Єдиний унікальний номер 741/348/20
Провадження № 2-о/741/38/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 27 листопада 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

позивача та її представника адвоката Яцуна В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цією заявою, мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 0221118 право на земельну частку (пай) розміром 4,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель, які перебували у колективній власності колишнього КСП ім. Мічурінець. ОСОБА_2 за життя склала заповіт, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 при житті ОСОБА_2 здійснював за нею догляд, допомагав по господарству, приносив продукти, ліки тощо, а після смерті організовував поховання і поминальні обіди, а тому в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 . Вона (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_3 першої черги за законом, спадщину прийняла, але отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221118 та було успадковане ОСОБА_3 після її смерті, не має можливості у зв`язку з тим, що останній не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а також відсутні документи, які б підтверджували факт вступу в управління та володіння спадковим майном померлої.

Заявник просила встановити факт, що:

- ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання заявник та її представник адвокат Яцун В.М. не з`явилися, представник подав заяву, в якій зазначив, що вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі.

У судове засідання представник заінтересованої особи Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

У зв`язку із неявкою 27 листопада 2020 року в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні, яке проводилося 9 вересня 2020 року свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дали показання про те, що ОСОБА_2 проживала без родини, її доглядав ОСОБА_3 із своєю дружиною, допомагали по господарству, приносили продукти, ліки, обробляли земельну ділянку, організовували поховання ОСОБА_2 та поминальні обіди.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи (а.с. 7) вбачається, що ОСОБА_2 за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 4,07 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель, які перебували у колективній власності колишнього КСП ім. Мічурінець, 20 серпня 1996 року на її ім`я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221118.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що 10 грудня 1996 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким свій будинок з надвірними будівлями і все майно, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла ОСОБА_3 , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 6).

Таким чином, в силу ст. 534 ЦК УРСР ОСОБА_3 , як особа, визначена у заповіті, має право на спадкоємство після смерті ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, що підтверджується повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 2376/01-17 від 19 травня 2020 року (а.с. 29).

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 доглядав за ОСОБА_2 , допомагав по господарству, приносив продукти, ліки, обробляв земельну ділянку, організовував поховання ОСОБА_2 та поминальні обіди, що підтверджується показаннями свідків.

Таким чином, ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, що підтверджується копією спадкової справи № 163/2010 до майна померлого ОСОБА_3 (а.с. 32-35).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Докази по справі суд визнає належними і допустимими, та такими, що підтверджують те, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення цього факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, так як дозволить їй успадкувати право на земельну частку (пай), яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221118 належало ОСОБА_2 та було успадковане після її смерті ОСОБА_3 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2

ОСОБА_1 позбавлена можливості в іншому порядку встановити зазначений факт.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , 1956 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв