Справа № 263/7812/19
Провадження № 2/263/234/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Ковтуненко В.О.,

при секретарі Іващенко Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть, яке видано Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, після смерті померлої залишилася спадщина, яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 62130 грн. 94 коп., яка нараховувалась їй Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області. 04.03.2019 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Луценко С.І., ОСОБА_1 , було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за № 95. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з : недоотриманої пенсії, що належить ОСОБА_2 , у розмірі 62130 грн. 94 коп. 19.03.2019 року довірена особа позивача отримала через відділення поштового зв`язку №48 м. Маріуполя недоотриману за життя пенсію ОСОБА_2 разовим дорученням №64/26 від 12.03.2019 року в розмірі 38106,54 грн. Сума недоплати між сумою по Свідоцтву про право на спадщину за законом та сумою виплати по разовому дорученню склала 24024,40 грн. В подальшому позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про виплату різниці суми недоотриманої пенсії в розмірі 24024,40, на це звернення відповідач надав відповідь №546/М-19-01-09 від 08.04.2019 року, відповідно до якої, невиплату недоотриманої пенсії вони обґрунтовують тим, що нарахування суми недоотриманої пенсії було здійснено у відповідності до ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Вважає, що обмеження відповідачем суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини, трирічним терміном є неправомірним. Просить стягнути з відповідача на його користь залишок недоотриманої суми пенсії, яка входить до складу спадщини, та належала його батьку в розмірі 24024,40 грн.

25.09.2019 року від відповідача до суду надійшов письмовий відзив на позов, з якого вбачається, що Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області позовні вимоги не визнає. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що недоотримана пенсіонером з власної вини пенсія виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії. Тому, просять суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положення ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_2 підтверджуються Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.03.2019 року, яке видане приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Луценко С.І., зареєстроване в реєстрі за №95. Спадкове майно складається з недоотриманої пенсії в сумі 62130,94 грн.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, позивач, у встановленому законом порядку, набув право власності на грошову суму в розмірі 62130,94 грн., шляхом її спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Як вбачається з письмового відзиву та пояснень Маріупольського об`єднаного управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, відповідач визнає право ОСОБА_1 лише на грошову суму у розмірі 38106,54 грн., яка була виплачена позивачу.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що право на спадщину ОСОБА_1 підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.03.2019 року, яке видане на його ім`я та не є предметом спору в даній справі. Відповідно до положення ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду. Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не надано належних доказів недійсності Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.03.2019 року, яке видане на ім`я позивача, тому, в цій частині заперечення відповідача є не обґрунтованими та безпідставними.

Посилання відповідача на положення ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким визначено, що «… нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії …», також не мають правових підстав, оскільки жодних доказів в підтвердження наявності вини спадкодавця ОСОБА_1 , суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку, що грошова сума, набута позивачем в порядку спадкування, у розмірі 24216,85 гривень, не виплачена йому відповідачем до теперішнього часу.

Відповідно до ст.316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст цього права становлять можливості власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном. При цьому на зміст права не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до п.2.26. Постанови Правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. Зазначені вище вимоги були виконані позивачем.

Відповідно до абзацу 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Права і свободи людини та їх гарантії, відповідно до ст.3 Конституції України, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

З системного аналізу викладених вище норм права, суд вважає, що право позивача на мирне володіння, користування, розпоряджання власним майном у вигляді отриманої спадщини після смерті ОСОБА_2 порушено з боку відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань на користь спеціального фонду Державного бюджету України в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 89, 141, 263-265, 268, 272-273, 274-279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Стягнути з Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області (адреса: 87548, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27-а; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 , 1939 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 24024 (двадцять чотири тисячі двадцять чотири) гривні 40 коп.

Стягнути з Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області за рахунок бюджетних асигнувань на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Ковтуненко