Справа № 209/3190/20
Провадження № 2-з/209/55/20
УХВАЛА

05 листопада 2020 року суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Байбара Г.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 , про скасування відмови у вчинення нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, в якій просить: зобов`язати державного нотаріуса Другої кам`янської державної нотаріальної контори Астахову С.С. скласти акт опису спадкового майна; вжити заходів щодо встановлення місцезнаходження спадкового майна: автомобіля «Nissan Qashgai», 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ; укласти з нею договір на управління спадщиною; вжити інші заходи щодо охорони та збереження спадкового майна, передбачені діючим законодавством.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення її позову, в якій просить накласти арешт на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 , шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та на автомобіль «Nissan Qashgai», 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

На обґрунтування заяви посилається на те, що вона звернулася до суду з позовом до Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 , про скасування відмови у вчинення нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії. Враховуючи, що на цей час третьою особою у справі приховується спадкове майно - автомобіль Nissan Qashgai», 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , а також здійснюються перешкоди у відвідуванні квартири померлого батька, існує реальна можливість того, що на час ухвалення рішення у справі ОСОБА_2 здійсніть відчуження або інші дії з розпорядження спадковим майном. Посилаючись на статті 149, 150 ЦПК України, вказає, що цей вид забезпечення позову є найбільш ефективним і єдиним можливим для забезпечення майбутнього виконання судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливи виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як вбачається із позовної заяви, позивачкою заявлені позовні вимоги до державного нотаріуса Другої кам`янської державної нотаріальної контори, яку вона просить зобов`язати виконати певні дії щодо охорони спадкового майна.

Проте, серед доданих до позовної заяви та заяви про забезпечення позову документів відсутні докази на підтвердження того, що до складу спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 входять вказані у заяві об`єкти спадкування майнового характеру: квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль «Nissan Qashgai», 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , на які позивачка просить накласти арешт з метою забезпечення її позову.

Крім того, із позовної заяви та наданих до неї документів не вбачається існування спору між позивачкою та державним нотаріусом щодо вказаного у заяві майна, а позовні вимоги стосуються повноважень нотаріуса виконати ті чи інші дії.

В роз`ясненнях, викладених в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заява ОСОБА_4 про забезпечення її позову не містить обставин та відповідних доказів, які є підставою для вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивачки від можливих недобросовісних дій з боку державного нотаріуса, як відповідача у справі.

Також заявником не обґрунтовано, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання у подальшому потенційного рішення суду про зобов`язання нотаріуса вчинити певні дії та яким чином третя особа ОСОБА_2 , яка не є власником вказаного у позові майна, може відчужити або розпорядитися цим майном.

Враховуючи викладене, суд вважає не доведеним заявником, що невжиття визначених нею заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому, а також не доведена ефективність обраного способу забезпечення позову для поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль та квартиру.

Керуючись статтями 149, 150 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 , про скасування відмови у вчинення нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Г.А. Байбара.