РІШЕННЯ

іменем України

13 лютого 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Запорожець М. Б.

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3 ,

представник відповідача - ОСОБА_4

розглянувши за відсутності учасників справи у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

15.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3 735 грн 30 коп. та моральної шкоди в розмірі 5 000 грн 00 коп.

На обґрунтування позову зазначив, що під час ДТП, яка мала місце 28.05.2019, за адресою: м. Харків, проспект Науки, 75 територія ГСК "Ювілейний", близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Infiniti GХ 30, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проспекту Науки, 75 в м. Харкові ГСК "Юбілейний", рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Lexus ЕS 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Для надання консультацій з приводу ДТП він звернувся до адвоката Шемаєвої О. І., з якою уклав договір правової допомоги. За дання консультації з приводу ДТП, та представництво в суді він сплатив 2 000 грн 00 коп.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2019 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП та стягнуто штраф у розмірі 340 грн 00 коп.

Внаслідок ДТП автомобілю Lexus ЕS 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , спричинені суттєві пошкодження, а саме пошкоджено та деформовано переднє праве крило. Для відновлення пошкодженого автомобіля Lexus ЕS 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , було проведено обстеження та відновлювальний ремонт на загальну суму 6 000 грн 00 коп.

На підтвердження оплати проведених робіт по ремонту було надано товарний

чек № 184 від 22.06.2019 СТО "Авто-максимум" ФО-П ОСОБА_5 від 15.02.2018, відповідно до якого розмір матеріальних збитків 6 000 грн 00 коп. ФО-П ОСОБА_5 є зареєстрованим підприємцем з 07.12.2000.

Таким чином, внаслідок ДТП, яка мала місце 28.05.2019 власнику автомобілю Lexus ЕS 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , заподіяно матеріальних збитків на суму 6 000 грн 00 коп.

Акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" платіжним дорученням № 29587

від 05.06.2019 сплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування шкоди в сумі 4 264 грн 70 коп.

Таким чином, після сплати вказаної суми неоплачена сума матеріальних збитків від ДТП становить суму 1 735 грн 30 коп.

Крім того, для отримання правової допомоги з приводу ДТП та представництво в суді по адміністративній справі ОСОБА_1 витратив 2 000 грн 00 коп., які сплатив ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 28.05.2019 надала йому правову консультацію стосовно порядку дій потерпілого від ДТП, готувала процесуальні документи та 25.06.2019 брала участь в судовому засіданні Дзержинського районного суду м. Харкова, коли розглядалась справа про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Підготувала та подала апеляційну скаргу на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2019 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. Брала участь 06.08.2019 у судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги в Харківському апеляційному суді.

Крім того, внаслідок пошкодження автомобіля Lexus ЕS 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , йому було спричинено моральну шкоду.

З моменту ДТП він щодня переживав незручності, пов`язані: з відсутністю можливості користуватись власним автомобілем; він був вимушений ремонтувати автомобіль за власні кошти; ОСОБА_1 затратив багато часу на з`ясування всіх питань по адміністративній справі, відшукував адвоката - фахівця в сфері ДТП, відвідував адвоката для консультації, неодноразово навідувався в правоохоронні органи, звертався до страхової компанії, де писав заяву про відшкодування, надавав документи, надавав для огляду пошкоджений автомобіль, брав участь у складанні акта огляду пошкодженого автомобіля. Тривалий час не користувався автомобілем, оскільки його ремонт було завершено 22.06.2019.

Внаслідок ДТП та необхідності ремонту його автомобіля був позбавлений можливості користуватись власним автомобілем, оскільки керування ним безпосередньо було пов`язане з можливістю пересуватись по місту. Він був позбавлений можливості вести свій звичайний спосіб життя, вирішувати в звичному для себе порядку побутові справи, внаслідок чого у нього сталися істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, порушився нормальний ритм його життя, що потребувало додаткових зусиль.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04.09.2019 матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 направлені за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Зміївського районного суду Харківської області за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

18.10.2019 матеріали цивільної справи надійшли до Зміївського районного суду Харківської області.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.10.2019 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 21.11.2019.

13.11.2019 представник відповідача - ОСОБА_4 подала відзив на позовну заяву, у якому виклала доводи проти позову з посиланням на суперечності в реквізитах наданих позивачем копій документів щодо розміру завданої йому шкоди, а також на відсутність з боку відповідача будь-якого діяння, яке б перешкоджало здійсненню страхового відшкодування завданої позивачеві майнової шкоди або завдавало йому моральної шкоди. Просила у позові відмовити (а. с. 28-32).

21.11.2019 за клопотанням представника позивача відкладено судовий розгляд.

16.12.2019, 13.02.2020 позивач ОСОБА_1 подав заяви, в яких просив розглянути справу за його відсутності за наявними у матеріалах справи доказами.

