З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
04 лютого 2020 року м.Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Морозова В.В
при секретарі Костроміній Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 .
Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Мошнівської сільської ради №198 від 10.05.2019 р. та технічним паспортом.
Згідно довідки Мошнівської сільської ради №197 від 10.05.2019 р. за ОСОБА_2 обліковується земельна ділянка 0,17 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцями майна є її чоловік та дідусь позивача ОСОБА_3 , а також її син та батько позивача ОСОБА_4 .
Однак, у 2006 році помер його батько ОСОБА_4 , а в 2007 році на території Дарницького району м. Києва було виявлено труп його дідуся ОСОБА_3 , що підтверджується листом-відповіддю на адвокатський запит від 07.06.2019 р.
Окрім позивача інших спадкоємців після смерті його бабусі, дідуся та батька немає, а він є єдиним спадкоємцем майна, яке належало його бабусі.
У передбачений законом строк, позивачем не було подано заяву про прийняття спадщини, оскільки на той час йому було лише три роки.
Родинні стосунки між позивачем та батьком підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Оскільки його батько ОСОБА_4 народився на території РФ, отримати дублікат свідоцтва про його народження, та таким чином підтвердити факт його родинних відносин з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є можливим. Водночас, даний факт в судовому засіданні можуть підтвердити свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
На даний час, з досягненням повноліття він фактично проживає у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , веде домогосподарство, сплачує за комунальні послуги, а отже фактично прийняв спадщину після смерті бабусі.
Однак, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 за час життя належним чином не зареєструвала домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , він фактично позбавлений можливості прийняти спадщину і змушений звернутися до суду із заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом на дане домоволодіння.
Враховуючи вищевикладене, просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та сином ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок (літ. А), прибудову (літ. аі), літню кухню (літ. Б), прибудову (літ 61) сарай (літ. 62), сарай-гараж (літ. В), погріб (літ. Г), ворота з хвірткою (№1), огорожа (№2), огорожа (№3), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
У судове засідання позивач не з`явився, проте від його представника на адресу суду надійшла заява про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву, заяв та клопотань не надходило, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.280 ЦПК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.09.2006 року серія НОМЕР_2 .
Згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі № 32902479 від 21.12.2012 року після смерті ОСОБА_4 у Черкаській районній державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 783/2012.
Відповідно до свідоцтва про народження від 06.03.2001 року, серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Мошни Черкаського району Черкаської області, батьком зазначено ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_7 .
У довідці Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 27.12.2019 року № 622/02-09 виданої ОСОБА_1 вказано, що померлий ОСОБА_4 1973 року народження був зареєстрований у АДРЕСА_1 , на день смерті крім нього у будинку проживав його батько ОСОБА_3 1944 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до свідоцтва про народження від 23.11.1962 року, серії НОМЕР_4 ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Решаново Голишманівського району Тюменської області, РСФСР.
Відповідно до свідоцтва про шлюб від 18.02.1981 року, серії НОМЕР_5 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце народження Тюменська область, уклала шлюб 25.03.1972 року з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце народження Якутськ та змінила прізвище на " ОСОБА_10 ".
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце народження - с. Решаново, Голишманівського району, Тюменської області Росія, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Мошни Черкаського району Черкаської області, про що свідчить актовий запис про смерть № 12 від 16.02.2004 року Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області.
Згідно з відомостями, які надійшли на запит суду з Черкаської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 у нотаріальній конторі не заводилась.
У довідці Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 10.05.2019 року № 198 вказано, що домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 згідно погосподарського обліку рахується за покійною ОСОБА_2 .
Згідно довідки КП "ЧООБТІ" від 31.07.2019 р. № 3432о, станом на 01.01.2013 року, право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 не зареєстровано.
Позивачем виготовлено технічний паспорт на вказане домоволодіння 26.06.2019 року.
Відповідно до листа-відповіді Черкаської районної державної нотаріальної контори №44/02-14 від 01.02.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння по АДРЕСА_1 за законом після смерті ОСОБА_4 , в зв`язку з тим, що з поданих позивачем документів неможливо встановити факт смерті ОСОБА_3 , факт родинних відносин ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , а також позивачем не надано правовстановлюючий документ на домоволодіння.
Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У відповідності до положень п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Те, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджується довідкою Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 27.12.2019 року № 622/02-09, свідоцтвом про шлюб від 18.02.1981 року, серії НОМЕР_5 .
Оцінивши усі наявні докази по справі, суд приходить до висновку, що вимога позовної заяви про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.
Встановлення факту, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 має юридичне значення та тягне за собою юридичні наслідки.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.
Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , право власності на який за життя померлою не зареєстровано.
Син ОСОБА_2 - ОСОБА_11 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за життя не прийняли спадщину після її смерті та померли.
В матеріалах справи відсутні дані, про наявність спору щодо спадкового майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 та про інших спадкоємців.
Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 про визнання за ним права власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11 який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 єобґрунтованою, підтвердженою належними доказами, а тому підлягає до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1217, 1218, 1222, 1276 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265, 280, 315, 319 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та сином ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок (літ. А), прибудову (літ. а1), літню кухню (літ. Б), прибудову (літ б1) сарай (літ. б2), сарай-гараж (літ. В), погріб (літ. Г), ворота з хвірткою (№1), огорожа (№2), огорожа (№3), які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: В. В. Морозов