Справа № 681/1849/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщара А.Г.

з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

26 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5215, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. 06 листопада 2019 року, щодо стягнення з нього на користь ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" заборгованості в розмірі 12233 грн. 70 коп.

В обґрунтування вимог зазначав, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. знаходиться на примусовому виконанні згаданий виконавчий напис, на підставі якого 16 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження ВП № 60883943 та винесено постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця в розмірі 1223 грн. 37 коп. Вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням норм діючого законодавства, сума заборгованості є необґрунтованою та безпідставною, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 15 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи; витребувано докази від приватного нотаріуса.

В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.

Також не виконано вимог суду третьою особою приватним нотаріусом Колейчиком В.В. щодо надання належним чином завіреної копії виконавчого напису № 5215 від 06 листопада 2019 року та копій всіх документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис.

Згідно ухвали суду від 16 січня 2020 року за заявою ОСОБА_1 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення з нього кредитної заборгованості на підставі виконавчого напису та основної винагороди приватного виконавця.

26 листопада 2020 року ухвалою суду зобов`язано Київський обласний державний нотаріальний архів надати суду копії зазначених вище виконавчого напису та допоміжних документів, при його вчиненні.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

15 лютого 2013 року на підставі поданої ОСОБА_1 заяви № 003-22024-150213, акцептованої публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», вказані сторони домовилися про укладення кредитного договору та визначили умови, за якими на ім`я ОСОБА_1 банк відкриває поточний рахунок та оформлює платіжну картку зі встановленням ліміту Кредитної лінії, розмір якого не перевищує 50000 грн. на строк 364 дні. При цьому банк приймає в заставу його майнові права на заробітну плату.

Фактичний розмір ліміту склав 10000 грн., про що зазначив у своєму позові сам позивач.

Однак, як вбачається з письмового звернення ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» від 27 серпня 2015 року, отриманого банком 04 вересня 2015 року, позивач не погоджувався з розміром заборгованості по кредитному договору, яка, на його думку є завищеною у зв`язку з одностороннім збільшенням розміру відсотків та послуг по обслуговуванню кредиту. При цьому він зазначав, що заборгованість виникла з об`єктивних причин, так як на момент укладення кредитного договору він працював у ПАТ «Полонський гірничий комбінат», звідки звільнився у травні 2013 року, але йому не виплачена заборгованість по заробітній платі та судове рішення про стягнення цього боргу перебуває на виконанні в державній виконавчій службі. Також просив скасувати штрафні санкції, скасувати або знизити відсотки та комісійні виплати по кредиту, скасувати страхові виплати та з урахуванням цього укласти додаткову угоду до кредитного договору, надіслати йому новий розрахунок та графік погашення боргу.

ОСОБА_1 у позовній заяві вказував, що ПАТ «Дельта Банк» право вимоги по укладеному з ним кредитному договору переуступило для ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», яке й звернулося з відповідною заявою про вчинення виконавчого напису.

06 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 5215, про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором заявою № 003-22024-150213 від 15 лютого 2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», на користь його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 12233 грн. 70 коп.

На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.АЛ. 16 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження ВП № 60883943 та цього ж дня винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 1223 грн. 37 коп.

Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до цих приписів нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як встановлено судом, кредитний договір було підписано 15 лютого 2013 року зі строком ліміту Кредитної лінії на 364 дні та кожен наступний ліміт надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами без підписання додаткових угод.

Позивачем зазначено, що кредитна заборгованість виникла з червня 2015 року та відповідачем не надано будь-яких заперечень з цього приводу.

Таким чином право вимоги у відповідача виникло відразу після утворення заборгованості, проте із заявою про вчинення виконавчого напису банк звернувся лише у 2019 році.

Відповідно до ст.88 «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відтак виконавчий напис, який вчинений 06 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. був вчинений після закінчення встановленого законодавством строку для його вчинення.

Також, відповідач не надав суду доказів, що він подав нотаріусу необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості позивача.

Також відповідачем не надано суду доказів, що позивачем було отримано вимогу про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

При цьому вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення не містять.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, в порядку ст.84 ЦПК України, з метою витребування доказів (копії виконавчого напису № 5215 від 06 листопада 2019 року та копій всіх документів, на підставі яких його було вчинено), судом для приватного нотаріуса направлено копію відповідної ухвали від 15 січня 2020 року, котру ним отримано лише 03 квітня 2020 року та на час розгляду справи вимог суду не виконано.

За повідомленням Міністерства юстиції України свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Мін`юстом України 09 лютого 2005 року на ім`я ОСОБА_2 , анульоване наказом Міністерства юстиції України від 07 серпня 2020 року № 2691/5.

Разом з тим, документи приватного нотаріуса на зберігання Київського обласного державного нотаріального архіву не передавалися (повідомлення від 02.12.2020 № 2748/01-17).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату про визнання протиправними та скасування подання, рішення, наказів, зобов`язання вчинити дії (справа № 640/24059/20).

Такі обставини унеможливили витребування судом доказів.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами наявний спір щодо суми заборгованості, оскільки позивачем не визнається розмір кредитної заборгованості та факт її виникнення, з розрахунком заборгованості його ознайомлено не було.

Таким чином, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заборгованість, вказана в виконавчому написі, не є безспірною, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору (768 грн. 40 коп. за подачу позовної заяви та 384 грн. 20 коп. за подачу заяви про забезпечення позову).

Керуючись наведеним, ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 06 листопада 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, зареєстрований в реєстрі за № 5215, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» грошові кошти за кредитним договором заявою № 003-22024-150213 від 15 лютого 2013 року в розмірі 12233 грн. 70 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 1152 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», ідентифікаційний код в , місцезнаходження: м. Київ, Шевченківський район, вул. Січових Стрільців, 37-41, поштовий індекс 04053.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, місцезнаходження: м. Бровари, вул. Грушевського, 15, напівпідвал, 5 під`їзд, офіс 6, Київської області, поштовий індекс 07401;

приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксана Анатоліївна, місцезнаходження: м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 4, корп.А, оф.35А, поштовий індекс 02002.

Головуючий