Справа № 525/1531/19
Провадження № 2/525/139/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.04.2020 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Хоролець В.В., при секретарі Хоменко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих з період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.
Згідно листа Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, який надійшов до суду 11.12.2019 року, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 07.06.2018 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Фактичне місце проживання невідоме (а.с.44).
Ухвалою Великобагачанського районного суду від 11.12.2019 року відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і судовий розгляд справи призначений на 05.02.2020 року (а.с.45). Копію позовної заяви з додатками направлено відповідачеві та встановлено строк для подання відзиву на позов.
В судове засідання представник позивача АТ «Приватбанк» Гребенюк О.С. не з`явився, він належним чином сповіщений про день і час розгляду справи; раніше подав клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи на підставі письмових доказів, вказав, що згідний на заочний розгляд справи (а.с.36).
З матеріалів справи вбачається, що за зареєстрованим місцем свого проживання відповідач ОСОБА_1 не отримує судову кореспонденцію Великобагачанського районного суду Полтавської області.
Так, в судове засідання 05.02.2020 року відповідач ОСОБА_1 не з`явилась, за зареєстрованим у встановленому порядку місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 вона не отримала судову кореспонденцію (позовну заяву з додатками; ухвалу суду та судову повістку) (а.с.50), однак в силу ст.128 ЦПК України вважається такою, що сповіщена про день і час розгляду справи; в судове засідання 12.03.2020 року відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явилась, причин неявки суд не повідомила, вона рекомендованим листом сповіщалася про день і час розгляду справи за адресою: АДРЕСА_1 , однак вказано, що даний адресат не проживає (а.с.а.с.58-59), однак в силу ст.128 ЦПК України вважається такою, що сповіщена про день і час розгляду справи; також вона вважається такою, що сповіщена належним чином згідно ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення на веб-сайті судової влади України (а.с.57); в судове засідання 17.04.2020 року відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явилась, причин неявки суд не повідомила, вона вважається такою, що сповіщена належним чином про день і час розгляду справи згідно ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення на веб-сайті судової влади України (а.с.64).
Враховуючи подану заяву позивача про розгляд справи у його відсутність та повторну неявку відповідача в судове засідання, суд розглядає справу з урахуванням положень ч.2 ст.247 ЦПК України.
Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять дні до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.
Згідно ухвали суду від 17.04.2020 року суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної цивільної справи.
Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.
14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про що вказано у копіях сторінок з виписки та статуту АТ КБ «Приватбанк» (а.с.а.с.30,31,32,33,34-35).
Пунктами Умов і правил надання банківських послуг встановлено порядок здійснення розрахунків за кредитом та відповідальність сторін, зокрема, відповідача за несвоєчасне погашення кредитних платежів за даним кредитним договором; також, встановлено право банку здійснювати нарахування процентів за користування кредитом, комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с.а.с.11-27).
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до п.п.2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Умов і правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно п.1.1.1.44 Договору (а.с.а.с. 11-27). Овердрафт короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.
Пунктами 1.1.1.67, 1.1.5.1, 1.1.5.2 договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору.
Згідно п.п.1.1.5.1,1.1.5.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку.
У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів банку» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору виконавши умови п.2.1.1.6.5 Договору.
На підставі п.2.1.1.3.1 Договору відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме погашення кредиту та процентів здійснюється наступними шляхами: 1). договірним списанням клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов1язань клієнта за цим договором (здійснювати договірне списання); 2). внесенням клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту.
Таким чином, у разі відсутності коштів на рахунках, відповідач здійснює погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Згідно до п.1.1.1.60 Договору мінімальний обов`язковий платіж розмір боргових зобов`язань відповідача, які щомісяця повинен сплачувати відповідач протягом терміну дії карти. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості клієнта.
Згідно п.2.1.1.2.9 у разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, у якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 договору.
У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1. договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.
У відповідності до ст.525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Статтями 526,527,530 ЦК України зазначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу.
Статтею 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Згідно ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до положень ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України).
Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Договір є обов`язковим для виконання (ст.629 ЦК України).
Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору (станом на 16.07.2019 року), оскільки він узгоджується з наявним кредитним договором (тобто умовами і правилами надання банківських послуг), матеріалами справи в їх сукупності і їм не суперечить.
Суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 не виконує умов кредитного договору №б/н від 12.12.2014 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (Умов і правил надання банківських послуг) і добровільно не погашає суму заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом, тому у суду є підстави для задоволення заявлених позовних вимог позивача у справі.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Поряд з цим, згідно частини 3 цієї статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог щодо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Враховуючи вищевикладене, положення ч.1 ст.131, ч.1 ст.141 ЦПК України та те, що позовні вимоги позивача АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» в сумі 1921 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.526,610,611,1048-1050,1052,1054 ЦК України, умовами кредитного договору №б/н від 12.12.2014 року (Умов і правил надання банківських послуг), ст.ст.4,11,12,13,76-80,81,83,89,128,133,141,223,247,259,263-265,268,273,279,280-283 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку тобто, роз`яснюється, що апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.
Сторонам по справі роз`яснити, що відповідно до п.3 Розділ XII Прикінцевих положень ЦПК України, строк апеляційного оскарження, який встановлений в рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Суддя В.В.Хоролець