Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/4180/19
Провадження №: 2/332/288/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2020 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді Сінєльнік Р.В.
при секретаріВасильченко Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, -
Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, обґрунтовуючи вимоги тим, що сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачем, знаходиться повністю на її утриманні, оскільки навчається на першому курсі денної форми навчання (бюджетна) у Національному університеті «Запорізька політехніка» з терміном навчання з 01.09.2019 р. по 12.06.2023р. та не має змоги працювати. Домовленості щодо добровільної сплати аліментів на утримання сина між сторонами не досягнуто. Відповідач не є інвалідом, має працездатний вік та має можливість надавати допомогу на утримання сина, який на даний час потребує матеріальної допомоги. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною двадцяти трьох років. В подальшому позивачем уточнено позовні вимоги, зменшено розмір аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу) .
Позивачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, надав суду заперечення на позовну заяву, частково заперечує проти позову та просить суд стягнути з нього аліменти у розмірі не більше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, починаючи з дати винесення рішення до 12.06.2023 року, з наступних підстав: на теперішній час єдиним джерело його доходу є пенсійне забезпечення, у зв`язку зі станом здоров`я він не може працювати за фахом та потребує лікування, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_5 , 2007 року народження, та непрацездатну матір ОСОБА_6 , 1952 року народження, яка є пенсіонеркою та отримує пенсію у розмірі 2304 грн. Крім того, за власною ініціативою він звернувся до фінансового управління ГУ ДФС у Запорізькій області із заявою про стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання спільного сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Протягом листопада грудня 2019 року та січень 2020 року він добровільно сплачував аліменти. ОСОБА_4 щомісяця отримує стипендію у розмірі 1300грн., що перевищує 50 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатної особи та має змогу працювати за фахом 2-3 години на добу.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ( а.с.5).
Згідно з довідкою № 498, виданої 09.09.2019 року Національного університету «Запорізька політехніка», вбачається, що ОСОБА_4 є студентом 1 курсу Національного університету «Запорізька політехніка» денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2019 по 12.06.2023р.р. (а.с.11).
У відповідності зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття(незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до вимог статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів у відповідності зі ст. 200 СК України, що підлягають стягненню з відповідача, суд згідно до вимог ст. 182 СК України враховує його матеріальне становище, а також матеріальне становище позивача з повнолітнім сином, стан здоров`я відповідача, інші обставини, що мають істотне значення і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 11.11.2019 року і до досягнення ОСОБА_4 .. двадцяти трьох років, за умови продовження навчання
Суд оцінює надані сторонами докази, у їх сукупності та приходить до переконання, що уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення повноліття та у зв`язку з навчанням не працює, а отже потребує матеріальної допомоги, а відповідач ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу своєму синові, який продовжує навчання.
Враховуючи, що право повнолітнього сина на утримання діє протягом його навчання до двадцяти трьох років, але в разі припинення навчання раніше досягнення цього віку право на таке утримання втрачається, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23-х років.
Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 768,40грн., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 430 ЦПК України, ст. ст.182, 191, 198-200 Сімейного кодексу України , суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу (заробітку ), щомісячно, починаючи стягнення з 11.11.2019 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір на користь держави у розмірі 768,40 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.02.2020.

Суддя Р.В. Сінєльнік