Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3765/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30.12.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Рішко Г.І., при секретарі Стрижак О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Нечаєв В.В., до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Нечаєв В.В., який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Позов мотивує тим, що позивачка є власником жилого будинку, який розташований в АДРЕСА_1 . Зазначений будинок належить позивачці на підставі рішення Виноградівського районного суду ( справа №299/2712/20). Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в цьому будинку, але фактично не проживає в ньому протягом 10 років. Прописка відповідача в будинку, який належить позивачці, перешкоджає останній розпоряджатись ним на власний розсуд та значно обмежує її законні права(комунальні послуги та можливість отримувати субсидію залежать від того, скільки осіб зареєстровано в будинку). За таких обставин представник позивача просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщення.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, відзив на позовну заяву не подав, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи.

Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-281 ЦПК України за відсутності відповідача ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 являється власником житлового будинку в АДРЕСА_1 , який їй належить на підставі рішення Виноградівського районного суду від 22.09.2020 р. /справа №299/2712/20/ (а.с.17-19).

Також встановлено, що згідно з рішенням Виноградівського районного суду від 22.09.2020 р. шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано ( а.с.20-21).

У судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований у вказаному будинку.(а.с.23).

Згідно з довідкою сільського голови с.Олешник, Виноградівського району, Закарпатської області №02-10/676 від 20.07.2020 року відповідач ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , за вище вказаною адресою не проживає більше 10-ти років (а.с.14).

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 71 ЖКУ, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.1ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідност.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Конституцією України(ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 p., Першого протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11 до Конвенції"закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті316,317,319,321 ЦК).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач більше десяти років не проживає у належному позивачці на праві власності жилому будинку в АДРЕСА_1 , тобто понад встановлений законом строк, збереження права користування ним, поважних причин на проживання чи перешкод йому у користуванні таким, суду не надано.

За таких обставин, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України відповідач ОСОБА_2 є таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком.

Враховуючи викладене та той факт, що відповідач не проживає у спірному будинку понад шість місяців без поважних причин і втратив право на користування житловим будинком, то суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.223, 247,258,259,263-265, 280-281 ЦПК України, ст. ст. 150, 156, 162, 167 ЖК України, ст. 405 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Нечаєв В.В., задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим будинком в АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 840, 80 гривень (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК Українидо дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

ГоловуючийГ. І. Рішко