Справа № 703/1018/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретар судового засідання Кочеткова І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього рішенням суду від 24 квітня 2018 року в розмірі 1/4 частини всих видів заробітку на утримання доньки ОСОБА_3 .

Позовні вимог, мотивовані тим, що рішенням Смілянського міськрайонного суду від 24 квітня 2018 року, яке змінене Постановою апеляційного суду Черкаської області від 8 жовтня 2018 року з нього на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всих видів заробітку, починаючи з 12 березня 2018 року і до повноліття доньки.

Однак, після винесення рішення його син ОСОБА_4 почав навчатись та рішенням Смілянського міськрайонного суду від 20 січня 2020 року з нього на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на навчання сина ОСОБА_4 в сумі 1/6 частини всих видів його заробітку, починаючи з 5 серпня 2019 року і до закінчення навчання.

Оскільки він на даний час повинен сплачувати аліменти за двома рішеннями суду, а його матеріальний стан не дозволяє сплачувати аліменти у вазаних розмірах то змушений звернутись до суду із даним позов для зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 з 1/4 частини на 1/8 частину.

В судове засідання позивач не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, просила провести розгляд справи у її відсутність. Надала до суду відзив на позовну заяву в якому вказала, що позов не визнає та просила відмовити у його задоволенні. Зазначила у відзиві про те, що на її думку матеріальний стан жодним чинм не змінився після винесення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 та в зв`язку з тим, що він не заперечував проти стягнення з нього аліментів на навчання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини, вважає, що він погодився на вказані розміри часток аліментів та немає підстав для зменшення розміру стягуваних на разі аліментів на утримання доньки.

Дослідивши наявні в справі матеріали, врахувавши позицію сторін, викладену письмово, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач та відповідачка є батьками доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11 грудня 2013 року (а.с.5).

Рішенням Смілянського міськрайонного суду № 572/18 від 24 квітня 2018 року, зміненого Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 08 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 березня 2018 року і до досягнення нею повноліття (а.с.10-11,12-13).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02 червня 2001 року позивач є батьком сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкасьокї області № 703/3110/19 від 20 січня 2020 року позов ОСОБА_5 задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на навчання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05 серпня 2019 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23- х річного віку (а.с.20-21).

За ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, однією з підстав для зменшення розміру аліментів є зміна матеріального, сімейного стану, погіршення здоров`я платника аліментів.

Ч. 1 ст. 81 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач в позовній заяві зазначає, що його матеріальний стан на даний час погіршився, та став гіршим ніж був станом на момент винесення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , оскільки він на даний час повинен сплачувати аліменти не лише на її утримання а й на навчання сина ОСОБА_4 .

А тому просить суд зменшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 до 1/8 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Таким чином, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всих видів його заробітку (доходу) 24 квітня 2018 року, оскільки після цього рішенням суду від 20 січня 2020 року з позивача стягнуто аліменти ще й на навчання сина у розмірі 1/6 частини всих видів його заробітку (доходу), що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182 СК України).

Враховуючи, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів, матеріальний стан позивача, як платника аліментів, змінився та він утримує сина який начається, який нарівні з донькою ОСОБА_3 потребує належного матеріального забезпечення, а також враховуючи, що сторони мають рівні обов`язки з утримання дитини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, шляхом зменшення розміру стягнення аліментів з 1/4 частини заробітку (доходу) позивача до 1/6 частини щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання малолітньої дитини, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав малолітньої дитини в даному випадку.

Посилання відповідачки у відзиві на позовну заяву про те, що оскільки ОСОБА_1 визнав позов ОСОБА_5 та погодився платити аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається у розмірі 1/6 частини його заробітку підтверджує його можливість сплачувати аліменти у раніше визначеному позову на утримання доньки ОСОБА_3 , а його матеріальний стан жодним чином не зменшився, суд не приймає як доводи для відмови у позові.

Суд зазначає, що визнання позову є правом відповідача, передбаченим ЦПК України та жодним чином не може підтверджувати того факту, що ОСОБА_1 має змогу після винесення рішення 20 січня 2020 року сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі на утримання доньки ОСОБА_3 .

Так, суд приймає до уваги, заперечення відповідача щодо розміру, який просить суд зменшити позивач до 1/8 частини.

Та вважає, що задля рівності прав як неповнолітньої доньки ОСОБА_3 так і повнолітнього сина ОСОБА_4 , справедливим та розумним буде стягнення аліментів на утримання дітей в однакових розмірах 1/6 частини.

З огляду на вище наведене, позов підлягає частковому задоволенню.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» (заява № 39598/03 від 21 липня 2011 року) суд вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило - застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини також вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 182, 185, 183, 192 СК України, ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої по АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/572/18 від 24 квітня 2018 року, зміненого Постановою апеляційного суду Черкаської області від 8 жовтня 2018 року та стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частини його заробітку /доходу/, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої по АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 20 коп.

Виконавчий лист № 703/572/18 виданий на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2018 року - відкликати.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 грудня 2020 року.

Головуючий: В. О. Прилуцький