Справа № 473/3774/20
УХВАЛА

"06" листопада 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Ротар М.М., розглянувши заяву позивача ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №473/3774/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучерова Ганна Анатоліївна про визнання недійсним договору від 12.08.2020 року про розірвання нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 09.10.2018 року

встановив

в листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучерова Ганна Анатоліївна про визнання недійсним договору від 12.08.2020 року про розірвання нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 09.10.2018 року.

Ухвалою суду від 06.11.2020 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі.

Одночасно з позовною заявою позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 128,4 кв.м. та заборони відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та будь-кому іншому здійснювати будь-які дії, спрямовані на зміну прав власності на вказане нежиле приміщення та заволодіння зазначеним майно у будь-який спосіб, зокрема, шляхом звернення стягнення на зазначене нежиле приміщення в будь-якому порядку, передбаченому законодавством України.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01.07.2012 року між фізичною особо-підприємцем ОСОБА_1 та фізичною особо-підприємцем ОСОБА_5 (правонаступником якого згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.10.2018 року є ОСОБА_3 ) було укладено договір оренди нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на час звернення до суду ніким не скасований та не визнаний недійсним у судовому порядку. 09.10.2018 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , як продацями та ОСОБА_2 , як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу вказаного нежитлового приміщення.

14.11.2018 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області було відкрито провадження у цивільній справі №473/4414/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу від 09.10.2018 року та переведення прав та обов`язків покупця за вказаним договором купівлі- продажу на позивача.

12.08.2020 року відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , було укладено нотаріально-посвідчений договір про розірвання нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 09.10.2018 року.

Оскільки у вказаному договрі констатована беззаперечність переходу права власності на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 до ОСОБА_3 то існує можливість звернення ОСОБА_2 стягнення на зазанчене нерухоме майно у будь-якому порядку передбаченому законодавстом України.

Тому, оскільки позивач ОСОБА_1 має обгрунтовані побоювання, що такі дії будуть відповідачем вчинятися, просив задовольнити заяву про забезпечення позову.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Стаття 150 ЦПК України передбачає види забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, позивач ФОП ОСОБА_1 зазначає, що він є орендарем нежитлового приміщення площею 68 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 128,4 кв.м.

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначає, що в нього є обгрунтовані побоювання, що на вказане нерухоме майно може бути звернено стягнення з боку відповідача ОСОБА_2 , яка на сьогоднішній день є власником вказаного нежитлового приміщення відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником і не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. Заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення його прав. Тобто, припущення заявника що вищезазначене майно може бути відчужене відповідачем іншій особі на момент виконання рішення суду не доведене.

Таким чином, у зв`язку з тим, що позивач не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, суд вважає вимогу про забезпечення позову безпідставною, необґрунтованою, тому приходить до висновку про необхідність відмовити у забезпеченні позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-152 ЦПК України

постановив

Відмовити в задоволенні заяви позивача ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №473/3774/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучерова Ганна Анатоліївна про визнання недійсним договору від 12.08.2020 року про розірвання нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 09.10.2018 року

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя М.М. Ротар