Справа № 567/864/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Самолюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини звернувся ОСОБА_1 . Зазначає, що за рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20.02.2009 року з нього стягувались аліменти на утримання їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 24.01.2009 року до досягнення сином повноліття та посилаючись на те, що станом на 14.11.2018 свій обов`язок по утриманню дитини ним був виконаний повністю, а 15.11.2018 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір про сплату аліментів за яким вони узгодили подальшу сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який він виконував, але в подальшому ОСОБА_2 повторно пред`явила до виконання виконавчий лист за рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27.01.2009 року, у зв`язку з чим ДВС йому було нараховано заборгованість по сплаті аліментів, яка на час подання позову до суду становила 42111,72 грн.

Зазначаючи про те, що на даний час на його утриманні знаходяться ще дві дитини, а саме син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з матеріальним утриманням яких його матеріальне становище погіршилось, а також вказуючи на погіршення свого стану здоров`я, позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20.02.2009 з 1/2 до 1/6 частини всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 01.10.2018 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову відповідачкою суду не подано.

Інші заяви та клопотання від учасників справи не надходили.

Суд, розглянувши справу відповідно до ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що позивач і відповідачка є батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20.02.2009 встановлено, що судом було вирішено стягувати зі ОСОБА_1 на користь відповідачки по справі ОСОБА_7 аліменти на утримання їх сина ОСОБА_4 в розмірі 1/2 частини заробітку ОСОБА_1 .

Зазначене рішення виконувалось Володимир-Волинським міськрайонним відділом ДВС і 14.11.2018 року державним виконавцем за заявою стягувачки ОСОБА_2 постановою про повернення виконавчого документа стягувачу їй повернуто виконавчий лист про стягнення аліментів зі ОСОБА_1 . Водночас, з зазначеної постанови встановлено, що станом на 14.11.2018 року заборгованість зі сплати аліментів сплачена в повному обсязі.

З повідомлення від 26.05.2020 року та довідок від 26.08.2020 року Володимир-Волинського міськрайонного відділу ДВС та постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.02.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 повторно пред`явила до виконання виконавчий лист за рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області про стягнення на її користь зі ОСОБА_1 аліментів на утримання їх сина ОСОБА_4 в розмірі 1/2 частини заробітку ОСОБА_1 і станом на 01.05.2020 йому було нараховано заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 42111,72 грн. (62096,07 грн. станом на 01.08.2020).

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на погіршення свого стану здоров`я, посилаючись на виписку з медичної карти стаціонарного хворого №14894 Волинської обласної клінічної лікарні про перебування на стаціонарному лікуванні з 03.09.2015 року по 07.10.2015 року (діагноз «Інфільтрат лівого стегна»), консультаційний висновок зазначеного медичного закладу від 08.06.2018 року (діагноз «ІШД за змішаним типом») та МРТ поперекового відділу хребта (висновок «МР-картина дегенеративних змін поперекового відділу хребта (остеохондроз), задня циркулярна протрузія диска L2-L3, задня медіанна екструзія диска L5-S1) та довідку лікаря ОСОБА_8 від 27.07.2020 року про наявність захворювання: остеохондроз поперекового відділу хребта, протрузія дисків L2-L3, L3-L4, L5-S1, хронічна вертеброгенна радикулопатія з помірно вираженим больовим синдромом), а також на те, що він не отримує доходи та не одержує державних соціальних допомог і на необхідність утримання ще двох неповнолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

З рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15.02.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_11 про розірвання шлюбу та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 встановлено, що позивач дійсно має сина ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , а зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 встановлено, що позивач має на утриманні ще одну малолітню дитину сина ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20.09.2018 року встановлено, що з ОСОБА_1 з 21.04.2016 року стягувались аліменти на користь ОСОБА_11 на утримання їх сина ОСОБА_12 в розмірі 500 грн. щомісячно та зазначеним рішення аліменти в подальшому стягуються в розмірі 1000 грн. щомісячно до повноліття ОСОБА_10 .

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що наступного дня після подання відповідачкою до ДВС заяви про повернення виконавчого документа стягувачу (за рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20.02.2009 року), а саме 15.11.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було укладено договір про сплату аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за яким вони змінили розмір аліментів, які стягувались за рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20.02.2009 року та прийшли до згоди, що розмір аліментів, які будуть стягуватись з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 становитиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначеним договором було також визначено строк та порядок сплати аліментів в зазначеному розмірі, а саме те, що аліменти в такому розмірі сплачуватимуться ОСОБА_1 з 01.12.2018 року до досягнення сином повноліття.

Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Водночас, частинами другою та третьою статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі або за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, СК України визначено, що обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття може виконуватись добровільно або за рішенням суду.

В судовому засіданні встановлено, що з 24.01.2009 року обов`язок ОСОБА_1 по утриманню сина ОСОБА_3 виконувався шляхом примусового виконання органами ДВС рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20.02.2009 року.

В той же час, сторони 15.11.2018 домовились про подальше добровільне виконання ОСОБА_1 обов`язку утримувати сина ОСОБА_3 про що уклали відповідний письмовий договір, який посвідчили нотаріально.

За вказаним договором сторони визначили строк та порядок сплати аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та домовились про те, що аліменти в такому розмірі сплачуватимуться з 01.12.2018 року до досягнення сином повноліття.

Отже 15.11.2018 року сторони добровільно змінили розмір аліментів, які стягувались за рішенням Здоблунівського районного суду Рівненської області від 20.02.2009 року, які стягувались в період з 24.01.2009 року по 01.12.2018 року.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 повторно пред`явила до виконання виконавчий лист за рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області про стягнення на її користь з ОСОБА_1 аліментів на утримання їх сина ОСОБА_4 в розмірі 1/2 частини заробітку ОСОБА_1 .

Суд вважає, що такі дії ОСОБА_2 не відповідають вимогам закону, виходячи з наступного.

Згідно ст.189 Сімейного кодексу України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, в разі невиконання батьком (матір`ю) свого обов`язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби.

Тобто, стягнення аліментів за укладеним між сторонами договором відбувається у позасудовому порядку за виконавчим написом нотаріуса.

Відповідно до п. 4.16. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 р., зміст даної норми роз`яснюється нотаріусом при посвідченні договору про сплату аліментів на дитину з одночасним зазначенням про це у тексті договору у частині можливості стягнення аліментів у безспірному порядку на підставі виконавчого напису у разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором.

Зазначені вимоги закону при укладенні договору від 15.11.2018 року дотримані були, оскільки у п.5 договору передбачено, що у разі невиконання батьком своїх обов`язків за даним договором, аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік таких документів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.99 №1172 для одержання виконавчого напису з метою стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, оскільки згідно із ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, то у разі невиконання договору від 15.11.2018 року ОСОБА_2 мала б звернутися до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, який відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом, який підлягав виконанню органами ДВС.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскільки поданий ОСОБА_1 позов не стосується розміру аліментів, визначених договором від 15.11.2018 року, якими на даний час регулюються правовідносини щодо утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то в його задоволенні слід відмовити.

На підставі ст.191, 192 СК України, керуючись ст.5, 12, 13, 142, 211, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про зміну розміру аліментів, які стягуються за рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27.01.2009 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.11.2020.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.