Справа № 482/31/20
Номер провадження 2/482/240/2020

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Демінської О.І., секретар судового засідання Мозгова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИВ :

В січні 2020 року позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі ГУ ПФУ в Миколаївській області) звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії у зв`язку із втратою годувальника за період з 01.02.2018 року по 31.01.2019 року у сумі 10508,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 01.07.2016 року відповідач перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримувала пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

12.02.2018 року відповідач звернулася до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про продовження виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки вона навчається в Державному навчальному закладі «Миколаївське вище професійне училище технологій та дизайну». Розпискою повідомленням її було проінформовано, що про обставини, які можуть вплинути на пенсійне забезпечення, отримувач пенсії зобов`язаний повідомити орган, що призначає та виплачує пенсію.

Рішенням від 13.02.2018 року за №46 відповідачу було поновлено виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 01.02.2018 року по 30.06.2018 року.

25.09.2018 року відповідач звернулася до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про продовження виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки вона навчається в Державному навчальному закладі «Миколаївське вище професійне училище технологій та дизайну». Розпискою повідомленням її було проінформовано, що про обставини, які можуть вплинути на пенсійне забезпечення, отримувач пенсії зобов`язаний повідомити орган, що призначає та виплачує пенсію.

Рішенням від 25.09.2018 року за №46 відповідачу було поновлено виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 01.07.2018 року по 31.01.2019 року.

Після перевірки пенсійної справи щодо правильного застосування пенсійного законодавства по пенсіям одержувачів, які отримують пенсію у зв`язку з втратою годувальника та навчаються в учбових закладах на курсах цільового призначення, було встановлено, що оскільки відповідач навчалася в Державному навчальному закладі «Миколаївське вище професійне училище технологій та дизайну» третього атестаційного рівня на курсах цільового призначення з метою підвищення кваліфікації за вже набутою професією по закінченню яких видані сертифікати, то право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника вона не має, а тому є безпідставним отримання нею коштів за період з 01.02.2018 року по 31.01.2019 рік у сумі 10508,40.

Відповідачу було направлено лист від 15.07.2019 року щодо можливості добровільного повернення надміру виплачених сум пенсії, але станом на день звернення до суду з позовом, кошти відповідачем не повернуті.

Ухвалою суду від 02.03.2020 року відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання.

13.04.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача ОСОБА_1 , в якому вона просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю, необґрунтованістю та недоведеністю.

До відзиву на позов додано документ, що підтверджує направлення відзиву позивачу.

16.04.2020 року позивачем до суду надано відповідь на відзив, в якій просить позов задовольнити в повному обсязі.Позивачем подано відповідь на відзив.

До відповіді на відзив додано документ, що підтверджує направлення відповіді відповідачу.

23.04.2020 року до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив, в яких зазначає, що підставою для отримання пенсії по втраті годувальника є саме факт навчання за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, а не отримання документу встановленого зразка, який видається випускнику навчального закладу на підтвердження закінчення навчання. Крім того, доказів про набуття відповідачем 10508,40 грн. у результаті рахункової помилки позивача, а також недобросовісності відповідача матеріали справи не містять, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог. А тому просить у позові відмовити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримав і просив про їх задоволення

Представник відповідача адвокат Гусак О.М. у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та її представника, позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити.

У відповідності з вимогами ст. 223 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, відзив до суду подав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи позову, відзиву на позов, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області з 01.07.2016 року та отримувала пенсію у зв`язку із втратою годувальника, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

12.02.2018 року відповідач звернулася до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про продовження виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки вона навчається в Державному навчальному закладі «Миколаївське вище професійне училище технологій та дизайну», що підтверджується довідкою ДНЗ «Миколаївське вище професійне училище технологій та дизайну» за №112/18 від 09.02.2018 року.

Рішенням від 13.02.2018 року за №46 відповідачу було поновлено виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 01.02.2018 року по 30.06.2018 року.

