2170/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Мельникової І.Д.,

за участю секретаря Петрової О.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь позивача суму боргу за договором позики у розмірі 679029,89 грн., штраф у розмірі 33951,50 грн., інфляційні втрати у розмірі 56898,19 грн., 3% річних у розмірі 26451,02 грн. та судові витрати.

В обгрунтування позову посилається на те, що 04 жовтня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гончаренко Т.А. за реєстровим №2469. Згідно вказаного договору ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 859029,89 грн., що еквівалентно 33120 доларів США. ОСОБА_4 зобов`язалась повернути грошові кошти в строк до 04.10.2018р. В забезпечення виконання зобов`язання за договром позики 04.10.2016 між позивачем та ОСОБА_5 укладено договір поруки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гончаренко Т.А. за реєстровим №2471. Станом на 14.02.2020 ОСОБА_4 повернула частину боргу в розмірі 180000 грн. Всупереч домовленості ОСОБА_4 в строк до 04.10.2018 грошові кошти в сумі 679029,89 грн. не повернула, тому позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду. Крім того, зазначив, що відповідач, за період з 05.10.2018 по 21.01.2020, має сплатити позивачу інфляційні втрати у розмірі 56898,19 грн., 3% річних у розмірі 26451,02 грн., а також суму штраф за договором позики в розмірі 5%, що складає 33951,50 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідачів у судовому засіданні просила залишити без задоволення вимогу щодо сплату штрафу в сумі 33951,50 грн., у зв`язку з пропуском строку звернення з даною вимогою.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гончаренко Т.А. за реєстровим №2469. Згідно вказаного договору ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 859029,89 грн., що еквівалентно 33120 доларів США. ОСОБА_4 зобов`язалась повернути грошові кошти в строк до 04.10.2018р.

Однак, до теперішнього часу відповідач грошові кошти не повернув.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідач ОСОБА_4 зобов`язана повернути позивачу грошові кошти за договорами позики грошові кошти на загальну суму 679029,89 грн.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума боргу, яку відповідач зобов`язалась повернути позивачу до 04.10.2018 р. складає 679029,89 грн.

3% річних на суму боргу у розмірі 15 000 грн. за період з 05.10.2018 р. по 21.01.2020 р. становить 26451,02 грн.

Розмір інфляційних нарахувань на суму боргу у розмірі 679029,89 грн. за період з 05.10.2018 р. по 21.01.2020 становить 56898,19 грн.

Також, в забезпечення виконання зобов`язання за договром позики 04.10.2016 між позивачем та ОСОБА_5 укладено договір поруки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гончаренко Т.А. за реєстровим №2471.

Відповідно із ст.ст. 553, 554 ЦК України, п. п. 1.1.-1.5 договорів поруки поручитель зобов`язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов`язань по договору поруки.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та тикими, що підлягають задоволенню.

Крім того, згідно п.7 договору позики від 04.10.2016 якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця одноразовий штраф в розмірі 5% від суми позики неповерненої у строк, передбачений п.2 договору.

Згідно ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За таких обставин, право вимоги суми штрафу з відповідачів у позивача виникло 06.10.2018, з часу, коли він дізнався, що кошти йому повернуті не були, а отже на час звернення з вказаним позовом до суду сплинув строк позовної давності щодо вимоги штрафу у розмірі 5% від суми неповерненої позики, що складає 33951,50 грн., а отже суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні в цій частині позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_2 , (адреса реєстрації відповідачів: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_3 ) грошові кошти в розмірі 762379,10 грн.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_2 , (адреса реєстрації відповідачів: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 7623,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 05.11.2020.

Суддя І.Д. Мельникова