Справа № 183/4588/19
№ 2/183/982/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання права оренди земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 15 квітня 2008 року між Новомосковською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,2167 га, кадастровий номер :02:036:0010, промислового призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Договір оренди земельної ділянки укладено строком на 25 років, його державна реєстрація договору відбулась 09.06.2008 року, а строк дії договору закінчується 09 червня 2033 року.

На вказаній земельній ділянці розташовано нерухоме майно: пожежне депо, загальною площею 253,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 10.12.2012 року було укладено договір купівлі-продажу пожежного депо, розташованого за вищезазначеною адресою. В подальшому, 06 грудня 2016 року ОСОБА_4 придбав за договором купівлі-продажу у ОСОБА_3 зазначене нерухоме майно, яке 06 лютого 2017 року за договором дарування подарував своїй дружині ОСОБА_1 (позивачу).

Оскільки ОСОБА_2 , як особа з якою було укладено договір оренди землі, давно не є власником нерухомого майна, що знаходиться на земельній ділянці, яка є предметом договору оренди землі, ОСОБА_1 , набувши права власності на нерухоме майно, фактично стала орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. На теперішній час право розпорядження земельною ділянкою за межами населеного пункту віднесено до компетенції відповідача. Позивач зверталася до відповідача з проектом додаткової угоди про заміну сторін договору та внесення змін до договору оренди, проте відповідачем було відмовлено в укладенні додаткової угоди та запропоновано укласти новий договір оренди в загальному порядку. Тому, посилаючись на норми ч.1 ст.377 ЦК України, ст.120 ЗК України, позивач просить визнати за нею право оренди земельної ділянки 0,2167га (кадастровий номер :02:036:0010), розташованої за межами населеного пункту на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно Договору оренди земельної ділянки, укладеного 15.04.2008 року між Новомосковською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 ,який був зареєстрований Новомосковським відділом ДРФ ЦД ЗК 09.06.2008 року за №04-08-126-002718.

Ухвалою суду від 26 липня 2019 року відкрите загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач надав суду відзив на позов у якому зазначив, що відповідно до ч.1 ст.123 ЗК України рішення про надання земельних ділянок в оренду приймаються на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення, формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Тому позивач мала звернутися з відповідним клопотанням для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Крім того, згідно ч.5 ст.116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у користуванні громадян передаються у власність чи користування лише після припинення права користування ними в порядку, визначеному законом. Крім того, у відповідності до ч.8 ст.31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. На момент відчуження пожежного депо право оренди земельною ділянкою у попереднього власника ОСОБА_4 належним чином посвідчене не було, тому виникнення у позивача права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки. Тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що загальний порядок набуття у користування земельної ділянки, яка знаходиться під пожежним депо, на позивача не поширюється, оскільки норма ч.1 ст.123 ЗК України застосовується у випадку, коли земельна ділянка не перебуває на документально оформленому праві користування у інших осіб та у зв`язку з бажанням певної особи користуватися такою земельною ділянкою потребує такого оформлення присвоєння кадастрового номеру, виділення земельної ділянки в натурі, встановлення чітких меж та розміру тощо. У зв`язку з наявністю чинного договору оренди земельної ділянки з попереднім власником, для користування даною земельною ділянкою позивачу не потрібно заново отримувати дозвіл на розробку проекту землеустрою. Вимоги ч.5 ст.116 ЗК України щодо необхідності припинення права користування попереднього землекористувача на правовідносини сторін у цій справі не поширюються у зв`язку з наявністю на земельній ділянці нерухомого майна, яке є власністю позивача. Позивач має право саме на внесення змін до чинного договору оренди земельної ділянки, аби стати новим орендарем земельної ділянки та мати можливість повноцінно користуватися належним їй на праві приватної власності нерухомим майном. Але відповідач явно протиправно перешкоджає її законному праву.

У запереченнях відповідач зазначив, що розглядаючи заяву ОСОБА_1 про укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки відповідач діяв у спосіб, передбачений законом. Виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Зважаючи на ці положення новий власник не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2020 року закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувся з заявою у якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Вивчивши суть позовних вимог та заперечень проти позову, дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов з огляду на такі обставини.

Судом встановлено, що 15 квітня 2008 року між Новомосковською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,2167 га, кадастровий номер :02:036:0010, промислового призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованого Новомосковським відділом ДРФЦД ЗК про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі №4 вчинено запис від 09.06.2008 року за №04-08-126-002718 (а.с.18-20).

У п.2 договору оренди сторонами визначено об`єкт оренди: земельна ділянка загальною площею 0,2167 га під будівлями та спорудами, які належать орендарю на праві власності на підставі договору дарування від 03 серпня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Нговомосковського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №2110. Сторони визнали, що на зазначеній земельній ділянці розташоване пожежне депо загальною площею 253,8 кв.м.

Пунктами 6, 30 договору оренди землі, встановлено, що договір укладено на 25 (двадцять п`ять) років. Цей договір набирає чинності після підписання його сторонами та його державної реєстрації.

06 лютого 2017 року між ОСОБА_4 , як дарувальником з однієї сторони, та позивачем, як обдаровуваною з другої сторони, було укладено договір дарування, відповідно до якого позивач набула право власності на нерухоме майно: пожежне депо, загальною площею 253,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,2167га, кадастровий номер :02:036:0010 (а.с.11-12).

16.05.2019 року позивач надіслала до Дніпропетровської обласної державної адміністрації лист з проханням визнати за нею право Орендаря на земельну ділянку загальною площею 0,2167 (кадастровий номер :02:036:0010), яка розташована під нерухомим майном, що належить їй на праві приватної власності,та додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 15 квітня 2008 року (а.с.23-28).

Листом відповідача від 21.06.2019 року відповідач відмовив у внесенні змін до договору оренди землі, посилаючись на загальний порядок надання земельних ділянок державної та комунальної власності у користування (оренду), що встановлений статтями 123-124 з урахуванням статті 134 ЗК України (а.с.29-30).

Суд вважає, що відповідач такими діями не визнає права позивача, а тому вони підлягають судовому захисту з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Відповідно до ч.1,2 ст.120 Земельного Кодексу України, У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача..

Частиною 1 ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Крім того, у відповідності до ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Зі змісту наведених положень законодавства вбачається, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, право попереднього користувача земельною ділянкою припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, при цьому на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №910/20774/17, від 27.02.2019 у справі №913/661/17.

Також, суд враховує правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду у від 07.11.2018 р. у справі № 910/20774/17, у. п.24 якої зазначено, що після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки орендаря, у тому числі зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

При цьому Верховний Суд наголошує, що у разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі.

Враховуючи, що до позивача перейшло право власності на пожежне депо, розташоване на земельній ділянці, переданій в оренду попередньому власнику, проте позивач не має змоги належним чином оформити своє право користування земельною ділянкою, оскільки таке право не визнається відповідачем, суд приходить до висновку що вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права оренди земельної ділянки за договором, укладеним 15.04.2008 року .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання права оренди земельної ділянки, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право оренди земельної ділянки розміром 0,2167га (кадастровий номер :02:036:0010), розташованої за межами населеного пункту на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно Договору оренди земельної ділянки, укладеного 15 квітня 2008 року між Новомосковською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 09 червня 2008 року за №04-08-126-002718.

Стягнути з Дніпровської обласної державної адміністрації () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати понесені на сплату судового збору в сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Сорока.