Справа № 464/4953/20
пр.№ 2/464/1421/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2020 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

секретар судового засідання Комарницька Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 03.06.2014 у розмірі 36 401 грн. 13 коп. та понесені судові витрати в сумі 2 102 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг, звернулася до АТ КБ «Приватбанк», у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 03.06.2014 року. У відповідності до даного договору відповідач зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, комісією та іншими витратами згідно умов. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, отримані кошти не повернула та не сплатила нараховані відсотки за користування кредитними коштами. Сума заборгованості за кредитним договором станом на 17.08.2020 становить 36 401 грн. 13 коп.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подала, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що 03.06.2014 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 23 000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам, а також сплачувати комісію відповідно до умов договору.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, яка підписана відповідачем ОСОБА_1 , зазначено, що відповідач погоджується з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, становить між нею і банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і згідна з його умовами. Окрім цього, зобов`язалась отримати копію договору шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту, виконувати умови договору та ознайомлюватись із його змінами на сайті ПриватБанку - www.privatbank.ua.

Разом із позовною заявою, позивачем надано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також Умови та правила надання банківських послуг.

Частиною 1 статті 527 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти зобов`язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 цього Кодексу передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно з ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк.

За умовами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідач умов кредитного договору не виконала, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів.

Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 17.08.2020 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 36 401 грн. 13 коп., з яких: 33 480 грн. 91 коп. заборгованість за кредитом (тіло кредиту) ; 2 920 грн. 22 коп. заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

03.07.2019 р. Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову в цивільній справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) у подібних правовідносинах, якою зроблено правовий висновок про те, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, Великою Палатою Верховного Суду звернуто увагу на те, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

З огляду на зазначений правовий висновок Верховного Суду, який є обов`зковим, враховуючи те, що на підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості позивачем надано Витяг з Тарифів та Витяг з Умов ґрунтуються на умовах, які викладені у Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правила банківських послуг, заява-анкета, у якій відсутня домовленість сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та комісій, суд приходить до висновку про відсутність підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 , АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які позивач вважає узгодженими.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення неповернутої суми кредитних коштів в розмірі 33 480 грн. 91 коп., а в задоволенні позову в частині стягнення відсотків слід відмовити.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1 933 грн. 37 коп.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 634, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263 - 265, 280 - 289 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (місце знаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 03.06.2014 року (тіло кредиту) в розмірі 33 480 грн (тридцять три тисячі чотириста вісімдесят) грн. 91 коп. та 1 933 (одна тисяча дев`ятсот тридцять три) грн. 37 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча