Номер провадження: 22-з/813/313/20
Номер справи місцевого суду: 520/5745/18
Головуючий у першій інстанції Салтан Л.В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М, Гірняк Л.А.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі: уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної Марини Анатоліївни, ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, відновлення попереднього становища, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування домоволодінням, виселення, -

встановив:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О., КП «Реєстраційна служба Одеської області», ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати недійсним договір №7063 купівлі-продажу майнових прав від 02 лютого 2018 року; визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відновити становище, що існувало раніше, а саме відновити реєстрацію права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

02 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування домоволодінням, виселення, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати такими, що втратили право користування та виселити відповідачів із домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про вступ у справу в якості третьої особи на стороні відповідача, також ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву, в якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просила вселити її до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Протокольними ухвалами Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено в клопотанні про залучення третьої особи, також відмовлено у заявах третьої особи.

Не погодившись з протокольною ухвалою суду про повернення позовної заяви третьої особи, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати.

Справа відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України була розглянута в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи(п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України повернення заяви позивачеві (заявникові)).

Постановою Одеського апеляційного суду від 02 липня 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково.

Протокольна ухвала Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року скасована, матеріали справи направлені для продовження розгляду до суду першої інстанції.

21 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася досуду з клопотанням про ухвалення додаткової постанови, в якій заявник просить ухвалити по справі додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений за подачу апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи клопотання про ухвалення додаткової постанови, дійшла до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що протокольними ухвалами Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено в клопотанні про залучення третьої особи, також відмовлено у заявах третьої особи.

Не погодившись з протокольною ухвалою суду про повернення позовної заяви третьої особи, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до квитанції № 23514765 від 31 жовтня 2019 року за подання апеляційної скарги на протокольну ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 02 липня 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково. Протокольна ухвала Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року скасована, матеріали справи направлені для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ОСОБА_1 звертаючись до суду з клопотанням про ухвалення додаткової постанови просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений за подачу апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В пункті 37 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року зазначено, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку, що суд апеляційної інстанції змінює розподіл судових витрат лише у випадку зміни рішення або ухвалення нового, не передаючи справи на новий розгляд. У разі скасування ухвали суду, передбаченої в ч. 1 ст. 353 ЦПК України і передачі справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи.

Оскільки, постановою Одеського апеляційного суду від 02 липня 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, а протокольна ухвала Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року скасована, з направленням матеріалів справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги на зазначене судове рішення, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи.

Отже, розподіл судових витрат, а саме судового збору, сплаченого 31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги на протокольну ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року, повинен бути здійснений Київським районним судом м. Одеси за результатами розгляду ним справи по суті.

На підставі вищезазначеного, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови не підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, підстав для ухвалення додаткової постанови апеляційного суду Одеської області від 02 липня 2020 року,апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі: уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної Марини Анатоліївни, ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, відновлення попереднього становища, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування домоволодінням, виселення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 04 листопада 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Л.А. Гірняк