17.12.2019, 13.02.2020 представник позивача ОСОБА_2 подала заяви, в яких просила провести судове засідання за її відсутності.

17.12.2019 представник відповідача ОСОБА_4 подала пояснення до відзиву на позовну заяву та клопотання про заміну відповідача (а. с. 58-64, 68-69).

17.12.2019 в судовому засіданні відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про заміну відповідача та за клопотанням представника відповідача відкладено судовий розгляд.

30.01.2020 судовий розгляд справи відкладено, в зв`язку з зайнятістю судді в іншій справі.

13.02.2020 представник відповідача ОСОБА_4 подала заяву, в якій просила відмовити у позові та розглянути справу за її та відповідача відсутності.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З матеріалів справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2019 ОСОБА_3 був визнаний винуватим у порушенні вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України, яке він вчинив за наступних обставин: 28.05.2019 об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Infiniti GХ 30, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проспекту Науки, 75, в м. Харкові ГСК "Юбілейний", рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Lexus ЕS 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. У відповідності зі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення на ОСОБА_3 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп. (а. с. 9).

З наданого позивачем Товарного чеку № 184 від 22.06.2019, свідоцтва про державну реєстрацію ФО-П Серія НОМЕР_4, свідоцтва платника єдиного податку Серія НОМЕР_5, Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Акта № 184 Здачі-приймання робіт (надання послуг) від 22.06.2019 вбачається, що на СТО "Авто-максимум" ФО-П ОСОБА_5 були проведені ремонтні роботи автомобіль Lexus ЕS 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме: фарбування крила - 2 000 грн 00 коп.; матеріали з фарбування - 2 000 грн 00 коп.; рихтування - 1 300 грн 00 коп.; складання-розбирання - 500 грн 00 коп.; мийка, прибирання салону - 200 грн 00 коп., загальна сума - 6 000 грн 00 коп. (а. с. 10-14).

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно правова відповідальність володільця автомобіля марки Infiniti GХ 30, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , була застрахована в АТ "СГ "ТАС" (приватне), що підтверджується Полісом № АО/5420958 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України). Страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, завдану життю і здоров`ю - 200 тис. грн; за шкоду, заподіяну майну - 100 тис. грн. Розмір франшизи - 00 грн. (а. с. 65).

Платіжним дорученням № 29587 від 05.06.2019 АТ "СБЕРБАНК" Акціонерне товариство "СГ ТАС" (приватне) сплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування шкоди за пошкодження у ДТП автомобіля Lexus ЕS 350, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по Полісу № АО/5420958 в сумі 4 264 грн 70 коп. (а. с. 15).

За даними витягу з Єдиного реєстру адвокатів України позивач ОСОБА_1 : обліковується у Раді адвокатів Харківської області, свідоцтво № 1188, видане 17.05.2004 Харківською обласною КДКА, рішення № 16 від 12.05.2004, форма адвокатської діяльності - Адвокатське об`єднання "ХОЛОДОВ І ПАРТНЕРИ" (а. с. 33).

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, які розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншим законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п. 1.8. ч. 1 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір страхового відшкодування, виплаченого страховиком, дорівнює 4 264 грн 70 коп. Розмір страхової суми, передбаченої договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідача, значно перевищує як розмір виплаченого страхового відшкодування, так і розмір майнової шкоди, відшкодування якої вимагає позивач.

Однак, обов`язок щодо відшкодування шкоди в межах страхової суми, взяв на себе страховик АТ "СГ "ТАС" (приватне), тому у разі незгоди позивача з розміром відшкодування, яке було йому виплачене, він має право вимоги саме до страховика, а до завдавача шкоди, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність, вимога може бути пред`явлена, якщо розмір шкоди перевищує ліміт страхової суми, передбаченої договором.

За таких обставин, позивач пред`явив вимоги про відшкодування матеріальної шкоди до неналежного відповідача, а тому позов задоволенню не підлягає.

Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній у Постанові від 4 липня 2018 року Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18, у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд при вирішенні спору про відшкодування моральної (не майнової) шкоди повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) або втрат немайнового характеру (їх тривалості, можливості відновлення тощо), за яких обставин чи яким діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить; суд також повинен враховувати стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

З урахуванням незначних механічних пошкоджень автомобіля позивача, наявності у відповідача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, за яким майнову шкоду позивачеві відшкодовано страховиком, відсутності спричинених відповідачем суттєвих змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, та того, що позивач не надав доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди і, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити у повному обсязі.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість позову, вимоги про відшкодування судових витрат, на підтвердження яких надано договори про надання правової допомоги, акти прийому наданих послуг та квитанція про отримання грошових коштів (а. с. 38-40, 45, 48, 49), задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 12, 13, 19, 76-82, 89, 141, 211, 223, частиною 2 статті 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 13.02.2020.

Головуючий: В. В. Овдієнко