Справа №464/5951/20
пр № 2-з/464/40/20
У Х В А Л А

29 жовтня 2020 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Бойко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (прож. АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 (прож. АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на його користь 10 200 грн. боргу; 4 285 грн. 66 коп. відсотків; 1 785 грн. інфляційних витрат; 1033 грн. 34 коп. 3% річних та 1261 грн. 20 коп. судових витрат.

Одночасно позивачем подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_3 , загальною площею 133,7 кв.м. та будинок АДРЕСА_4 , які належить ОСОБА_2 . В обґрунтування заяви покликається на те, що оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики, у встановлений строк (не надавши ні замовлені мобільні телефони «Xiaomi redmi 4x pro», ні не повернувши отримані грошові кошти), на неодноразові вимоги щодо виконання своїх зобов`язань не реагує, що свідчить про небажання останнього виконати зобов`язання за договором позики у добровільному порядку, тому є усі підстави для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки невжиття таких в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Розгляд заяви згідно ст.153 ЦПК України здійснюється судом без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. З огляду на зміст зазначеної норми метою вжиття таких заходів є забезпечення виконання відповідного рішення суду.

Згідно роз`яснень, що містить п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи обставини справи, зазначені у позовній заяві, характер спірних правовідносин та ціну позову (17 304 грн.), вважаю, що вжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на два об`єкти нерухомого майна - будинок АДРЕСА_3 , загальною площею 133,7 кв.м та будинок АДРЕСА_4 , загальною площею 200,2 кв.м. буде не співрозмірним заходом забезпечення позову, оскільки вартість таких вочевидь є значно більшою ціни позову. При цьому, позивачем не обгрунтовано необхідності у вжитті саме такого заходу забезпечення позову, оскільки не наведено достатніх даних про те, що у відповідача відсутні доходи чи інше майно, на яке можливо звернути стягнення, у зв`язку із чим відсутня можливість встановлення того чи реально існує загроза не виконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З огляду на зазначені обставини суддя, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову-відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Бойко О.М.