Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3268/19
Провадження №: 2-о/332/4/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі - Безбородько І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжі цивільну справу за заявою поданою в порядку окремого провадження ОСОБА_1 заінтересована особа: перша Запорізька державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її цивільний чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Померлий « ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_2 . який мешкав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . В період з 28.12.1999 по 14.03.2019 разом з ним на день смерті була зареєстрована ОСОБА_1 , та зареєстрована по теперішній час.

ОСОБА_2 був колишнім чоловіком заявниці, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу з ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилась спадщина, залишилось спадкове майно, яке вона прийняла як із померлим проживала однією сім`ю не менше як п`ять років з грудня 1999 року до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та по теперішній час, так як, незважаючи на те, що 31 березня 1988 року шлюб було розірвано, продовжували жити однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу.

Інших спадкоємців по ст. 1264 Цивільного кодексу України немає.

Заявник в судовому засіданні свою заяву підтримала та дала пояснення по суті заяви.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про те, що проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує, заяву визнає.

Заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, враховуючи те що заінтересована особа не заперечувала проти задоволення заяви, суд її задовольняє, з огляду на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її цивільний чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Померлий « ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_2 . який мешкав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . В період з 28.12.1999 по 14.03.2019 разом з ним на день смерті була зареєстрована ОСОБА_1 , та зареєстрована по теперішній час.

Згідно витребуваної судом копії спадкової справи вбачається, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у виді Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 , яка належала померлому на свідоцтва про право власності . Інших спадкоємців немає.

Допитані в судовому засіданні заявник та свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили факт того, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_2 , з грудня 1999 року до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та по теперішній час, так як, незважаючи на те, що 31 березня 1988 року шлюб було розірвано, продовжували жити однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Згідно вимог ч. 4 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В ході судового розгляду заявником надано достатньо доказів спільного побуту з померлим ОСОБА_2 .. Досліджені судом докази узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявниця у інший спосіб не може довести факт спільного проживання її з померлим ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу і зазначені обставини не можуть бути встановлені у інший спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою, обставини, викладені в ній, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим вона підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст.. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити юридичний факт проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , із спадкодавцем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу понад п`ять років з грудня 1999 року до часу відкрита спадщини, тобто по день смерті до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повний текст рішення виготовлено 14.02.2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Н.В.Марченко