ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/853/20Головуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 22-ц/817/1053/20 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - представника позивача - Бабінець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заліщицького районного суду від 29 вересня 2020 року (головуючий суддя Дудяк С.В., повний текст рішення складено 09 жовтня 2020) у справі № 597/853/20 за позовом ОСОБА_1 до Заліщицької державної нотаріальної контори про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Заліщицької державної нотаріальної контори про скасування постанови державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори Чаплій А.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих.№176/02-31 від 04.06.2019 року та зобов`язати державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори Чаплій А.М. вчинити нотаріальну дію по видачі їй ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері ОСОБА_2 на житловий будинок та земельну ділянку і все майно, яке належало спадкодавиці без вилучення договору довічного користування, акту вводу в експлуатацію із інвентарної справи.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 24.05.2018 року вона звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори із заявою та відповідними документами про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 . Нотаріус прийнявши від неї свідоцтво про смерть та відповідні документи відкрила спадкову справу №80/2018 та запропонувала надати перелік документів, які необхідні для оформлення спадкових прав. По спливу шість місяців після відкриття спадщини нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину із -за ненадання нею оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок і земельну ділянку, які підтверджують право власності спадкодавці - нею заборонено нотаріусу вилучати із інвентарної справи та долучити до спадкової справи договір довічного користування та акт вводу будинку в експлуатацію, оскільки ці документи є власністю її покійної матері та окрім цього перший примірник договору довічного користування, який повірений нотаріусом 22 квітня 1972 року, знаходиться у нотаріальній конторі.

Посилаючись на те, що вимога нотаріуса щодо надання оригіналів документів на нерухоме майно, що належало спадкодавцю, суперечить Закону України Про нотаріат, позивачка просила її вимоги задовольнити.

Рішенням Заліщицького районного суду від 29 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 в дохід держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судових витрат по справі.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 в дохід держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судових витрат по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом залишено поза увагою, що ОСОБА_3 , що є її чоловіком та представляє її інтереси, не є позивачем у справі; судом безпідставно не прийнято до уваги її доводи, що підтверджують позовні вимоги; не застосовано до виниклих правовідносин положення п.3.5 Порядоку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року за № 292/20595 про те, що на вимогу фізичних або юридичних осіб, щодо яких вчинялася нотаріальна дія, нотаріуси вправі видавати копії документів, що зберігаються у справах державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву або приватного нотаріуса. Вірність таких копій засвідчується за правилами цієї глави з проставленням відмітки «Зі справ нотаріальної контори (архіву, приватного нотаріуса)».

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав.

Представник Заліщицької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявилася, згідно поданої заяви просила справу розглядати у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

24 травня 2018 року за заявою позивачки ОСОБА_1 відповідачем заведено спадкову справу №80/2018 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

На неодноразові заяви та клопотання ОСОБА_1 про розяснення законодавства щодо оформлення спадкових прав державним нотаріусом Заліщицької державної нотаріальної контори Чаплій А.М. 27 грудня 2018 року, 14 січня 2019 року, 27 березня 2019 року та 06 травня 2019 року (а.с. 3, 5, 7, 10) надано розяснення про необхідність надання нотаріусу правовстановлюючих документів на нерухоме майно для видачі свідоцтва про право на спадщину.

ОСОБА_1 відмовилась надати нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно після смерті матері позивачки ОСОБА_2

04 червня 2019 року державним нотаріусом Заліщицької державної нотаріальної контори Чаплій А.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.12), згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у звязку з категоричною відмовою надати нотаріусу оригінал правовстановлюючих документів на житловий будинок, які підтверджують право власності спадкодавці, з метою долучення цих документів до матеріалів спадкової справи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для скасування постанови відповідача про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки остання винесена правомірно, не суперечить вимогам закону, прав позивача не порушує.

З таким висновком суду слід погодитись, виходячи з наступного.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, встановлює підстави видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктами 1, 2 глави 7 розділу 1 цього Порядку передбачено, що відповідно до статті 46 Закону України Про нотаріат нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Главою 10 п.4.15 розділу 2 вищевказаного Порядку встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У пункті 3 глави 7 розділу І цього Порядку зазначено, що документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомого майна проведено без видачі документа, що посвідчує таке право або у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

За положеннями п 7. глави 7 розділу І цього Порядку у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) поданих для вчинення нотаріальних дій:

документів, які посвідчують право власності фізичних чи юридичних осіб на житловий будинок (частину будинку), будівлю, садибу, квартиру, садовий будинок, гараж, земельну ділянку чи їх частину, інше нерухоме майно, - якщо посвідчуються договори про заставу (іпотеку), оренду чи найм (позичку) житла, відчуження або оформлення спадщини на частку майна, а також якщо співвласники у спільній частковій (сумісній) власності мають один спільний документ, що посвідчує право власності на згадане майно, і один із них відчужує належну йому частку (чи частку від частки) або видається свідоцтво про право на спадщину на таку частку у разі смерті одного із співвласників; договорів про визначення чи зміну розміру часток у спільній частковій власності, а також договорів про порядок володіння та користування майном;

сертифікатів про право на земельну частку (пай) - при видачі свідоцтва про право на спадщину;

свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, технічних паспортів на транспортні засоби, інші самохідні машини і механізми - при посвідченні договорів про їх відчуження, заставу, оренду, позичку, при видачі свідоцтва про право на спадщину.

На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відмітка "згідно з оригіналом" з проставленням дати та підпису нотаріуса.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що нотаріус зобовязаний при оформленні спадкових прав на нерухоме майно на нового власника спадкоємця, долучати до матеріалів спадкової справи документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Виключення, відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, можливі лише у випадку коли державну реєстрацію права власності на нерухомий об`єкт проведено без видачі документа, що посвідчує таке право, або у випадку втрати, пошкодження чи псування відповідного правовстановлюючого документа. В такому разі передбачено вчинення нотаріальної дії на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього.

З врахуванням того, що згідно матеріалів справи у позивачки наявні оригінали правовстановлючих документів, які є необхідними для вчинення нотаріальної дії, проте вона їх надати для долучення до спадкової справи категорично відмовилася, суд першої інстанції правильно визнав, що оскаржувана постанова нотаріуса відповідає вимогам закону а тому вірно відмовив у задоволенні позову.

Доводи у скарзі про встановлений законом обовязок нотаріуса видавати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно без долучення наявного у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документу колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони суперечать Закону України Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595,

Правильно вирішивши спір по суті суд першої інстанції разом з цим помилково визнав у справі позивачем ОСОБА_3 та застосував до нього положення ст. 141 ЦПК України, що регулює розподіл судових витрат між сторонами і стягнув з нього в дохід держави 840 грн. 80 коп. судового збору, у той час, коли згідно матеріалів справи він не є позивачем у справі а є представником позивача.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони, а не на їх представників.

Виходячи з наведеного рішення суду в цій частині слід скасувати та ухвалити рішення про відмову у стягненні даних судових витрат.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.2, 376, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково

Рішення Заліщицького районного суду від 29 вересня 2020 року в частині стягнення із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 в дохід держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судових витрат по справі скасувати та ухвалити рішення про відмову у стягненні даних судових витрат.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді