Ухвала

12 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 535/764/18

провадження № 61-2798cк20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз», яка підписана представником Колодкою Артемом Володимировичем, на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 січня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природнього газу,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у липні 2018 року акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» (далі - АТ «Полтавагаз») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 57 481,66 грн та судових витрат.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 09 січня 2020 року, у задоволенні позовних вимог АТ «Полтавагаз» відмовлено.

07 лютого 2020 року засобами поштового АТ «Полтавагаз» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Колодкою А. В., на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 січня 2020 року. АТ «Полтавагаз» посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Пунктом 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» № 460-IX від 15 січня 2020 року, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України (у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги) для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 535/764/18 становить 57 481,66 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 535/764/18 є малозначною у силу вимог закону.

Крім того, АТ «Полтавагаз» у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, але має для товариства виняткове значення, оскільки впливає на формування сталої судової практики, що не уможливлює нормальну роботу товариства. Проте АТ «Полтавагаз» не обґрунтовує, в чому проявляється виняткове значення для нього цієї справи фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для АТ «Полтавагаз».

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги) за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови Полтавського апеляційного суду від 09 січня 2020 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України (у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги) суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга АТ «Полтавагаз» подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України (у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги),

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз», яка підписана представником Колодкою Артемом Володимировичем, на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 січня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природнього газу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар