Провадження №: 2/755/6529/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" листопада 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙН КОНСТРАКШИН ДЕВЕЛОПМЕНТ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

у с т а н о в и л а:

05.11.2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва разом з ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.08.2020 року про передачу справи на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва, надійшли матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙН КОНСТРАКШИН ДЕВЕЛОПМЕНТ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Ухвалою суду від 09.11.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, одночасно з поданням позовної заяви позивач подав заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом: заборони відповідачу, а також будь-яким іншим особам чинити позивачу будь-які перешкоди (в тому числі шляхом блокування проїзду, проходу тощо) у доступі до земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкту будівництва на ній; заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам чинити позивачу будь-які перешкоди у виконанні на вказаній земельній ділянці будь-яких будівельних робіт, завезення та вивезення будівельних матеріалів тощо; зобов`язати відповідача та всіх інших осіб надати вільний доступ позивачу до земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкту будівництва на ній і забезпечити вільну можливість виконання на даній земельній ділянці будівельних робіт.

Вимоги заяви мотивовано тим, що позивач є замовником будівництва на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , однак з 03.08.2020 року не може виконувати будівельні роботи через блокування легковими автомобілями проїзду до території будівельного майданчика. У зв`язку із цим позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування збитків з встановленого власника одного з автомобілів. Позивач має на меті припинення подальших порушень його законних прав та припинення протидії його законній господарській діяльності шляхом незаконного обмеження діяльності на будівельному об`єкті та обмеження доступу до нього. Позивач зазначає, що забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії відповідають предмету позову та водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи та забезпечення позивачу ефективного засобу правового захисту, за якого під час вирішення справи в суді щодо стягнення збитків розмір таких збитків не буде зростати.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, додатки до неї та матеріали справи, приходжу до висновку про те, що вказана заява не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 6, 7 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача спричинених збитків у розмірі 141500,00 грн.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У даному випадку заходи забезпечення позову, які просить вжити сторона позивача є неспівмірними із позовними вимогами та взагалі не відповідають предмету позову і застосування таких заходів забезпечення позову жодним чином не може забезпечити виконання рішення суду у разі повного або часткового задоволення позову, оскільки не має стосунку до стягнення грошових коштів у вигляді завданих збитків.

Крім того, на думку суду, заявлені представником позивача вимоги про забезпечення позову, в даному випадку взагалі не можна віднести до видів забезпечення позову, оскільки такі вимоги є фактично способами захисту у відповідності до положень ст. 5 ЦПК України та ст. 16 ЦК України і тому не можуть бути застосовані як вид забезпечення позову, враховуючи, що способи захисту визначаються позивачем у позовній заяві та мають розглядатись у позовному провадженні, результатом якого є прийняття відповідного рішення суду щодо заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙН КОНСТРАКШИН ДЕВЕЛОПМЕНТ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений 09.11.2020 року.

Суддя -