Дата документу 28.12.2020 Справа № 335/6200/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/3914/20 Головуючий у 1-й інстанції: Соболєва І.П.
Є.У.№ 335/6200/20 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справуза заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,

за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2020 заяву передано на розгляд Покровського районного суду Дніпропетровської області в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України.

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10.11.2020 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 повернуто до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, оскільки ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2020 помилково визначено підсудність даної справи за Покровським районним судом Дніпропетровської області.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2020 відмовлено у видачі судового наказу.

Судове рішення мотивовано тим, що зареєстрованим місцем проживання стягувача і платника аліментів є смт.Покровське, Дніпропетровської обл., а отже справа не підсудна Орджонікідзеквському районному суду, що за положенням п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись напорушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на дитину. В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції помилково відмовив у видачі судового наказу з підстав непідсудності заяви, оскільки її фактичним місцем проживання є АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним письмовим доказом.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5, 6, 9,10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.9 ч.1 ст. 353 ЦПК України).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження і апеляційна скарга вручені ОСОБА_2 07.12.2020.

У строк, визначений судом, на адресу апеляційного суду відзивів від осіб, які беруть участь у справі, на вищезазначену апеляційну скаргу, не надійшло.

В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 разом із малолітнім сином зареєстровані в Дніпропетровській обл., Покровський район, с.Новолселівка (а.с.9).

Фактичним місцем проживання ОСОБА_1 і її малолітнього сина є АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідною довідкою (а.с.7).

Зареєстрованим місцем проживання платника аліментів є смт.Покровське, Дніпропетровської обл.(а.с.13).

За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За правилами частини 1 статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до частини 16 статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленою статтею 30 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку;

Відповідно до частини десятої статті 6 цього Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Встановивши, що заявниця з дитиною і боржник зареєстровані у Дніпропетровській обл., суд першої інстанції дійшов висновку про належність спору, що розглядається, до територіальної юрисдикції Покровського районного суду Дніпропетровської обл. за зареєстрованим місцем проживання як заявниці, так і боржника.

Проте судом при ухваленні оскаржуваного судового рішення не враховано, що фактичним місцем проживання заявниці і її малолітньої дитини є м.Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, що підпадає під юрисдикцію Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року повернуто заяву про видачу судового наказу до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Разом з тим, у частині першій статті 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Зважаючи на те, що заявницею надано на підтвердження факту проживання на території Вознесенівського району м. Запоріжжя довідку компетентного органу, з урахуванням положень ст.32 ЦПК України про недопустимість спорів між судами про підсудність, а також того, що предметом видачі судового наказу є стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, висновки суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу з підстав порушення заявником правил підсудності є помилковими.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала на підставі ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про видачу судового наказу судом апеляційної інстанції задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на нормах процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2020 року у цій справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська