ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

30 грудня 2020 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М., ознайомившись із апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 17 вересня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги з централізованого опалення,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17 вересня 2020 року позов Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги з централізованого опалення, задоволено частково.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, оскільки не відповідає вимогам п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, в частині відсутності доказів сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги, а також у зв`язку із порушенням строку на апеляційне оскарження рішення суду та відсутністю обґрунтування поважності причин пропуску пропущеного процесуального строку.

Відповідно п.п.6 п.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 1 листопада 2011 року (з подальшими змінами та доповненнями), судовий збір за розгляд апеляційної скарги на рішення суду становить 150% ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом, позивачем був сплачений судовий збір в сумі 1921 грн. (а.с.1, т.1).

Суд першої інстанції, частково, задовольняючи позовні вимоги АТ "Криворізька теплоцентраль", відповідно до задоволеним позовним вимогам стягнув з відповідача ОСОБА_1 на користь позивач судовий збір в розмірі 1210,23 грн. (а.с.81).

Отже, за розгляд апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір в сумі 1815,35 грн. (1210,23х1,5%) , який слід сплатити за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: УК у Шевченківському р-ні м.Дніпра/Шев.р/22030101

Код отримувача

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача:UA0004004

Код класифікації доходів бюджету : 22030101

Призначення платежу:*101,№ ідентифікаційного коду, або номер та серія паспорта, збір, за позовом АТ "Криворізька теплоцентраль", на рішення від 17.09.2020 по справі №214/8589/19, Дніпровський апеляційний суд (м.Кривий Ріг).

Оригінал квитанції слід надати на адресу суду апеляційної інстанції, розташованого за адресою: пр.Героїв підпільників (Дзержинського),31 м.Кривий Ріг.

Згідно ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Як видно з матеріалів справи, оскаржуване позивачем судове рішення ухвалено 17 вересня 2020 року, тоді як апеляційна скарга подана скаржником до суду апеляційної інстанції 08 грудня 2020 року, тобто з пропуском процесуального строку встановленого статтею 354 ЦПК України і скаржник, порушуючи питання про поновлення пропущеного процесуального строку не зазначає поважності причин пропуску строку, посилаючись лише на те, що справа розглянута без участі сторін. При цьому, навіть не вказує дату отримання оскаржуваного судового рішення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалів часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана з пропуском строку та в ній не зазначені поважні причини, які перешкоджали стороні оскаржити рішення суду у встановлені законом строки, подану апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для обґрунтування причин пропуску процесуального строку, а також надання доказів підтвердження сплати судового збору.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху для усунення зазначених недоліків та роз`яснити скаржнику, що у разі не усунення недоліків, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута (у разі несплати судового збору), а у разі, якщо причини для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнанні неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст.185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 17 вересня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги з централізованого опалення, залишити без руху, для чого надати строк, який не може перевищувати десяти днів з дати отримання копії ухвали, для усунення названих вище недоліків.

Попередити скаржника, що на випадок невиконання даної ухвали в установлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута, або буде відмовлено у відкритті провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.М. Бондар