Єдиний номер справи 488/3507/15-ц
Провадження 22-ц812/1598/20 Головуючий по 1 інстанції Селіщева Л.І.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2020р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Цуркан І.І.,

за участі: представників відповідачки ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2020р.

за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом,

встановила:

У серпні 2015р. АТ «Укрсиббанк» пред`явило позов до ОСОБА_3 про стягнення 16479,09 дол. США заборгованості за кредитом.

Позивач зазначав, що за укладеним 15 липня 2008р. з відповідачкою кредитним договором надав останній 11000 дол. США до 13 липня 2012р.

30 січня 2009р. до кредитного договору були внесені зміни, а саме кінцевий термін повернення кредиту продовжено до 15 липня 2022р., зменшено щомісячний платіж з 305 дол. США до 143,71 дол. США з наданням відстрочки по сплаті процентів за січень 2009р. у січні 2014р.

Відповідачка неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з чим станом на 24 червня 2015р. наявна заборгованість у розмірі 16479,09 дол. США, яка складається : 9829,39 дол. США - основний борг (тіло кредиту), 4497,89 дол. США - проценти за користування кредитом, 745,59 дол. США - пеня за несвоєчасне повернення основного боргу, 1406,22 дол. США - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом.

07 лютого 2013р. відповідачці направлено претензію про повернення всієї суми кредиту до 20 березня 2013р.

Оскільки відповідачка в досудовому порядку не виконала зобов`язання по кредитному договору, позивач просив стягнути з останньої 16479,09 дол. США.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2020р. позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ «Укрсиббанк» 16479,09 дол. США заборгованості за кредитним договором від 15 липня 2008р., яка складається: 9829,39 дол. США - основний борг (тіло кредиту), 4497,89 дол. США - проценти за користування кредитом, 745,59 дол. США - пеня за несвоєчасне повернення основного боргу, 1406,22 дол. США - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом.

В апеляційній скарзі представники відповідачки, посилаючись на незаконність рішення суду, просили його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право

вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та

сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього

Кодексу.

За правилами ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та неустойку за кредитом припиняється.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 15 липня 2008р. АТ «УкрСиббанк» уклало із ОСОБА_3 кредитний договір, за умовами якого надало останній 11000 дол. США під 14,50% річних за користування кредитними коштами (за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін нараховуються проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі), які вона зобов`язалась повертати ануїтетними платежами у розмірі 305 дол. США кожного місяця.

За порушення позичальником термінів погашення будь-яких грошових зобов`язань за кредитним договором (п.8.1) передбачена пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості за кожен день прострочення починаючи з 32 календарного дня.

У випадку не сплати позичальником чергового ануїтетного платежу більше ніж на місяць банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів (п.5.5., 12.1.) направивши позичальнику повідомлення (вимогу) і не усунення ним порушень протягом 31 календарного дня з дати одержання повідомлення (вимоги).

30 січня 2009р. до кредитного договору були внесені зміни, а саме кінцевий термін повернення кредиту продовжено до 15 липня 2022р., зменшено щомісячний платіж з 305 дол. США до 143,71 дол. США з наданням відстрочки по сплаті процентів за січень 2009р. у січні 2014р.

День сплати щомісячного платежу - 28 число кожного календарного місяця.

Згідно наданого банком розрахунку станом на 24 червня 2015р. за вказаним кредитним договором наявна заборгованість у розмірі 16479,09 дол. США, яка складається: 9829,39 дол. США - основний борг (тіло кредиту), 4497,89 дол. США - проценти за користування кредитом, 745,59 дол. США - пеня за несвоєчасне повернення основного боргу, 1406,22 дол. США - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом.

Враховуючи те, що факт наявності заборгованості відповідачки за основним боргом (тілом кредиту) позивачем доведено за допомогою даних по особовому рахунку, меморіальним ордерам (т.2 а.с.13-53,103-230), що узгоджується з даними довідки - розрахунку заборгованості, а відповідачкою не надано доказів про внесення платежів у більшому розмірі, суд дійшов до вірного висновку про наявність підстав для задоволення цієї вимоги.

