печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року Суддя Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», Акціонерного товариства «Державний ощадний банк», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (далі - відповідач, АТ «КБ «Приватбанк»), Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» (далі - АТ «Державний ощадний банк») про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якому просить: розірвати Договір приєднання з АТ «КБ «Приватбанк» у односторонньому порядку без виплати кредиту; визнати підпис під договором недійсним; стягнути з АТ «КБ «Приватбанк» на користь позивача грошові кошти у розмірі 9 100,00 грн.; стягнути з АТ «КБ «Приватбанк» на користь позивача пеню і штраф згідно чинного законодавства; стягнути з АТ «Державний ощадний банк» на користь позивача грошові кошти у розмірі 9 180,00 грн; стягнути з АТ «Державний ощадний банк» на користь позивача пеню штраф згідно чинного законодавства; стягнути з АТ «КБ «Приватбанк» на користь позивача моральну шкоду розмірі 45 000,00 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Києва від 01.07.2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», Акціонерного товариства «Державний ощадний банк», про стягнення матеріальної та моральної шкоди передано для розгляду до Печерського районного суду м. Києва.

Перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами, судом встановлено наступне.

Так, позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Разом з тим, в порушення вимог п.п. 2, 6, 7, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить: ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідачів; відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, згідно з чинним законодавством України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі зміст позовних вимог та чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Також, звертається увага заявника на те, що прохальна частина має особливо важливе значення при розгляді справи з огляду на застосування принципу диспозитивності розгляду, оскільки є тією формою захисту, яку просить заявник у суду, тому вона має бути чітко та конкретизовано сформульовано, уникаючи загальних тез, проте ОСОБА_1 при формулюванні прохальної частини вказаних вимог не дотрималась, а тому вказаний недолік підлягає усуненню.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивачу необхідно надати суду копію або оригінал оскаржуваного договору чи у разі неможливості подати до суду клопотання в порядку ст.. 84 ЦПК України про витребування доказів, яке повинно відповідати вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем на підтвердження сплати судового збору приєднано до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн.

Разом з тим, виходячи із змісту позовної заяви, вона містить чотири вимоги майнового характеру, а саме позивач просить: стягнути з АТ «КБ «Приватбанк» на користь позивача грошові кошти у розмірі 9 100,00 грн.; стягнути з АТ «КБ «Приватбанк» на користь позивача пеню і штраф згідно чинного законодавства; стягнути з АТ «Державний ощадний банк» на користь позивача грошові кошти у розмірі 9 180,00 грн; стягнути з АТ «Державний ощадний банк» на користь позивача пеню штраф згідно чинного законодавства.

Проте, ОСОБА_1 не зазначає розмір пені та штрафу, які остання просить стягнути на свою користь, відтак, суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті за вимоги майнового характеру.

Крім того, позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру.

Як визначено у ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня - 2102 гривні.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840,80 грн.

Отже, позивачу необхідно сплатити 840,80 грн. за кожну вимогу немайнового характеру

Відтак, позивачу необхідно усунути зазначені недоліки та доплатити судовий збір за чотири вимоги майнового характеру та дві вимоги не майнового характеру у розмірі встановленому законом та надати суду квитанцію на підтвердження сплати судового збору.

Також, позивач просить стягнути з АТ «КБ «Приватбанк» моральну шкоду у розмірі 45 000,00 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, порушуючи питання про відшкодування моральної шкоди, позивачем не викладено обставини справи з зазначенням посилань на відповідні докази щодо спричинення останній моральної шкоди та відповідного розрахунку, згідно якого позивач оцінила свої моральні страждання.

Позовна заява не містить посилань на наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, та відповідно, не містить відомостей в чому саме полягає заподіяна останній моральна шкода.

Відтак, позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позивачу необхідно усунути недоліки зазначені у даній ухвалі та в разі їх усунення, подати до суду позовну заяву в новій редакції разом із копіями заяв відповідно до кількості учасників справи.

За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати позивачам строк для усунення виявлених судом недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 48, 175-177, 185, 258-259, 260-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», Акціонерного товариства «Державний ощадний банк», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу право протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Григоренко