Справа №705/3841/20
2/705/2252/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Філії «Уманська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки. Ухвалою суду від 04.11.2020 заяву позивача ОСОБА_1 задоволено та замінено неналежного відповідача по справі Філію «Уманська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на належного відповідача - Дочірнє підприємство «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 01.12.2014 по 28.05.2020 позивач працювала на посаді майстра ДРП-3 Філії «Уманська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Між нею та філією існували трудові правовідносини. 28.05.2020 вона була звільнена з роботи відповідно до пункту 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України. На дату звільнення з роботи відповідач не виплатив ОСОБА_1 заробітну плату за листопад-грудень 2019 року і за січень-травень 2020 року.При звільненні Філія «Уманська ДЕД» повний розрахунок з позивачем не провела і по даний час заробітна плата їй не виплачена, у зв`язку з чим існує спір з приводу здійснення розрахунку з виплати нарахованої та невиплаченої заробітної плати. Станом на дату подачі позову загальна заборгованість по заробітній платі складає 29 762,61 грн.: листопад 2019 року - 3 567,49 грн.; грудень 2019 року - 3 741,51 грн.; січень 2020 року - 4 317,54 грн.; лютий 2020 року - 7 286,70 грн.; березень 2020 року - 2 956,19 грн.; квітень 2020 року - 2 105,48 грн.; травень 2020 року - 5 787,70 грн.На неодноразові звернення позивача до Відповідача остання отримувала усні відповіді, що заробітна плата не виплачується із-за відсутності коштів, при цьому у видачі їй офіційної, письмової відповіді на її звернення, відмовлялось в категоричній формі.Таким чином відповідач порушує Конституційні права позивача на отримання заробітної плати, оскільки її невиплата протягом більше трьох місяців, тим більше при звільненні, поставила позивача та її сім`ю у вкрай скрутне матеріальне становище. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому позивач має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки в розмірі 50 062,74 грн, виходячи з наступних розрахунків: «Середній заробіток» 2 105,48 + 5 787,70 (заробітна плата за квітень - травень 2020 року) = 7 893,18 : 34 (кількість робочих днів за квітень-травень 2020 року) = 246,45 (середній заробіток за 1 робочий день) х 88 (загальна кількість робочих днів за весь час затримки) = 21 687,75 грн.

Тому вона просить стягнути з Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на її користь 48450 грн. 36 коп., що складається із 29 762 грн. 61 коп. нарахованої але невиплаченої заробітної плати та 21 687 грн. 75 коп. середнього заробітку за весь час затримки по день звернення до суду та понесені судові витрати.

Ухвалою судді від 12.10.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» подав відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що з позовними вимогами не погоджується і вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. Ознайомившись з розрахунком середнього заробітку за час затримки розрахунку та довідкою про заборговану заробітну плату, виявлено невідповідність сум, які були взяті за основу при здійсненні розрахунку середнього заробітку з вимогами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100. Тобто, розрахунок середнього заробітку проведений в порушення вимог пункту 2 розділу II Порядку № 100, тобто є помилковим.Крім того, у своїй позовній заяві Позивач просить стягнути на свою користь понесені ним судові витрати. Проте, до позовної заяви Позивачем не додано жодного доказу понесення останнім витрат на оплату судового збору. А в абзаці першому позовної заяви Позивач зазначила, що відповідно до п.1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору. Отже, вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача понесених останнім судових витрат є необгрунтованими і безпідставними.На підставі викладеного, вважають, що у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про стягнення з Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», заробітної плати, середнього заробітку слід відмовити повністю.

Позивач ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що відзив ДП «Черкаський облавтодор» підписано т.в.о. директора Возним І.В., при цьому жодного документа на підтвердження його повноважень не надано. Подаючи відзив, відповідач жодним словом не оговорив чи він визнає, чи не визнає позовної вимоги позивача стосовно стягнення на її користь нарахованої, але не виплаченої заборгованості по заробітній платі в розмірі 29762, 61 грн. Відповідач зазначив, що не визнає позовної вимоги про стягнення на користь позивача 21687, 75 грн. середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Однак останнім не надано до суду жодного належного доказу на підтвердження того, що існує невідповідність сум, які були взяті за основу при здійсненні розрахунку. Відповідач фактично визнав заборгованість перед позивачем по нарахованій, але не виплаченій заборгованості по заробітній платі в розмірі 29762,61 і ця сума вказана у довідці, яку ДП «Черкаський облавтодор» намагається безпідставно та голослівно спростувати. Заява відповідача стосовно заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат у справі не заслуговує на увагу, оскільки подаючи позов вона не знала та не могла знати про виникнення будь-яких витрат під час розгляду справи. Просить до відзиву ДП «Черкаський облавтодор» віднестись критично та не враховувати при ухваленні рішення.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступних висновків.

За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1ст. 77 ЦПК).

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 з 01.12.2014 прийнята на роботу на посаду оператора електронно-обчислювальних машин та обчислювальних машин в філії «Уманська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» згідно наказу від 01.12.2017 № 57 о/с. Наказом філії «Уманська ДЕД» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» від 28.05.2020 № 17-о/с ОСОБА_1 звільнена з посади за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП.

За вимогами ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до статті 115 КЗпП України та статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок (ст. 47 КЗпП).

Згідно довідки філії «Уманська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 станом на 01.09.2020 становить 29762,61 грн. Зазначений доказ підтверджує порушення відповідачем строків виплати заробітної плати позивачу, встановлених ст. 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» та наявності заборгованості з виплати заробітної плати.

Згідно ст. 116 КЗпП України, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» не заперечує наявність заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 за листопад грудень 2019 та січень-травень 2020 року в сумі 29762 грн. 61 коп. та станом на 29 грудня 2020 року відомості щодо проведення ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» з ОСОБА_1 повного розрахунку по заробітній платі суду не надано.

За таких обставин заборгованість по заробітній платі в сумі 29762 грн. 61 коп. гривень необхідно стягнути з ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Частиною 2 ст. 117 КЗпП України передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Виходячи з правової позиції ВСУ, висловленої в постанові від 13.03.2017 року у справі №6-259цс17, - у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У позові ОСОБА_1 наведено розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період за весь час затримки по день фактичного розрахунку (на час звернення з позовом до суду). Як вбачється з доданих до позовної заяви матеріалів, при здійсненні розрахунку середнього заробітку позивачем не дотримано вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995р. №100.

Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

З розрахунку середнього заробітку за час затримки виплати сум при звільненні, доданого позивачем до позовної заяви вбачається, що за основу взята заробітна плата за травень (місяць, в якому було звільнено працівника) і квітень 2020 року, а необхідно розраховувати виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, а саме : березень-квітень 2020 року. Таким чином, позивачем не дотримано вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995р. №100, а тому такий розрахунок не може бути прийнятий як належний.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.05.2019 року (наступний день після звільнення) по 30.09.2020 (в межах заявлених позовних вимог) суд виходить з наступного.

Суд не вправі самостійно збільшувати чи зменшувати позовні вимоги позивача та виходити за їх межі, а тому розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.

Згідно довідки Філії «Уманська ДЕД» ДП «Черкаський облавтодор» ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України» розмір заробітної плати ОСОБА_1 за два місяці, які передували звільненню становить: квітень 2020 року 2410,44 грн. за 21 робочих днів; березень 2020 року 3718,47 грн. за 21 робочих днів. Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 145,93 гривні, із розрахунку (2410,44 грн. + 3718,47 грн.) / (21 + 21) = 145,93 грн.

За період з 29.05.2020 по 30.09.2020 року (в межах позовних вимог) пройшло 86 робочих днів, а саме травень 2020 року - 1 робочий день, червень 2020 року - 20 робочих днів, липень 2020 року - 23 робочих дні, серпень 2020 року - 20 робочих днів, вересень 2020 року - 22 робочих дні.

При визначенні кількості робочих днів суд виходить із п`ятиденного робочого тижня ОСОБА_1 та даних викладених у Листах Мінсоцполітики України та Роз`яснень Мінсоцполітики України з розрахунку норм тривалості робочого часу на 2020 рік.

Отже розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.05.2020 по 30.09.2020 року становить 12549,98 гривень (із розрахунку 145,93 грн. х 86 дні).

За таких обставин із ДП «Черкаський облавтодор» ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 12549,98 гривень за період з 29.05.2020 року по 30.09.2020 року в межах заявлених позовних вимог.

Оскільки розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 в сумі 145,93 грн. визначено із нарахованої заробітної плати до утримання податків та обов`язкових платежів, то середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.05.2020 року по 30.09.2020 в сумі 12549,98 гривень (в межах заявлених позовних вимог) на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути із відрахуванням (утриманням) при виплаті податків та обов`язкових платежів передбачених законодавством України.

Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. У зв`язку з цим, рішення суду в цій частині підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір згідно з квитанцією № 38 від 29.09.2020 в розмірі 840 грн. 80 коп., то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі ст. 47, 115-117 КЗпП України, керуючись ст. 12-13, 19, 82, 89, 141, 259, 264-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (юридична адреса: бул. Шевченка, 389, м. Черкаси, 18006, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ):

- заборгованість по заробітній платі за листопад грудень 2019 та січень-травень 2020 року в сумі 29762 ( двадцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят дві) гривні 61 копійка.

- середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.05.2020 року по 30.09.2020 року в сумі 12549 (дванадцять тисяч п`ятсот сорок дев`ять) гривень 98 копійок з відрахуванням при виплаті податків та обов`язкових платежів передбачених законодавством України;

- судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок;

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Валентина Леонідівна Гудзенко