ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 листопада 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/2071/19

Головуючий у першій інстанції Ковальова Т. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/914/20

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Шарапової О.Л.,

за участі секретаря Позняк С.М.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 ,

на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 травня 2020 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 26 травня 2020 року, м. Ніжин,

в с т а н о в и в:

25.04.2019 ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати спільною сумісною власністю її та відповідача трактор колісний МТЗ-82, 1984 року випуску, заводський № НОМЕР_1 , свідоцтво про його державну реєстрацію НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , і стягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості 1/2 частки цього трактора. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що під час перебування у шлюбі ОСОБА_1 з ОСОБА_2 за спільні кошти ними придбано вищевказаний трактор, який було зареєстровано на відповідача. Після розірвання шлюбу сторони продовжували проживати в одному житловому будинку, але кожен з них проживав у тій його частині, яка була виділена йому в натурі рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09.11.2017. До квітня 2018 р. вищевказаний трактор знаходився на подвір`ї їхнього будинку, проте в квітні 2018 р. він зник. ОСОБА_2 повідомив позивачеві, що трактор деякий час знаходитиметься у його батька. На початку 2019 р., під час сварки, відповідач повідомив позивачеві, що трактор ним продано та знято з обліку. У зв`язку з цим, відповідно до ст. 70 СК України, ОСОБА_1 має право на компенсацію 1/2 частки вартості трактора.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено: визнано трактор колісний МТЗ-82, 1984 року випуску, заводський № НОМЕР_1 , свідоцтво про його державну реєстрацію НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , спільною сумісною власністю сторін та стягнуто з відповідача на користь позивача компенсацію вартості його 1/2 частини в сумі 67895 грн 50 коп., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 1884 грн 00 коп. та судовий збір в сумі 768 грн 40 коп. Ухвалюючи це рішення, суд І інстанції виходив з того, що трактор, який є об`єктом судового розгляду, є спільним сумісним майном сторін як такий, що придбаний ними в період шлюбу, що у 2006 р. він був проданий відповідачем своєму батькові проти волі позивача і що трактор був проданий не в інтересах сім`ї та не на її потреби, а тому відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві компенсацію вартості 1/2 його частини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення й ухвалити рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити. Доводи скарги зводяться до такого:

- суд не встановив обсяг спільно нажитого сторонами майна, наявного на час розірвання шлюбу, та точний час відчуження трактора;

- суд на підставі наявних у справі доказів мав дійти висновку, що при перереєстрації транспортного засобу відбувається заміна його номерних знаків та що цього ніяк не можна приховати. Отже позивач з 2006, а не з 2019 року, була обізнана про продаж трактора і не заперечувала проти його продажу;

- на час продажу трактора сторони проживали однією сім`єю. ОСОБА_1 протилежного не доведено, як не доведено нею і те, що продаж трактора ОСОБА_2 здійснено в інтересах їхньої сім`ї за їх спільним рішенням, що договір купівлі-продажу ОСОБА_1 не оспорювала. Вирученими від продажу трактора коштами розпорядилася саме вона;

- так як у реєстраційних документах на трактор, про який йдеться, відповідач значиться як такий, що має право керування ним, то цей трактор періодично знаходився на подвір`ї відповідача. Але цю обставину не можна використати для задоволення позову, так як позивач не має права керування транспортними засобами і, відповідно, її не зазначено у правовстановлюючих документах на трактор. Отже він не перебував ні у володінні, ні в користуванні позивача, що суперечить її поясненням щодо обчислення строку позовної давності у справі, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити за пропуском строку звернення за захистом прав, які вона вважає порушеними;

- незважаючи на те, що задоволено не всі позовні вимоги, суд відшкодував ОСОБА_1 судові витрати у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

У справі встановлено таке.

З 17.02.1999 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі, що розірваний рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14.12.2006 у справі № 2-о-280, яке набуло законної сили 25.12.2006, що підтверджується копією виписки з цього рішення (арк. 9). Під час шлюбу за спільні кошти сторонами 15.10.1996 придбано трактор колісний МТЗ-82, заводський номер НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 , який був зареєстрований за ОСОБА_2 , що жодна з них не заперечує і, крім того, це підтверджено вказаною нижче довідкою.

Згідно з довідкою Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області від 12.03.2019 № 01-13-29/1198, за даними уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи за ОСОБА_2 1996 році зареєстрований трактор колісний МТЗ-82, заводський номер НОМЕР_1 , який знято з обліку 28.08.2006 (арк. 10, 11). Тобто цей трактор відчужено ОСОБА_2 дещо менше, ніж за 4 місяці до набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 .

Остання стверджує, що про відчуження трактора вона взнала у квітні 2018 р.; це її твердження ніяк не спростовано.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 , трактор ним продано у 2006 р. своєму батькові, а виручені від його продажу кошти сторонами витрачено на спорядження доньки до школи (арк. 25).

Відповідно до висновку експерта Чернігівського відділення КНДІСЕ від 25.02.2020 № 5385/19-24, ринкова вартість трактора колісного МТЗ-82, 1984 року випуску, на час розгляду справи становить 135791 грн 00 коп. (арк. 48-66).

Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, і обставин справи доводить апеляційний суд таких висновків.

В силу ч. 1 ст. 60 СК України, трактор, що є об`єктом судового розгляду, на момент його відчуження був спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як такий, що набутий ними за час шлюбу за спільні кошти. Тож в силу ст. 63 цього ж Кодексу відповідач міг відчужити цей трактор лише зі згоди позивача. Але жодного доказу того, що вона давала відповідачеві згоду на відчуження трактора, у справі немає, як немає і доказів ціни його продажу та того, що виручені від продажу трактора кошти витрачено в інтересах сторін або членів їхньої сім`ї (зокрема на спорядження доньки до школи).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ сумісного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації.

Висновок експерта Чернігівського відділення КНДІСЕ від 25.02.2020 № 5385/19-24 про ринкову вартість трактора ні у який спосіб не спростовано. Тож місцевий суд вірно з ним погодився.

З наведеного випливає, що оскаржуване рішення є законним.

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються. Так:

- у ході розгляду справи не доведено про обізнаність позивача про продаж відповідачем трактора у 2006 році. Отже відсутні підстави стверджувати, що позивачем пропущено 3-річний строк позовної давності. Цей строк слід обчислювати з квітня 2018 р. з часу, коли ОСОБА_1 взнала про відчуження трактора ОСОБА_2 ;

- посилання ОСОБА_2 на те, що суд не встановив обсяг спільно нажитого сторонами майна, наявного на час розірвання шлюбу, точного часу відчуження трактора, що ОСОБА_1 не зверталася до суду з вимогою визнати недійсною угоду про його відчуження та що у зв`язку з появою на тракторі нових державних реєстраційних номерних знаків вона не могла не знати про його відчуження, є неспроможними, так як ці обставини не мають значення для справи. Також не має значення для справи і момент припинення шлюбних відносин сторін, і те, що позивач не має права керування транспортними засобами, і те, що її не зазначено у правовстановлюючих документах на трактор як особу, яка має право ним розпоряджатися;

- позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, у зв`язку з чим є хибною позиція ОСОБА_2 про необхідність відшкодування їй судових витрат у неповному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: