РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Прохоренко В.В., секретар Лещенко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 29.03.1997року між ОСОБА_1 та відповідачем був зареєстрований шлюб. На підставі договору дарування від 13.08.2002року подружжя набуло право власності на 45/100 частини домоволодіння, розташованого на земельній ділянці площею 678,4кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Зазначене домоволодіння складається із двох житлових будинків: лит. «А» - житловою площею 55,8кв.м., сіни літ. «а», сарай літ. «Г», туалет літ. «Е», 1/2 частина водопроводу, 1/2 частина огорожі №2; житловий будинок літ. «В»- житловою площею 36.2кв.м. при ньому є сарай літ. «Г», туалети літ. «Б, Е», споруда №1 і огорожа №2.

Чинним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 16.04. 2007року проведено розподіл домоволодіння та визначено порядок користування земельною ділянкою. Виділено у спільну власність ОСОБА_1 , ОСОБА_3 житловий будинок літ. «А», ворота №2, водопровід №1 загального користування, що складає 45/100 частини від загального домоволодіння.

Виділено у власність ОСОБА_4 житловий будинок літ. «В», водопровід №1, ворота №2 загального користування, що складає 55/100 частини від загального домоволодіння.

В загальне користування ОСОБА_1 , ОСОБА_3 виділено земельну ділянку площею 226кв.м., разом із будівлями із загальним виходом на АДРЕСА_1 . В загальне користування ОСОБА_4 виділено земельну ділянку площею 277кв.м. разом із будівлями із загальним виходом на АДРЕСА_1 .

Земельну ділянку площею 102кв.м. виділено в загальне користування співвласників.

Рішенням Херсонської міської ради проведена зміна назви вул. Шмідта на вул. Офіцерську.

Згідно проведеної паспортизації та інвентаризації житлового будинку літ. «А» від 18.07.2016 року житловий будинок складається із: приміщення вітальня житлова площею 24.6кв.м.; житлова площею 8,2кв.м.; житлова площею 23,0кв.м.; коридор 5,2кв.м.; санвузол 3.3кв.м.; котельня 1.4кв.м. Загальна площа будинку літ. «А» складає 65,7кв.м., житлова площа 55,8кв.м.

В період шлюбу подружжям було придбано наступне майно: автомобіль BMW -524,чорного кольору, 1989року випуску, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_3 ; комплект меблів кухонних; двоспальне дерев`яне ліжко; полуторне дерев`яне ліжко; кутовий диван; холодильник трьохкамерний «Gorenje»; електроплита «Gorenje»; кондиціонер; пральна машина «LG»; домашній кінотеатр «Самсунг»; телевізор «Тошиба»; двоконтурний обігрівач «Неrman».

14.02.2012року рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Відповідач тривалий час проживає в спільному житловому будинку з іншою жінкою, користується спільним майном та відмовляється вирішити питання про поділ майна в добровільному порядку.

ОСОБА_1 перебуває у відпустці до догляду за донькою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її утримання знаходиться також син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 і вона перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Позивач не має доступу до спільного сумісного майна, тому немає можливості провести його оцінку.

З огляду на викладене, норми ст.ст. 60,63,69-71 СК України, ст.ст.364,367,370 ЦК України з урахування збільшених позовних вимог позивач просила поділити майно яке належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та виділити їй в натурі 1/2 частину житлового будинку літ. «А», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити порядок користування земельною ділянкою площею 226кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля BMW -524,чорного кольору, 1989року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 зареєстрований 27.06.2006року, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спільного майна: комплект меблів кухонних; двоспальне дерев`яне ліжко; полуторне дерев`яне ліжко; кутовий диван; холодильник трьохкамерний «Gorenje»; електроплита «Gorenje»; кондиціонер; пральна машина «LG»; домашній кінотеатр «Самсунг»; телевізор «Тошиба»; двоконтурний обігрівач «Неrman». Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та просила поділити 45/100 частин домоволодіння літ. «А», по АДРЕСА_1 , яке належить по 1/2 частини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Виділити у власність ОСОБА_1 1/2 частини 45/100 частин домоволодіння літ. «А» по АДРЕСА_1 згідно першого варіанту висновку експерта №12 від 28.09.2017 року, а саме: коридор 1-а площею 2,3кв.м.вартістю 9305,00грн; кухню-їдальню 3-а - площею 8,1кв.м., вартістю 32 766,00грн.; житлову кімнату 4-а площею 9,8кв.м, вартістю 39642,00грн.; житлову кімнату 5 - площею 8,2кв.м, вартістю 33170кв.м.; туалет 6- площею 1,5кв.м., вартістю 6068,00грн; ванну 1-7 площею 2.04кв.м., вартістю 8252,00грн., загальною площею 31.94кв.м., вартістю 129 202,00грн., 1/2 частину навісу літ. «Ж» вартістю 16 506,0грн., 1/4 частину водопроводу №1 вартістю 780,0грн. 1/4 частини воріт №2 вартістю 388,00грн.

Виділити в користуванні ОСОБА_1 земельну ділянку площею 90,88кв.м, у тому числі під частиною житлового будинку літ. «А» з виходом через земельну ділянку загального користування на вул. Офіцерську згідно першого варіанту експертизи. В загальне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виділити земельну ділянку площею 44,25кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/2 частину середньої ринкової ціни автомобіля BMW -524,чорного кольору, 1989року випуску, кузов НОМЕР_1 на момент укладення договору купівлі-продажу від 20.12.2016року в розмірі 71 533,16грн., а також витрати за проведення експертизи в розмірі 2060,00грн.

Позивач в судове засідання не з`явилася надала повноваження представнику.

В останнє судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, на задоволенні позову наполягає з урахуванням уточнених в ході судового розгляду справи позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику.

В останнє судове засідання представник відповідача не з`явилася надала заяви про розгляд справи в її відсутність, позов не визнала в повному обсязі, у тому числі у зв`язку з пропуском позивачем строків позовної давності.

Суд враховуючи, належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання та подані заяви, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та їх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбу з 29.03.1997року, від шлюбу мають сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 13.08.2002року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали в дар належні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 45/100 частки домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 678,4кв.м. Вказане домоволодіння в цілому складається із двох житлових будинків: літ. А- житловий будинок, критий шифером, стіни цегляні, житлова площа 55,8кв.м.; літ. В житловий будинок, критий залізом, стіни кам`яні, бутові, житлова площа 36,2кв.м. При них є сарай, літ. «Г», туалети літ. «Б, Е» , №1 споруда, №2 огорожа(а.с.5-6 т. 1).

Чинним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 16.04.2007 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виділ в натурі частини домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою проведено розподіл домоволодіння. Виділено у спільну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житловий будинок літ. «А» вартістю 14 706грн., ворота №2, водопровід №1 загального користування вартістю 219грн., загальною вартістю 14 925,00грн. що складає 45/100 частини від загального домоволодіння.

Виділено у власність ОСОБА_4 житловий будинок літ. «В», водопровід №1, ворота №2 загального користування, що складає 55/100 частини від загального домоволодіння.

В загальне користування ОСОБА_1 , ОСОБА_3 виділено земельну ділянку площею 226,0кв.м., разом із будівлями із загальним виходом на АДРЕСА_1 . В загальне користування ОСОБА_4 виділено земельну ділянку площею 277,0кв.м. разом із будівлями, із загальним виходом на АДРЕСА_1 .

Земельну ділянку площею 102кв.м. виділено в загальне користування співвласників(а.с.8-9 т1).

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 14.02.2012року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано(а.с.19 т 1).

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 , як на підставу своїх позовних вимог, серед іншого, посилалася на те, що між сторонами не досягнуто згоди про спосіб виділення часток із загального майна, а спільне користування майном є неможливим в силу розірвання шлюбу та проживання відповідача в спірному житловому будинку з іншою жінкою.

Отже, між сторонами склалися правовідносини щодо поділу майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Статтею 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Статтею 370 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку встановленому статтею 364 ЦК України.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією.

Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд України у постанові від 03 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13 дійшов висновок, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній сумісній(частковій) власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

Крім того, Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року справі № 6-1443цс16 дійшов висновку, що «виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно».

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1ст. 81 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

Згідно з ДБН В.2.2-15-2005(з послідуючими змінами) "Будинки і споруди. Житлові будинки." у квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення - кухня, передпокій, санвузли, внутрішньоквартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення тощо (пункт 2.22). Площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 кв. м, в інших квартирах - не менше 17 кв. м. Мінімальна площа спальні на одну особу - 10кв.м, на дві - 14кв.м. Мінімальна площа кухні в однокімнатній квартирі - 7кв.м, у дво- та більше кімнатних - 8кв.м (пункт 2.24).

Відповідно до технічного паспорту на домоволодіння по АДРЕСА_1 , виданого фізичною особою - підприємцем ОСОБА_9 18.07.2016року житловий будинок літ. «А» має загальну площу 65,7кв.м., житлову 55,8кв.м. та складається: з вітальні площею 24,6кв.м.; житлової 8,2кв.м, житлової - площею 23,0кв.м., коридору площею 5,2кв.м, санвузла площею 3,3кв.м., котельні 1,4кв.м.(а.с.12-18 т.1).

28 вересня 2017року експертом ОСОБА_10 складено висновок № 12 судової будівельно-технічної експертизи житлового будинку літ. «А» по АДРЕСА_1 , який належить на праві спільної сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Зазначеним висновком експертом рекомендовано виділити одному із співвласників коридор площею 2,3кв.м, кухню - їдальню площею 8,1кв.м., житлові приміщення площею 9,8кв.м,та 8,2кв.м, туалет 1.5кв.м. ванну 2,04кв.м. Іншому співвласнику виділити коридор площею 2,8кв.м, душову площею 3,4кв.м, кухню - їдальню площею 14.3кв.м., житлове приміщення 11,9кв.м.

Експертом рекомендовано першому співвласнику розібрати кладки внутрішніх стін 0,9куб.м, встановити 3шт. дверних внутрішніх блоків, встановити 2 віконних блоки, другому співвласнику рекомендовано встановлення армованої цегляної перегородки, закладання прорізів 4,5 куб. м., штукатурку цементно-пісчаним розчином перегородки, закладання прорізів 93кв.м, розбирання кладки зовнішньої стіни 0,9куб.м., встановлення зовнішнього дверного блоку.

При цьому, експертом зазначено про необхідність співвласниками отримати звіт з огляду несучих конструкцій і стан мереж об`єкту реконструкції організацією, яка має інженера-проектувальника з кваліфікаційним сертифікатом Міністерства регіонального розвитку та ЖКГ відповідного виконавця окремих видів робіт, пов`язаних із створенням об`єктів архітектури згідно з Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Для улаштування двох квартир необхідно також виконати проектувальником з відповідним сертифікатом робочий проект реконструкції житлового будинку літ. «А» по АДРЕСА_1 і погодження з виконкомом міської ради на улаштування двох квартир.

Експертом рекомендовано для виділу в користування одному із співвласників в особисте користування земельну ділянку площею 90,88кв.м. другом співвласнику 90,87кв.м., у тому числі під частиною житлового будинку літ. «А». в загальне користування співвласників рекомендовано 44,25кв.м.(а.с.75-123т.1).

Оцінивши наданий експертом висновок №12 від 27.09.2017року суд дійшов висновку, що провести реальний розподіл спірного будинку між двома співвласниками з дотриманням будівельних норм неможливо, а запропоновані експертом варіанти реального поділу будинку, виходячи з конструктивних особливостей та планування, визначені з відхиленням від вимог ДБН.

Враховуючи наведене, зібраними у справі доказами, підтверджується відсутність технічної можливості реального поділу спірного домоволодіння і наявність для цього перешкод, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині виділу реально 1/2 частини домоволодіння літ. «А» по АДРЕСА_1 та визначення порядку користування земельною ділянкою за цією адресою.

Суд не приймає до уваги наданий відповідачем висновок №29 від 16.04.2018року, складений експертом Фесун Л.А. щодо збільшення частки ОСОБА_3 в спірному домоволодінні, у зв`язку з проведеною ним реконструкцією житлового будинку для поліпшення житлових умов, оскільки вказані обставини не були предметом та підставою позову, а суд відповідно до приписів ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною другою статті 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Звертаючись до з позовом про поділ майна подружжя та визнання за нею права власності на Ѕ частини спільного майна позивач, зазначала, що в період шлюбу з відповідачем ними було придбано наступне майно: автомобіль BMW -524, чорного кольору, 1989року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_3 ; комплект меблів кухонних; двоспальне дерев`яне ліжко; полуторне дерев`яне ліжко; кутовий диван; холодильник трьохкамерний «Gorenje»; електроплита «Gorenje»; кондиціонер; пральна машина «LG»; домашній кінотеатр «Самсунг»; телевізор «Тошиба»; двоконтурний обігрівач «Неrman». На підтвердження придбаного майна позивача надала довідку Головного регіонального сервісного центру в Херсонській області №6541 від 21.10.2016року про реєстрацію на ім`я ОСОБА_3 автомобіля BMW -524, державний номер НОМЕР_2 на підставі довідки-рахунку КІВ -387339 від 06.05.2006року, технічну документацію на побутову техніку та фотосвітлини знаходження майна в домоволодінні літ. «А» по АДРЕСА_1 (а.с.10-11,20-23т.1).

