№ 207/3530/19
№ 2/207/498/20
08 жовтня 2020 року м. Кам`янське
Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Юрченко І.М.
при секретарі Сівачук А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,
Рішенням Баглійського районного суду м Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 вересня 2020 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, були задоволені позовні вимоги позивача у повному обсязі.

29 вересня 2020 року від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява, в якій вона просила суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000,00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) судових витрат пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Позивачем в позовній заяві на виконання п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України зазначалось, що (орієнтований) розрахунок витрат на правничу допомогу, яку позивач планує понести у зв`язку з розглядом справи становить 5000,00грн.

29.09.2020 року представником позивача ОСОБА_3 була надана заява, в якій вона просила врахувати, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду представником позивача подано до суду заяву про розподіл судових витрат та відповідні докази.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Суд встановив, що позивачу надавалася правнича допомога на підставі договору від 16.10.2019 року № 28/19 про надання правової допомоги.

Понесені позивачем витрати на правничу допомогу у суді згідно акту наданих послуг від 25 вересня 2020 року становили 5000,00 грн., квитанцією про оплату від 25.09.2020 року підтверджено оплату професійної правничої допомоги на 5000,00 грн. за умовами договору про надання правової допомоги № 28/19 від 16.10.2019 року з описом, що міститься в акті наданої правової роботи, правнича допомога складалася з: складання та подання до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська позовної заяви до ОСОБА_2 -1500,00грн. представництво інтересів ОСОБА_1 в судових та інших органах, в т.ч. в судових засіданнях під час розгляду справи №207/3530/19 3500 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, ЄСПЛ висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Згідно з пунктом 4 частини першої "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.

Дослідивши додані представником позивача до заяви квитанцію про сплату витрат на професійну правничу допомогу, а також акт наданих послуг від 25.09.2020 року, суд дійшов висновку, що зазначені докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат (постанова Верховного Суду у справі №755/15364/17 від 29.01.2020 року).

З опису робіт (наданих адвокатом послуг) вбачається, що вказані послуги надавалися ОСОБА_1 адвокатом та полягали у: складанні та поданні до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська позовної заяви до ОСОБА_2 - 1500,00грн. представництво інтересів ОСОБА_1 в судових та інших органах, в т.ч. в судових засіданнях під час розгляду справи №207/3530/19 3500 грн.

З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності опрацьовування позовної заяви, заяв з процесуальних питань та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені адвокатом Пипа А.О. витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. є завищеними, належним чином перед судом не обґрунтованим та не доведеним, що суперечить принципу розумності розподілу судових витрат.

Враховуючи задоволення позовних вимог, складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням того, що витрати пов`язані з участю адвоката у суді першої інстанції - 3500,00 грн. ніякими доказами не підтверджені, так як участь адвоката у судових засіданнях адвокатом має бути документально підтверджено, а саме кількість часу витраченого на участь у судовому засіданні шляхом вивчення протоколів судових засідань та зазначено точну кількість часу проведеного у судовому засіданні , чого не було зроблено адвокатом Пипою А.О., так як вивченими судом протоколами судових засідань встановлено, що адвокат участі у судових засідання в суді першої інстанції не приймав, отже суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 1500 грн. витрат на професійну правничу допомогу, оскільки саме в цій сумі витрати на професійну правничу допомогу є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

До аналогічних висновків в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 19.02.2020 року (справа N 755/9215/15-ц провадження N 14-382цс19).

Враховуючи викладене суд вважає, що заява представника позивача ОСОБА_3 про розподіл судових витрат в цивільній справі №207/3530/19 підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 136, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В

Заяву представника позивача ОСОБА_3 про розподіл судових витрат в цивільній справі № 207/3530/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Доповнити рішення Баглійського районного суду м Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, наступним абзацом:

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 1500 (одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп.) - суму судових витрат пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги наданої адвокатом.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Юрченко