Після завершення навчання відповідач отримала Сертифікат №2895/18 про проходження курсів цільового призначення «Стиль та образ у перукарському мистецтві» з професії: 5141 «Перукар (перукар-модельєр)» у ДНЗ «Миколаївське вище професійне училище технологій та дизайну», термін навчання з 01.02.2018р. по 27.06.2018р.

Крім того, 25.09.2018 року відповідач звернулася до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про продовження виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки вона навчається в Державному навчальному закладі «Миколаївське вище професійне училище технологій та дизайну» що підтверджується довідкою ДНЗ «Миколаївське вище професійне училище технологій та дизайну» за №604/18-3 від 11.09.2018 року.

Рішенням від 25.09.2018 року за №46 відповідачу було поновлено виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 01.07.2018 року по 31.01.2019 року.

Після завершення навчання відповідач отримала Сертифікат №3381/19 про проходження курсів цільового призначення «Візажне мистецтво» з професії: 5141 «Візажист» у ДНЗ «Миколаївське вище професійне училище технологій та дизайну», термін навчання з 01.09.2018р. по 31.01.2019р.

Позивач посилається на те, що після перевірки пенсійної справи щодо правильного застосування пенсійного законодавства по пенсіям одержувачів, які отримують пенсію у зв`язку з втратою годувальника та навчаються в учбових закладах на курсах цільового призначення, ГУ ПФУ в Миколаївській області було встановлено, що оскільки відповідач навчалася в Державному навчальному закладі «Миколаївське вище професійне училище технологій та дизайну» третього атестаційного рівня на курсах цільового призначення з метою підвищення кваліфікації за вже набутою професією по закінченню яких видані сертифікати, а не «диплом», як передбачено ст.. 16 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту, то право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника вона не має, а тому є безпідставним отримання нею коштів за період з 01.02.2018 року по 31.01.2019 рік у сумі 10508,40.

Відповідно до вимог ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, в тому числі, діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За ст. 50 цього Закону, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

Відповідно до ст. ст. 12, 81, ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що навчальним закладом, в якому навчалась ОСОБА_1 було надано дві довідки №112/18 від 09.02.2018 року та №604/18-3 від 11.09.2018 року із зазначенням дати початку і дати завершення навчання, після закінчення якого отримала Сертифікати про проходження курсів цільового призначення, що не оспорюється позивачем.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено отримання документу встановленого зразку, який видається випускнику навчального закладу на підтвердження закінчення навчання, а передбачено підставу для отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах до досягнення 23 років.

Доводи позивача щодо навчання відповідача ДНЗ «Миколаївське вище професійне училище технологій та дизайну» з метою підвищення кваліфікації за вже набутою професією нічим не підтвердженні, доказів матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Як слідує з правової позиції Великої Палати Верховного Суду в Постанові від 16.01.2019 року по справі №753/15556/15-ц, зобов`язання у зв`язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула таке майно за відсутності правових підстав.

Велика Палата Верховного Суду, вважає, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

У § 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Згідно вимог статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, саме позивач повинен довести, що відповідач надав завідомо неправдиві дані, які стали підставою для призначення пенсії.

В свою чергу, при поданні заяви до ГУ ПФУ, відповідач надав усі необхідні документи для встановлення наявності підстав для призначення пенсії, будь-яких доказів, які б свідчили про надання відповідачем завідомо неправдивих даних або зловживань з його боку, позивачем надано не було.

Враховуючи вищевикладене, вимоги діючого законодавства, суд вважає, що позивачем не доведено наявності будь-яких зловживань з боку відповідача, які могли б стати підставою для стягнення з неї отриманих сум пенсії по втраті годувальника за період з 01.02.2018 року по 31.01.2019 року, доказів про набуття відповідачем 10508,40 грн. у результаті рахункової помилки позивача матеріали справи не містять, на такі обставини сторони не посилаються, а тому вимоги позивача про стягнення коштів за цей період є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи,якому повне рішення не було вручене удень його проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другійстатті 358 цього Кодексу.

Рішення суду виготовлено 02 листопада 2020 року

СУДДЯ О.І.ДЕМІНСЬКА