Відповідач заперечуючи проти позову доказів, які б спростовували доводи позивачки в цій частині не надав, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 12 , ч.1 ст.81ЦПК України є його обов`язком.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину спільного майна, а саме: комплект меблів кухонних; двоспальне дерев`яне ліжко; полуторне дерев`яне ліжко; кутовий диван; холодильник трьохкамерний «Gorenje»; електроплита «Gorenje»; кондиціонер; пральна машина «LG»; домашній кінотеатр «Самсунг»; телевізор «Тошиба»; двоконтурний обігрівач «Неrman».

Підлягають задоволенню також позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачки 1/2 вартості автомобіля BMW -524, чорного кольору, 1989року випуску, кузов НОМЕР_1 , реєстрацій номер НОМЕР_2 , який був відчужений ОСОБА_3 20.12.2016року за договором купівлі-продажу, що підтверджується довідкою Регіонального сервісного центру в Херсонській області №6541 від 11.02.2017року(а.с.136-137 т.1).

Відповідно до ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем відчуження ним автомобіля без згоди співвласника ОСОБА_1 .

За таких обставин, позивач як співвласник відчуженого без її згоди спільного майна має право на грошову компенсацію в розмірі 1/2 частини його вартості на момент реалізації майна.

Висновком №Вс-5 судової автотоварознавчої експертизи, складеним 24.05.2018року експертом ОСОБА_11 визначено, що середня ринкова ціна легкового автомобіля BMW -524, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 станом на момент укладення договору купівлі-продажу від 20.12.2016року складає 71533,16грн.(а.с.159-167 т.1).

Зазначений висновок сторонами не спростований, тому є належним доказом підтвердження вартості автомобіля на момент його відчуження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію 1/2 частину автомобіля в розмірі 35 766,58грн.(71 533,16 :2 = 35766,58).

Доводи відповідача про пропуск позивачкою строків позовної давності позбавлені правового обґрунтування, оскільки частиною першою ст. 70 СК України установлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Розірвання шлюбу не тягне за собою зміну правового статусу майна подружжя. Таке майно залишається їх спільною сумісною власністю. Тобто лише після вирішення питання про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, виділення конкретних часток кожному зі співвласників, таке майно набуває статусу спільної часткової власності чи особистої приватної власності.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, яку суд у відповідності до приписів ч.4 ст.263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат.

Документально підтверджені судові витрати за подання позовної заяви 551,20грн. та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 2060,66 грн., що підтверджується рахунком на оплату №941 від 05.04.2018року(а.с.157т.1), підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

На підставі викладеного, ст.ст.15,317,319,321,355,364,368-370ЦК України, ст.ст. 60, 68-70СК України, керуючись ст. ст.4-7,9-13, 76, 81, 89,110, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину майна, а саме: комплект меблів кухонних; двоспальне дерев`яне ліжко; полуторне дерев`яне ліжко; кутовий диван; холодильник трьохкамерний «Gorenje»; електроплита «Gorenje»; кондиціонер; пральна машина «LG»; домашній кінотеатр «Самсунг»; телевізор «Тошиба»; двоконтурний обігрівач «Неrman».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частину автомобіля BMW -524, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в розмірі 35 766, 58грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2611,86грн. із яких, 551,20 грн. витрати по сплаті судового збору та 2060,66грн. витрати за послуги експерта.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ 45/100 частини домоволодіння та реальний виділ в натурі 1/2 частини домоволодіння літ. «А» по АДРЕСА_1 та виділ в користування земельної ділянки, по АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В. Прохоренко