Посилання в апеляційній скарзі відносно того, що кредитний договір не укладався, спростовуються підписаним сторонами кредитним договором від 15 липня 2008р., договором іпотеки від 15 липня 2008р., додатковою угодою до кредитного договору від 30 січня 2009р. (т.1. а.с.9-21), а помилки в нумерації договору не змінюють підстав виникнення правовідносин та на зарахування коштів сплачених позичальником.

Права позичальника як споживача при укладені кредитного договору не були порушені, що підтверджується, анкетою-заявою, графіком погашення заборгованості (т.1. а.с.127,305), підписаними відповідачкою в яких міститься повна інформація про умови кредитування, сукупну вартість кредиту

Що ж стосується не застосування судом положень ст.617 ЦК, то хвороба позичальника не належить до обставин випадку та непереборної сили, а тому відсутні підстави для звільнення її від відповідальності за порушення зобов`язання.

Стягнення боргу в іноземній валюті не суперечить ст.ст.192,533 ЦК, ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», ст.ст.2,47,49 Закону «Про банки і банківську діяльність», так як позичальник отримав кредит в дол. США (п.1.1. кредитного договору), а на здійснення такої діяльності кредитодавець мав відповідний дозвіл. Що узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 16 вересня 2015р. у справі №6-190цс15.

В той же час не можна погодитись у повній мірі з рішенням суду в частині стягнення процентів за користування кредитом та пені за несвоєчасне погашення основного боргу (тіла кредиту) та процентів за користування кредитом після закінчення строку кредитування.

Так, АТ «УкрСиббанк» використало своє право, передбачене п.5.5., 12.1. кредитного договору, ч.2 ст.1050 ЦК та звернулось у лютому 2013р. з вимогами до позичальника про погашення кредитної заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання вимоги.

Факт відправлення цієї вимоги за адресом позичальника підтверджується самим позивачем та доданим до позовної заяви поштовим повідомленням (т.1 а.с.22,23).

Таким чином, виходячи з того, що протягом 31 дня після дати отримання від позивача вказаної вимоги відповідачка не погасила кредитну заборгованість, то на 32 день, тобто 20 березня 2013р. змінився строк виконання основного зобов`язання.

За таких обставин станом на 20 березня 2013р. заборгованість по процентам за користування кредитом повинна складати 1573 дол. США дол. США, пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (тіла кредиту) -982,82 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредитом 1537,22 грн. дол. США.

З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду в силу п.4 ч.1 ст.367 ЦПК підлягає зміні в частині стягнення процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення основного боргу (тіла кредиту), пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та судових витрат з врахуванням часткового задоволення позовних вимог та апеляційної скарги відповідно на 71,11% та 28,89% і застосування взаємозаліку.

При цьому суд апеляційної інстанції на підставі ч.4 ст.367 ЦПК вийшов за межі доводів та вимог апеляційної скарги при перегляді рішення суду в цій частині у зв`язку із встановленням неправильного застосування норм матеріального права.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення норм процесуального права не можна визнати обґрунтованими, тому що справу було передано судді згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу 18 жовтня 2016р. (т.1 а.с.86), тобто до набрання чинності Закону №2147-у111 від 03 жовтня 2017р., розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з огляду на ціну позову не суперечить п.2 ч.6 ст.19 ЦПК, відбувався з викликом сторін, які мали можливість протягом більш ніж чотирирічного строку її розгляду надати всі необхідні докази, приймати участь в їх дослідженні та доведенні їх переконливості.

Керуючись ст.ст.367,374-376,382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2020р. в частині стягнення процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення основного боргу (тіла кредиту), процентів за користування кредитом та судових витрат - змінити тим самим задовольнивши позов Акціонерного товариства «Укрсиббанк» частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 1573 дол. США процентів за користування кредитом, 982,82 грн. пені за несвоєчасне погашення основного боргу (тіла кредиту), 1537,22 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів за користуванням кредитом та 985,24 грн. судових витрат.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 04 листопада 2020р.

Головуючий: Судді: