Справа № 128/186/20
УХВАЛА

Іменем України

13 лютого 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

УСТАНОВИВ:

23.01.2020 до провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана позовна заява .

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 13.02.020 відкрито провадження у даній справі .

Разом із позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову та 13.02.2020 представником позивача- адвокатом Палій Т.Г., через канцелярію суду подано уточнення до заяви про забезпечення позову, які умотивована тим, що позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Вказує, що підставою її звернення до суду стало невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання повернення отриманих у позивача в борг коштів до 15 травня 2017, що підтверджується борговою розпискою на суму 9800 доларів США від 08.02.2017.

Зазначає, що із позиченої суми коштів, відповідач повернула їй борг частково, станом на день звернення до суду, борг відповідачки складає 3800 доларів США, після часткового повернення коштів у квітні 2019 року, відповідач стала уникати спілкування з позивачем, на телефонні дзвінки не відповідає.

Вважає, що такі дії з боку відповідачки свідчать про те, що вона має намір отримані у неї в борг кошти, не повертати.

Зазначає, що відповідач має на праві власності нерухоме майно та з метою уникнення цивільно-правової відповідальності, може її відчужити і рішення суду на її користь неможливо буде виконати.

Тому просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачці ОСОБА_2 , а саме на :

-житловий будинок , загальною площею 66,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано у Відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 206, номер запису про право власності 34858561;

-земельну ділянку, площею 0, 2363 га за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано у Відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 06, номер запису про право власності 12320280;

-земельну ділянку, площею 0, 0137 га за за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано у Відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 06, номер запису про право власності 12321067.

Вивчивши заяву та оглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає заяву про забезпечення позову частково обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно роз`яснень, викладених у п. п.1,10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р., вбачається, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1 ч.1 ст.150 ЦПК України, передбачені такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Судом установлено, що 23.01.2020 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшли матеріали позовної заявиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В позові позивач зазначає, що 08 лютого 2017 року відповідач ОСОБА_2 отримала від позивача у позику грошові кошти в сумі 9800 доларів США, які зобов`язалась повернути 15 травня 2017 року, про що власноручно написала у своїй розписці.

Вказує, що в підтвердження своєї платоспроможності відповідачка надала їй копії двох витягів з Державного земельного кадастру на належній їй на праві власності земельні ділянки площею 0.2363 га у АДРЕСА_1 і площею 0,0137 га у АДРЕСА_2 та копії двох Державних актів на право власності на земельні ділянки по 0.1000 га кожна, у с. Якушинці , надані у власність для ведення особистого селянського господарства її чоловікові ОСОБА_3 .

Зазначає, що в порушення взятих на себе договірних зобов`язань , відповідач у зазначений у розписці термін, кошти не повернула.

Вказує, що про повернення коштів вона мала неодноразові розмови з відповідачем, як по телефону, так і під час її особистих візитів до позивача на роботу. Відповідач позичених коштів відповідачу повертала, натомість пропонувала розрахуватись земельними ділянками, що належали її чоловікові, або зачекати поки вона їх продасть. В подальшому відповідач просила зачекати із поверненням боргу , обіцяла повернути борг так як вона планувала продати належний їй будинок у АДРЕСА_3 , та переїхати проживати у будинок матері по АДРЕСА_1 .

Зазначає, що на початку 2019 року позивач дізналась від ріелтера про те, що будинок уже продано. Під час отримання правничої допомоги у адвоката вона отримала підтвердження того, що дійсно земельні ділянки чоловіка відповідачки ОСОБА_3 та будинок по АДРЕСА_4 , у якому відповідачка проживала, відчужені на підставі договорів міни та купівлі- продажу, на що вона одразу ж зателефонувала відповідачу та остання підтвердила факт продажу будинку, пояснила, що повернути кошти поки що не може, так як із нею за проданий будинок ще повністю не розрахувались.

Після її заперечень, неодноразових телефонних розмов, зустрічі з її чоловіком, відповідач повернула їй 5000 США у квітні 2019 року. Решту пообіцяла повертати із своєї зарплати та заробітків чоловіка.

Вказує, що незважаючи на свої обіцянки, відповідач решту боргу не повертає , на телефонні дзвінки не відповідає.

Тому позивач звернулась з даним позовом, яким просить суд стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) доларів США. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: по сплаті судового збору у розмірі 1 167,84 гривень за подання позовної заяви; по сплаті судового збору у розмірі - 420 гривень за подання заяви про забезпечення позову;витрати, пов`язані з розглядом справи на правничу допомогу у розмірі 11 678 гривень на оплату послуг адвоката.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи з вищевикладеного, суд, ураховуючи, що спір між сторонами у добровільному порядку на даний час не вирішено; беручи до уваги обсяг заявлених позивачем позовних вимог до відповідача, підстави та предмет позову, ціну позову, заявлений позивачем вид забезпечення позову; а також суд пересвідчився , що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза , що невжиття такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на нерухоме майно, може призвести до утруднення виконання рішення суду у подальшому, чи зробить неможливим його виконання.

Отже, виходячи з меж позовних вимог, зазначеної позивачем ціни позову, суд вважає , що співмірним із заявленими позивачем вимогами, буде вжиття судом заходу забезпечення позову, шляхом накладення арешту лише на житловий будинок , загальною площею 66,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , про що свідчать відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна .

В іншій частині заяви- необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 149 153 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову , шляхом накладення арешту на житловий будинок, загальною площею 66,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 206, що належить на праві власності ОСОБА_2 .

В іншій частині заяви - відмовити за необґрунтованістю.

Копію ухвали для виконання направити до Відділу з питань державної реєстрації Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 17).

Копії ухвали для відома направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя: О.Б. Саєнко