ПОСТАНОВА

Іменем України

03 листопада 2020 року м. Кропивницький

справа № 383/701/20

провадження № 22-ц/4809/1405/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Дуковського О.Л.,

суддів - Дьомич Л.М., Письменного О.А.

Розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна Енергопостачальна компанія» на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2020 року, у складі головуючого судді Бондаренка В.В., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна Енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за використану електроенергію, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» (далі ТОВ «Кіровоградська обласна ЕК») звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за використану електроенергію в сумі 4957,71 грн.

У вказаній заяві заявник вказував, що між боржником та заявником не було досягнуто згоди відносно добровільної оплати боргу за надані послуги, а тому змушений звернутися із даною заявою про стягнення заборгованості.

Заявник посилається на те, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється на підставі публічного договору, що передбачено ст.ст. 633,634,641,642 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами «роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2020 року відмовлено у видачі судового наказу.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду ТОВ «Кіровоградська обласна ЕК» подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаргу мотивовано тим, що відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний здійснювати оплату за спожиті комунальні послуги, відсутність укладеного між виконавцем та споживачем відповідного договору не може бути підставою для звільнення від оплати спожитих послуг.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції послався на те, що заявником не дотримано вимог ст. 163 ЦПК України, оскільки заявником не було додано копію договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості з ОСОБА_1 .

Звернувшись із заявою про видачу судового наказу заявником було долучено до заяви публічний договір про постачання електричної енергії споживачу та Комерційну пропозицію у вигляді роздруківки з офіційного веб-сайту в мережі інтернет http:www.kresc.com.ua, а також роздруківку з балансу (особового рахунку) споживача та зазначено у заяві, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється на підставі публічного договору, що передбачений ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року.

Статтею 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються копії договору, укладеного в письмовій (в тому елі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Заявником не виконано вимоги вищевказаної статті.

Крім того, заявником не долучено до заяви будь-якого доказу про вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання.

Також, заявником не зазначено адресу, за якою надаються боржнику (споживачу) відповідні послуги, а також не надано доказів того, що боржник є власником житла за адресою надання послуг, чи є споживачем послуг за даною адресою, проживає за цією адресою та фактично користується послугами електропостачання, які надає заявник.

Суд правильно послався, що відкриття на ім`я ОСОБА_1 особового рахунку не є достатнім доказом виникнення права вимоги до нього.

Колегія судді, погоджується із висновком суду першої інстанції, що судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказана ухвала є законною та обґрунтованою, ухваленою на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» - залишити без задоволення.

Ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий О.Л.Дуковський

Судді Л. М. Дьомич

О.А. Письменний