Провадження № 2/522/6974/20
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

10 листопада 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., дослідивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення відсотків за користування грошовими коштами та інфляційних збитків в порядку ст. 625 ЦК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 06.11.2020 року надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення відсотків за користування грошовими коштами та інфляційних збитків в порядку ст. 625 ЦК України, пов`язаних з несвоєчасним перерахунком пенсії позивача відповідачем.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі приходить до наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

За змістом статті 19 ЦПК України під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа), по-третє, пряма вказівка закону про вирішення спору в порядку певного судочинства.

При цьому суди повинні враховувати принцип правової визначеності і не допускати наявності проваджень, а отже, і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами з того ж предмета, але судами різних юрисдикцій.

У свою чергу, предметна та суб`єкта юрисдикція адміністративних судів, тобто сукупність повноважень адміністративних судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 19 КАС України, в якій, зокрема, зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція адміністративного суду, є наявність спору фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень який пов`язаний з певною бездіяльністю такого суб`єкта.

В даному випадку позивач зазначає, що постановою від 28.08.2018 року Одеського апеляційного адміністративного суду залишено без змін рішення про зобов`язання ГУПФ України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , прийняте в порядку адміністративного судочинства.

Тобто, у даному випадку право позивача на компенсацію інфляційних збитків та трьох відсотків річних від простроченої суми, які передбачені ст. 625 ЦК України, виникло саме через протиправні дії суб`єкта владних повноважень при виконанні ним своїх обов`язків.

При цьому, згідно положень ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Також, згідно п.10 ч.2 ст. 245 КАС України передбачено можливість суду у разі задоволення позову прийняття рішення щодо іншого способу захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, даний спір, який виник в результаті визначення судом в порядку адміністративного судочинства факту протиправності дій суб`єкта владних повноважень при виконанні ним своїх обов`язків, відноситься до адміністративного спору та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства з врахуванням прав, наданих позивачеві статтею 5 КАС України та з врахуванням положень ст. 245 КАС УКраїни.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Оскільки судом встановлено, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то у відкритті провадження слід відмовити та роз`яснити позивачу його право звернення до суду за правилами встановленим Кодексом адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 9, 19, 186, 258, 260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення відсотків за користування грошовими коштами та інфляційних збитків в порядку ст. 625 ЦК України.

Позовну заяву з додатками до неї повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя В.Я.Бондар