№ провадження 2/646/2188/2020
Справа № 646/6295/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2020 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Демченко С.В., розглянувши заяву адвоката Колобова Леоніда Вікторовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Онуфрієнко Юлії Миколаївни, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Самощенко Олена Анатоліївна про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Онуфрієнко Юлії Миколаївни, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Самощенко Олена Анатоліївна про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 23 листопада 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання.

28 грудня 2020 року від представника позивача - адвоката Колобова Л.В., який діє на підставі договору про надання правової допомоги, до канцелярії суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-якій особі у будь-який спосіб вчиняти будь-які реєстраційні дії направлені на відчуження спірного нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 та заборонити дії, пов`язані із зняттям з реєстрації усіх осіб, зареєстрованих в квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви посилався на те, що необхідність негайного забезпечення позову зумовлена тим, що наразі відповідач продав спірну квартиру та, у разі задоволення судом позовних вимог, невжиття заходів забезпечення позову унеможливить відновлення порушених прав позивача або для цього прийдеться докласти значних зусиль, часу та витрат.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, вважаю, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Заява про забезпечення позову подана після відкриття провадження у справі подана з дотриманням порядку, встановленого ч. 3 ст. 152 ЦПК України.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, №9 постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Наведене свідчить про те, що захист прав та інтересів позивача стане неможливими без вжиття заходів забезпечення позову, для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, у випадку задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має також брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що 16 березня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №PCL-CNL 700/524/2007, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. та зареєстрований в реєстрі за №1233, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав Закритому акціонерному товариству «ОТП Банк» у іпотеку належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 22 листопада 2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Онуфрієнко Ю.М. було проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 на ОСОБА_2 на підставі договору іпотеки №PCL-CNL 700/524/2007 від 16 березня 2007 року.

Крім того, відповідно до вказаної Інформації станом на 18 грудня 2019 року квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 05 грудня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А.

Наявні матеріали свідчать про те, що після проведення реєстрації права власності на спірне майно на ОСОБА_2 на підставі оскаржуваного рішення державного реєстратора, право власності на вказану квартиру набула ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 05 грудня 2019 року.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд вважає можливим задовольнити її частково, заборонивши вчинення реєстраційних дій, направлених на відчуження спірного нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті, оскільки існує ризик можливої подальшої перереєстрації права власності на спірне майно за іншою особою, що у разі задоволення позовних вимог може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

При цьому, суд відмовляє в задоволенні заяви в частині заборони дій, пов`язаних із зняттям з реєстрації усіх осіб, зареєстрованих у спірній квартирі, оскільки представником позивача не надано суду докази, яким саме чином вказана заборона забезпечить виконання рішення суду у разі його задоволення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149,150-153,157, 260-261 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву адвоката Колобова Леоніда Вікторовича про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та приватним, державним нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані з відчуженням двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

У задоволенні заяви в іншій частині - відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її підписання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 ;

Відповідач - державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Онуфрієнко Юлія Миколаївна, місцезнаходження: Сумська область, Недригайлівський район, сел. Коровинці, вул. Київська, буд.41;

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_3 ;

Третя особа - ОСОБА_3 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_4 ;

Третя особа - приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Самощенко Олена Анатоліївна, місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Повний текст ухвали складений та підписаний 29 грудня 2020 року.

Суддя С.В. Демченко