Справа № 550/1211/20
Провадження № 2/550/246/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2020 року смт. Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області
у складі: головуючого судді - Михайлюк О.І.,
за участі секретаря судового засідання - Шукевич Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №550/1211/20
про визнання договору купівлі-продажу (розписки) дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,-
Позивач - ОСОБА_1 звернулася до Чутівського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому, після збільшення позовних вимог, просила:
- визнати договір купівлі-продажу (розписку) укладеним (дійсним) на будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку під будинком з господарськими спорудами, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 згідно Державного акту на право приватної власності серії ПЛ від 11.06.1995 року, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №40, в розмірі 0,17 га, розташовану на території Іскрівської сільської ради Чутівського району Полтавської області, цільове призначення для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27 червня 2012 року між нею (покупцем) та (продавцем) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був укладений договір купівлі-продажу на об`єкт нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , та оформлений розпискою так як у продавця не були готові документи на цей об`єкт нерухомого майна.
Позивач вказує, що вона повністю розрахувалася с продавцем за цей об`єкт нерухомого майна грошима в сумі 5000 гривень, після чого продавець дав доручення на підготовку документів на цей об`єкт нерухомого майна, його жінка дала згоду на продаж та нотаріально посвідчила, а позивач виконала усі умови угоди з продавцем та підготувала усі документи на цей об`єкт нерухомого майна за свої особисті кошти.
Позивач зазначає, що коли вона виготовила документи на цей об`єкт нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 помер, та позивач не має можливості оформити на себе право власності.
В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала клопотання про розгляд справи без її участі, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена, про причини своє неявки суд не повідомила, відзив у встановлений законом строк не надала, заяв та клопотань від останньої до суду не надійшло.
З огляду на неявку в судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а також згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно свідоцтва про право власності на дачний будинок, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Іскрівської сільської ради №46 від 29.06.2001 року та зареєстрованого в Полтавському БТІ за реєстровим №1 29.06.2001 року, дачний будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 .
Згідно технічного паспорту на основну будівлю по АДРЕСА_1 , даний технічний паспорт виданий ОСОБА_3 .
Згідно Державного акту на право приватної власності серії ПЛ від 11.06.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за АДРЕСА_2 площею 0,17 га, розташована на території Іскрівської сільської ради Чутівського району Полтавської області, цільове призначення для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, належить ОСОБА_3 .
Згідно письмової розписки від 27.06.2012 року, ОСОБА_3 отримав 5 тис. грн за продаж будинку в АДРЕСА_1 .
Згідно письмової заяви від 23.08.2020 року громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 засвідчили факт того, що 27.06.2012 року в їх присутності, ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 5 тис. грн за продаж будинку в АДРЕСА_1 .
Згідно довіреності, виданої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Буленко М.М. 27.06.2012 року, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_5 представляти його інтереси з питання продажу належних йому земельної ділянки площею 0,17 га та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довіреності, виданої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Буленко М.М. 27.06.2012 року, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 представляти його інтереси з питання продажу належних йому земельної ділянки площею 0,13 га та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно листа Чутівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану №504/20.29/20 від 30.12.2020 року запис акту про смерть №183 від 27.03.2020 року складений на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по Подільському районному у місті Полтава відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), реєстраційний номер 140881360 від 27.03.2020 року, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до листа Чутівської державної нотаріальної контори №526/01-16 від 05.11.2020 року спадкова справа після померлого ОСОБА_3 не заводилась.
Згідно матеріалів цивільної справи спадкоємицею на майно померлого ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_2 .
Відповідно до частини третьоїстатті 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.
Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.
При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року по справі № 6-1288цс17.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , власник житлового будинку по АДРЕСА_1 , за згодою дружини ОСОБА_2 , продав ОСОБА_1 зазначений житловий будинок та отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок оплати за договором купівлі-продажу.
Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується матеріалами даної цивільної справи, у зв`язку з чим позивач не має можливості оформити на себе право власності у встановленому законом порядку та нотаріально посвідчити правочин, а саме договір купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна та у відповідності до закону оформити за собою право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_1 право власності на зазначений будинок - є законними обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
При цьому згідно ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу Україниу разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Таким чином, після укладення між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до позивача також переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташований даний будинок, та яка згідно Державного акту на право приватної власності серії ПЛ від 11.06.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №40, належала ОСОБА_3 .
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок за адресою: АДРЕСА_1 , є законним, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Однак як вбачається з матеріалів справи, позивач не заявляє вимоги про стягнення на її користь понесених судових витрат по сплаті судового збору.
При цьому судом встановлено, що позивачем було недоплачено судовий збір за подання позовної заяви про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку. Так, позовна заява містить однувимогу немайнового характеру та дві вимоги майного характеру, судовий збір за які, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Згідно квитанції про сплату судового збору позивачем сплачено судовий збір лише за одну вимогу немайнового характеру.
У зв`язку з чим, сума недоплаченого позивачем судового збору підлягає стягненню з позивача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 128, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу (розписки) дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу (розписку) на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 27 червня 2012 року.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку в розмірі 0,17 га, розташовану на території Іскрівської сільської ради Чутівського району Полтавської області, цільове призначення для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка розміщена під будинком з господарськими спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно Державного акту на право приватної власності серії ПЛ від 11.06.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №40, належала ОСОБА_3 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .
Суддя О. І. Михайлюк