Справа № 562/1470/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2020 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді Ємельянової Л.В.

за участю секретаря Аврамчук Н.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Здолбунові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , якій на праві власності належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташовані в АДРЕСА_1 . Іншим власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за вказаною адресою є відповідач по справі ОСОБА_2 - її рідна сестра.

Земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0602 га, кадастровий номер :00:005:0288, за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності її матері ОСОБА_3 та відповідачу ОСОБА_2 .

Після смерті матері ОСОБА_3 відкрилася спадщина на майно, спадкоємцем якого за заповітом є вона. Спадщину прийняла своєчасно, оскільки у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Однак, реалізувати своє право на спадкове майно не може в зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі на земельну ділянку не вказана частка, яка належала померлій ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності.

Просить суд визначити, що частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0602 га, кадастровий номер :00:005:0288, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становила 1/2 її частину.

В заявах на ім`я суду позивач ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Прокопчук М.В. позовні вимоги підтримують у повному об`ємі. Просять розглянути справу за їх відсутності та задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій позов визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Просить розглянути справу за її відсутності.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.09.1982р., виданого Здолбунівським районним відділом ЗАГС Рівненської області, позивач змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу з " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 " та згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 03.11.2001р., виданого Здолбунівським відділом реєстрації актів громадянського стану районного управління юстиції Рівненської області, відповідач змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_2 ".

Матір`ю позивача та відповідачає ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 20.01.1960р., виданим Глинською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області, та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 22.03.1955р., виданим Здолбунівським районним відділом ЗАГС Рівненської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 17.07.2019р., видане Здолбунівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненської області. Після її смерті відкрилася спадщина на майно.

Спадкодавець ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня своєї смерті була зареєстрований і проживала у АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою №02/11.1-7319, виданою 03.12.2019р. Здолбунівською міською радою Рівненської області.

Відповідно до заповіту, складеного 04 серпня 2006 року і посвідченого державним нотаріусом Здолбунівської державної нотаріальної контори Рівненської області Фесюк Т.В., ОСОБА_3 належну їй на праві власності 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , заповіла своїй дочці ОСОБА_1 .

Як вбачається зі спадкової справи № 151/2019, заведеної 04 грудня 2019 року приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області Грабар О.А., позивач та відповідач своєчасно прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.

Згідно з пунктом «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

У повідомленні приватного нотаріуса Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області Грабар О.А. № 141/_02-14_ від 17 червня 2020 року зазначено, що спадкоємцеві ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0602 га, кадастровий номер :00:005:0288, розташовану в АДРЕСА_1 , оскільки у правовстановлюючому документі на земельну ділянку не вказана частка, яка належала померлій ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності.

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10606032 від 04.12.2017р. земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0602 га, кадастровий номер :00:005:0288, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить половина домоволодіння в АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 15 липня 1961 року, посвідченого державним нотаріусом Здолбунівської районної державної нотаріальної контори Рівненської області Шевченко К.Д., та зареєстрованого за № 2266.

Відповідно до ч.1 ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно).

За правилами ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Згідно ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).

У відповідності до ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і стаття 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до ст.89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

За нормами ч.ч.1, 4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року, частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

З огляду на викладене, способом захисту прав позивача буде визначення частки померлої у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що дасть можливість отримати у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну її матері земельну ділянку.

Аналізуючи сукупність наведених та досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, щочастка померлої ОСОБА_3 у праві приватної спільної сумісної власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0602 га, кадастровий номер :00:005:0288, за адресою: АДРЕСА_1 , має визначатися пропорційно до її частки у праві власності на житловий будинокі становить 1/2.

За таких обставин, суд вважає доведеними вимоги позивача, тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 81, 189-200, 263-265 ЦПК України, ст.1216-1226, 1261 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві приватної спільної сумісної власності на земельну ділянку, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0602 га, кадастровий номер :00:005:0288, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становила 1/2.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Здолбунівський районний суд Рівненської області (підпункт 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 .

С у д д я