У Х В А Л А

29 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 641/2034/20

провадження № 61-12787ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «ЖБК-98» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

16 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «ЖБК-98» (далі - ЖБК «ЖБК-98») про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позов обгрунтований тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . ЖБКЖБК-98 не уклав договір з Aкціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») для переказу коштів розрахованої суми пільги на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій безготівковій формі наданих Міністерством соціальної політики пільговикам на рахунок ЖБК ЖБК-98. Грошові кошти, які надійшли і надходять від Міністерства соціальної політики розрахованої суми пільги на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій безготівковій формі на прізвище позивача в AT «Державний ощадний банк України» не надходять з вини ЖБК ЖБК-98 на рахунок ЖБКЖБК-98.І.

ЖБКЖБК-98 з листопада 2019 року нараховує позивачу заборгованість з оплати комунальних послуг.

Просив визнати протиправною бездіяльність відповідача у зв`язку із не укладенням договору і не відкритті рахунку у АТ «Державний ощадний банк України» (його установах) для перерахування розрахованої суми пільги на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій безготівковій формі на рахунок ЖБК «ЖБК-98» у АТ «Державний ощадний банк України», наданої Міністерством соціальної політики пільговику - ОСОБА_1 , на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і в «Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2019 року №373 із змінами; зобов`язати ЖБК «ЖБК-98» укласти договір і відкрити рахунок у АТ «Державний ощадний банк України» (його установах) для перерахування розрахованої суми пільги на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій безготівковій формі на рахунок ЖБК «ЖБК-98» у АТ «Державний ощадний банк України», наданої Міністерством соціальної політики пільговику - ОСОБА_1 , на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і в «Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2019 року № 373 із змінами.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року в позові відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року залишено без змін.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 серпня 2020 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 вересня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Разом з тим, згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено що з 1 січня 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв'язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії щодо переказу коштів розрахованої суми пільги на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 7 421,97 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому касаційне провадження необхідно відкрити відповідно до пункту «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою скаргу ОСОБА_1 .

Витребувати із Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу № 641/2034/20 за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «ЖБК-98» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 29 січня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко