Ухвала

Іменем України

29 грудня 2020року

м. Київ

справа № 592/11872/19

провадження № 61-19219ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу зі сплати аліментів та пені,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням уточнень, просила стягнути з останнього пеню за несплату аліментів на сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 12 листопада 2002 року по 28 серпня 2018 року у розмірі 80 456 грн 79 коп.

Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 22 травня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Сумського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 22 травня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 40 228 грн 39 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про виправлення описки у постанові Сумського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року, в обґрунтування якої зазначав, що апеляційний суд помилково стягнув з нього судовий збір, оскільки він є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому на підставі пункту 9 частини першої статті п`ятої Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати в усіх судових інстанціях.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Сумського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року залишено без задоволення.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що вирішене апеляційним судом питання розподілу судових витрат відносно ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю ІІ групи, тобто звільнений від сплати судового збору на підставі закону, у розумінні частини першої статті 269 ЦПК України не може вважатися опискою. Інакше, виправлення описки у запропонований заявником спосіб буде вважатися зміною судового рішення, що не допустимо.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Сумського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на те, що ним під час розгляду справи в судах попередніх інстанцій разом з відзивами надавалися копії посвідчень: ветерана війни - учасника бойових дій і особи з інвалідністю ІІ групи.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвал, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За правилами статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

Питання розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції врегульоване статтею 141 ЦПК України.

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_2 , рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 травня 2020 року в даній справі було скасовано, а позов задоволено частково. Відтак, на підставі статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат змінено, а саме: пропорційно до задоволених позовних вимог з ОСОБА_1 на користь держави стягнено 768 грн 40 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 1 152 грн 60 коп. судового збору за апеляційний перегляд справи.

Таким чином, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що вирішене судом питання розподілу судових витрат відносно ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю ІІ групи, тобто звільнений від сплати судового збору на підставі закону, у розумінні частини першої статті 269 ЦПК України не може вважатися опискою. Інакше, виправлення описки у запропонований заявником спосіб буде вважатися зміною судового рішення, що не допустимо.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному суді ні відповідач, ні його представник не надавали суду доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи. Копію відповідного посвідчення в суді апеляційної інстанції було подано лише із заявою про виправлення описки.

Наведені у касаційній скарзі доводи не заслуговують на увагу, оскільки оскаржувана ухвала апеляційного суду ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Керуючись частинами першою, четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу зі сплати аліментів та пені відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Жданова
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко