Cправа № 129/1640/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12.02.2020 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Опришка П.З.

секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Корець цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної державі, -

в с т а н о в и в:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної державі в розмірі 53 520 грн. та судових витрат по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у вересні 2017 року укладено договір з ГО «ВОЛОНТЕРСЬКИЙ РУХ «ПОКРОВА»», ідентифікаційний код юридичної особи 39563836 про проведення ремонту вантажного автомобіля ЗІЛ-ЗІ, шасі НОМЕР_2 автомобіль, згідно якого військова частина НОМЕР_1 зобов`язана була доставити в м. Острог Рівненської області на СТО для проведення ремонту та забрати вказаний автомобіль. В той час старший сержант ОСОБА_1 був направлений до військової частини НОМЕР_1 для проходження служби. Цього ж дня ОСОБА_1 як представник військової частини НОМЕР_1 забрав автомобіль з ремонту. Автомобіль був відремонтований та завантажений волонтерською допомогою продуктами харчування, теплим одягом, будівельними матеріалами. Рухаючись по маршруту Острог-Бердичів-Хмільник-Вінниця-Гайсин, неподалік села Гущинці Калинівського району Вінницької області в ямі був сильний перемет і автомобіль забуксував, маючи недостатні навички водій самостійно виїхати не зміг. Тому залишивши автомобіль, старший сержант ОСОБА_1 направився пішки до населеного пункту с. Гущинці. Не знайшовши допомогу направився на те місце де залишив автомобіль 3ІЛ-131. Однак, автомобіля на місці не було, сліди руху були присипані снігом. На протязі наступної доби ОСОБА_1 здійснював пошук автомобіля, однак пошуки результату не дали. Про те, що сталось старший сержант ОСОБА_1 нікому не доповів. Відповідно до витягу із наказу про результати службового розслідування № 371 від 20.04.2018 року було наказано надати можливість командиру відділення розвідувального взводу, розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_1 відшкодувати шкоду натуральним рівноцінним майном, а саме вантажний автомобіль 3ІЛ-131, 1988 року випуску до 25.04.2018 року ОСОБА_1 жодні заходи щодо відшкодування завданих збитків державі не вжив та не відшкодував шкоду натуральним рівноцінним майном.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав заяву з проханням розглянути справу за відсутності представника позивача, у заяві також зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання неодноразово не з`являвся, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи вчасно та належним чином. Жодних клопотань від відповідача не надходило.

Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача Військової частини НОМЕР_1 та відповідача ОСОБА_1 і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача у своїй заяві не заперечував проти такого вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, в силу вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що старшого сержанта ОСОБА_1 , відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №333 від 14.12.2017 року було призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 14 грудня 2017 року № 188 на посаду командира розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС-106182А, який прибув з Корецького районного військового комісаріату м. Корець, з 14 грудня 2017 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 370 від 20.04.2018 року було призначено службове розслідування по факту викрадення транспортного засобу ЗІЛ-131, військовий номер НОМЕР_3 .
Відповідно до акта про результати проведення службового розслідування від 20.04.2018 року встановлено, командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 з метою перевірки підготовки автомобільної техніки до виходу на 235 Рівненський полігону протитанковому артилерійському дивізіоні бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 було виявлено факт нестачі автомобільного базового шасі 31Л-131 шасі № НОМЕР_2 військовий номер НОМЕР_3 .
З пояснення командира протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 видно, що автомобільне базове шасі 3IJ1-131 шасі № НОМЕР_2 військовий номер НОМЕР_4 було отримане в підрозділі в липні 2016 року. Однак, технічний стан автомобіля не дозволяв належним чином виконувати завдання за призначенням, так як по документах АБШ ЗІЛ-131 відносився до III- ї категорії, а фактично був IV - категорії: двигун автомобіля під час роботи на різних режимах обертів колінчатого валу, димів, був утруднений запуск пуску та прогріві двигуна, а також під час руху машини постійно грівся; кабіна автомобіля частково корозією була зруйнована та ліва частина підлоги; кузов був пошкоджений та в деяких місцях прогнивший.
Військова частина НОМЕР_1 виконувала завдання за призначенням в зоні проведення АТО, тому було прийняте рішення щодо проведення ремонту силами волонтерських організацій Рівненської області, а саме ГО «ВОЛОНТЕРСЬКИЙ РУХ "ПОКРОВА", ідентифікаційний код юридичної особи 39563836, за домовленістю і договір втрачений в зоні проведення АТО) із представником вище вказаної організації ОСОБА_4 , який в свій час проходив службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_5 (військова частина НОМЕР_1 ) в період з 10.03.2015 року по 19.04.2016 рік.
Із письмових пояснень командира відділення розвідувального взводу, розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 встановлено, що в період з 10.03.2015 року по 19.04.2016 рік він проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_5 (військова частина НОМЕР_1 ) на посаді головного старшини, по звільненню з військової служби займався волонтерською діяльністю, разом з побратимами здійснювали ремонт військової техніки, забезпечували військовослужбовців продуктами харчування доставляючи їх в зону АТО.
У вересні 2017 року укладено договір з ГО «ВОЛОНТЕРСЬКИЙ РУХ «ПОКРОВА», ідентифікаційний код юридичної особи 39563836 про проведення ремонту вантажного автомобіля ЗІЛ-ЗІ, шасі НОМЕР_2 автомобіль, згідно якого військова частина НОМЕР_1 зобов`язана була доставити в м. Острог Рівненської області на СТО для проведення ремонту та забрати вказаний автомобіль. В той час старший сержант ОСОБА_1 був направлений до військової частини НОМЕР_1 для проходження служби. ОСОБА_1 як представник військової частини НОМЕР_1 забрав автомобіль з ремонту. Автомобіль був відремонтований та завантажений волонтерською допомогою продуктами харчування, теплим одягом, будівельними матеріалами. Рухаючись по маршруту Острог-Бердичів-Хмільник-Вінниця-Гайсин, неподалік села Гущинці Калинівського району Вінницької області в ямі був сильний перемет і автомобіль забуксував, маючи недостатні навички водій самостійно виїхати не зміг. Тому залишивши автомобіль, старший сержант ОСОБА_1 направився пішки до населеного пункту с. Гущинці, не знайшовши допомогу направився на те місце де залишив автомобіль 31Л-131. Однак автомобіля на місці не було, сліди руху були присипані снігом. На протязі наступної доби ОСОБА_1 здійснював пошук автомобіля, однак пошуки результату не дали. Про те, що сталось старший сержант ОСОБА_1 нікому не доповів. Старшому сержанту ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 було надано можливість добровільно відшкодувати шкоду натуральним рівноцінним майном, а саме вантажним автомобілем 31Л-131, 1988 року випуску до 25.04.2018 р., чого в добровільному порядку здійснено не було.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №204 від 21.08.2018 р. старшого сержанта ОСОБА_1 було звільнено наказом командира військової частини Аід 1619 (по особовому складу) від 18 серпня 2018 року №133-РС у запас відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за підпунктом «д» пункту другого частини п`ятої (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського складу), вважати, що справи та посаду здав і направлений для зарахування на військовий облік до Корецького РВК Рівненської області.
Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 243 від 23.06.1995 року визначено підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ним службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. За шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України.
Згідно з п. 2 цього Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршення або зниження його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкової виплати.
Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків, ч. 2 п. 1 вказаної статті відносить втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Враховуючи викладене, положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, інших осіб чи наслідком події. За містом зобов`язань, що виникають внаслідок збереження або набуття майна без достатньої правової підстави є право позивача на повернення безпідставно отриманого або збереженого майна і обов`язок боржника повернути безпідставно одержане майно.
Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 6 від 27 березня 1992 року з подальшими змінами) узагальнив практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, порядок якого встановлено статтею 1166 Цивільного кодексу України. В якому зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до Цивільного кодексу України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно вимог п. 24 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 р. № 243/95-ВР, оголошеної наказом Міністра оборони України від 14.08.95 р. №201.
Вищий за підлеглістю командир (начальник) перевіряє обгрунтованість притягнення винної особи до матеріальної відповідальності, а також розміру стягуваної суми.
У виняткових випадках, з урахуванням матеріального стану винної особи, її сімейних обставин тощо, розмір суми, що підлягає стягненню, може бути зменшено.
Розмір стягуваних сум у цьому разі не може бути меншим, ніж це передбачено пунктом 10 цього Положення.
Відповідно до п. 31 Положення, у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.
Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Вищезазначена стаття визначає загальні умови існування цивільно-правових зобов`язань, що виникають у зв`язку із так званим безпідставним збагаченням, тобто набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави.
Оскільки зобов`язання із безпідставного збагачення є загальною підставою для відновлення майнового стану осіб, норми ст. 1212 ЦК України мають велике значення для вирішення спорів, пов`язаних із відновленням майнового стану.
Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи.
Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завданні за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК з відповідача на користь Військової частини НОМЕР_1 підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1921 грн., сплачений при подачі позовної заяви.

Керуючись ст. ст.7, 12, 141, 268, 280-289, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:
Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) заборгованість у розмірі 53 520 (п`ятдесят три тисячі п`ятсот двадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Корецьким районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Опришко П.З.