Провадження № 2/344/816/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

05 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.,

при секретарі с/з: Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом КС «Християнська Злагода» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних,-

В С Т А Н О В И В:

КС «Християнська Злагода» (надалі Позивач) звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 ( надалі Відповідач) про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з Відповідачів на користь КС «Християнська Злагода» 82 239 грн. інфляційні нарахування на суму боргу за 2014-2018 роки та 11 850 грн. 3% річних на суму боргу за 2014-2018 роки, а всього 94 089 грн.

Представниками Позивача подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили позовні вимоги задоволити, не заперечують щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Відзиву на позов до суду не надходило.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.02.2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Християнська злагода» 79 000 грн. заборгованості, а також 790 грн. судового збору.

Виданий 15.03.2013 року на підставі судового рішення виконавчий лист №0907/2-7508/2011 пред`явлений до примусового виконання у Івано-Франківський МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області. Однак з часу постановлення рішеня і по сьогоднішній день боржниками заборгованість не погашена і не погашається взагалі.

Станом на 01.06.2091 року згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 18.02.2013 року існує непогашена заборгованість ОСОБА_1 перед КС «Християнська злагода» в розмірі 94 089 грн.

У даному випадку спір виник у зв`язку з тривалим невиконанням рішення суду з погашення боргу, а тому право на повернення грошових коштів виникло у КС «Християнська злагода» до звернення до суду внаслідок порушення боржником обов`язку повернення кредиту та відсотків за його користування згідно договору.

У зв`язку з невиконанням боржником ОСОБА_1 судового рішення щодо погашення заборгованості КС «Християнська злагода» звертається до суду з позовом про стягнення з відповідачів інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих із суми боргу за період з 01.01.2014 року по 31.12.2018 року.

Відповідно до фактичних обставин у данному спорі існує зобов`язання між сторонами, це зобов`язання є грошовим і є наявним прострочення у виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, з обов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. В ідповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідач, який своєчасно не повернув суму боргу за договором кредиту згідно судового рішення, порушив свої грошові зобов`язання, а тому зобов`язаний виплатити на користь позивача суму боргу, передбачену ч.2 ст. 625 ЦК України за прострочення грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Верховного Суду від 30.03.2016 року у справі № 6-2168 цс 15 викладено висновок, що за період прострочення виконання рішення суду стягував на підставі ст. 625 ЦК України має право стягнути з боржника 3% річних та інфляційні втрати.

Верховний Суд підкреслив, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання.

З позовної заяви вбачається, що Позивачем нараховано інфляційні втрати за 2014-2018 роки та 3% від простроченої суми.

Розмір інфляційних втрат, виходячи з розміру невиконаного грошового зобов`язання 79 000 грн. за 2014 -2018 роки становить 82 239,00 грн. з них:

-за 2014 рік 79 000,00 х 0,249 = 19 671,00 грн.,

-за 2015 рік 79 000,00 х 0,433 = 34 207,00 грн.,

-за 2016 рік 79 000,00 х 0,124 = 9 796, 00 грн.,

-за 2017 рік 79 000,00 х 0,137 = 10 823,00 грн.,

-за 2018 рік - 79 000,00 х 0,098 = 7 742,00 грн., де 0, 249 коефіцієнт інфляції за 2014 рік (124,9%), 0, 433 коефіцієнт інфляції за 2015 рік (143,3%), 0,124 коефіцієнт інфляції за 2016 рік (112,4%), 0,137 коефіцієнт інфляції за 2017 р. (113,7%), 0,098 коефіцієнт інфляції за 2018 р. (109,8%).

Розмір 3% річних від суми боргу 79 000,00 грн. за 2014-2018 роки становить 11 850,00 грн. ( 79 000,00 х 0,03 х 5 = 11 850,00 грн.)

Інфляційні нарахування на суму боргу та 3% річних є наслідком невиконання грошового зобов`язання.

Відповідачі не надали своєчасно КС «Християнська злагода» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Як підтверджується матеріалами справи, КС «Християнська злагода» в повному обсязі виконала зобов`язання, визначені в Умовах договору.

Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Загальні умови виконання зобов`язань визначено статтею 526 ЦК України.

Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України).

Як встановлено Судом, ОСОБА_1 неналежно виконував взяті на себе за кредитним договором зобов`язання.

Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання Відповідачами своїх зобов`язань, Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з Відповідача на користь КС «Християнська 82 239 грн. інфляційні нарахування на суму боргу за 2014-2018 роки та 11 850 грн. 3% річних на суму боргу за 2014-2018 роки, а всього 94 089 грн.

Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога Позивача про стягнення з ОСОБА_1 розмір інфляційних втрат, виходячи з розміру невиконаного грошового зобов`язання,

79 000 грн. за 2014 -2018 роки становить 82 239,00 грн. з них:

-за 2014 рік 79 000,00 х 0,249 = 19 671,00 грн.,

-за 2015 рік 79 000,00 х 0,433 = 34 207,00 грн.,

-за 2016 рік 79 000,00 х 0,124 = 9 796, 00 грн.,

-за 2017 рік 79 000,00 х 0,137 = 10 823,00 грн.,

-за 2018 рік - 79 000,00 х 0,098 = 7 742,00 грн., де 0, 249 коефіцієнт інфляції за 2014 рік (124,9%), 0, 433 коефіцієнт інфляції за 2015 рік (143,3%), 0,124 коефіцієнт інфляції за 2016 рік (112,4%), 0,137 коефіцієнт інфляції за 2017 р. (113,7%), 0,098 коефіцієнт інфляції за 2018 р. (109,8%).

Розмір 3% річних від суми боргу 79 000,00 грн. за 2014-2018 роки становить 11 850,00 грн. ( 79 000,00 х 0,03 х 5 = 11 850,00 грн.) є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості у зазначеному розмірі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1921 грн. на користь держави (в спеціальний фонд Державного бюджету України).

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282,288-289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов КС «Християнська Злагода» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних,- задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь КС «Християнська злагода», вул. Костюшка, 4, оф. 19, м. Львів, 79007, в особі Івано-Франківської філії КС «Християнська злагода», 82 239 грн. - інфляційні нарахування на суму боргу за 2014-2018 роки та 11 850 грн. 3% річних на суму боргу за 2014-2018 роки, а всього 94 089 грн. ( дев`яносто чотири тисячі вісімдесят дев`ять) гривень.

3. Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь держави (в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок UА 0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, код ЄДРПОУ суду 02891693) витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1921, 00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Домбровська Г.В.

Повний текст рішення складено 12.02.2020 року.