Справа № 456/193/20
Провадження № 2-о/456/27/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий в порядку окремого провадження цивільну справу за спільною заявою подружжя ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Заявники звернулися до суду в порядку окремого провадження зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтували тим, що 25.04.2014 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину. Шлюбні відносини фактично припинені та спільне господарство не ведеться. Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, який проживатиме окремо, та розмір аліментів на дитину. За таких обставин, просять шлюб, укладений між ними, розірвати.

В судовому засіданні заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представник заявника ОСОБА_2 адвокат Найда І.А. заяву підтримали, просять суд шлюб розірвати.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно з ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 квітня 2014 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що у книзі реєстрації актів про одруження 25.04.2014 зроблено актовий запис №414.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно договору між батьками про визначення місця проживання дитини, участь у вихованні та сплату аліментів на дитину від 21.11.2019, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Вегерою Н.Б. та зареєстрований в реєстрі №3972, сторони досягли згоди щодо утримання та місця проживання спільної дитини.

При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору.

Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка.

Враховуючи викладене, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися у березні 2019 року, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам та дитини, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і повинен бути розірваним.

Керуючись ст.ст.10-13, 19, 76-82,247, 258, 259, 263-265, 268, 293, 354 ЦПК України, ст.ст. 109, 110 СК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя задоволити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 квітня 2014 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №414.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя В. Л. Бучківська