Номер провадження: 22-ц/813/3143/20
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та відшкодування коштів, на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Аліної С.С. 13 червня 2019 року у м. Одеса, -

встановила:

У серпні 2018 року до суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до ФОП ОСОБА_1 , в якому просив розірвати договір підряду між ним та ОСОБА_1 на виконання артезіанської свердловини; стягнути з ОСОБА_1 на його користь збитки у розмірі 64 860 грн. та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

Свої?вимоги позивач обґрунтував тим,?що у ліпні 2017 року ОСОБА_2 домовився з ОСОБА_1 про будівництво артезіанської свердловини на питну воду для задоволення побутових потреб, у дачному будинку, розташованому у АДРЕСА_1 . Для виконання роботи, позивачем було передано ОСОБА_1 кошти у розмірі 1800 доларів США, що підтверджується розпискою. На багаточисельні запитання позивача щодо виготовлення артезіанки, відповідач повідомив, що для отримання питної води потрібно прокачувати багатою кількістю води, але після неприривного прокачування позивач так і не отримав питної води, а результат аналізу показав, що вода містить багато солей, та не може використовуватися як питна. Позивач повідомив про це ОСОБА_1 , який запевнив, що все переробить. Наприкінці травня 2018 року відповідач повідомив позивача, що приступає до роботи, однак зауважив, що у нього не має грошей і йому потрібно 28 000 гривень. Позивач перерахував на рахунок відповідача суму у розмірі 15 000 гривень про що свідчить виписка з банку, однак ОСОБА_1 так і не виконав взятих на себе зобов`язань щодо виконання робіт по виготовленню артезіанської свердловини. Позивач телефонував йому та вимагав повернення грошових коштів у зв`язку з невиконанням, робіт, після чого відповідач зник та перестав відповідати на телефонні дзвінки.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково.

Розірвано договір підряду між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на виконання артезіанської свердловини.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 збитки у розмірі 64 860 грн.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2114,40 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, судом першої інстанції не було належним чином повідомлено відповідача про дати, час і місце судових засідань у справі, чим порушено принципи рівності та змагальності сторін. Крім того, позивач не надав доказів заподіяння збитків та невиконання відповідачем умов договору.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вказано у рішенні суду, у ліпні 2017 року ОСОБА_2 домовився з ОСОБА_1 про будівництво артезіанської свердловини на питну воду для задоволення побутових потреб у дачному будинку, що розташований у АДРЕСА_1 .

У відповідності до п.1 ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.?

Позивачем було передано ОСОБА_1 кошти у розмірі 1 800 доларів США, що підтверджується розпискою.

Відповідач повідомив ОСОБА_2 , що для отримання питної води потрібно прокачати багату кількість води, але після неприривного прокачування позивач так і не отримав питної води, а результат аналізу показав, що вода містить багато солей, та не може використовуватися як питна. Позивач повідомив про це ОСОБА_1 який запевнив останнього, що все переробить. Наприкінці травня 2018 року відповідач повідомив позивача, що приступає до робіт, однак, зазначив, що у нього не має грошей і йому потрібно 28 000 гривень.

Крім того, згодом позивачем було перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 15 000 грн., що підтверджується квитанцією. На думку суду першої інстанції, ОСОБА_1 так і не виконав взятих на себе зобов`язань щодо виконання робіт по виготовленню артезіанської свердловини.

Однак, колегія суддів не може погодитись зі вказаним висновком суду, з наступних підстав.

Так, з тексту розписки від 11 липня 2017 року про отримання коштів вбачається, що відповідач отримав грошові кошти в сумі 1 800 доларів США за виготовлення свердловини. Тобто, правовідносини між стронами склались з приводу виготовлення саме свердловини на питну воду, а не з приводу виготовлення артезіанської свердловини.

Колегія суддів враховує, що для того, щоб видобувати підземну воду з артезіанської сверловини, особа має отримати відповідні дозвільні документи.

Забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти належать до спеціального водокористування (далі спецводокористування), яке здійснюється на підставі дозволу (ст. 48?та?49 Водного кодексу України).

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб (ст. 48 ВКУ).

Порядок погодження та видачі таких дозволів регулює Порядок видачі дозволів на спеціальне водокористування № 321. Відповідно до п. 2 цього Порядку, дозволи на спецводокористування видаються у разі використання води водних об`єктів:

1) загальнодержавного значення Радою міністрів АР Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями;

2) місцевого значення органом виконавчої влади АР Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із Радою міністрів АР Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Такі дозволи видаються вищезгаданими органами за заявкою водокористувачів з обґрунтуванням потреби у воді, яка погоджується (п. 3 Порядку № 321):

у разі використання поверхневих вод з Держводагентством;

у разі використання підземних вод з Держгеонадрами;

у разі використання водних об`єктів, віднесених до категорії лікувальних, з МОЗ.

Дозвіл видається протягом 30 календарних днів з дня подання в установленому порядку заявки. У ньому вказується термін його дії (від 3 до 25 років) та ліміт забору води.

Крім того, відповідно до пункту 3 Порядку державного обліку артезіанських свердловин, облаштування їх засобами вимірювання об`єму видобутих підземних вод, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2012 року N 963, Міністерством екології та природних ресурсів України було затверджено форму паспорта артезіанської свердловини та установлено, що ця Форма є обов`язковою до виконання всіма суб`єктами господарювання, які є власниками або користувачами земельних ділянок, у межах яких розташовані та експлуатуються артезіанські свердловини.

Позивачем не додано до позовної заяви передбачених законом дозвільних документів на виготовлення саме артезіанської свердловини, а тому не підтвердженим належними та допустимими доказами є той факт, що у ліпні 2017 року ОСОБА_2 домовився з ОСОБА_1 про будівництво артезіанської свердловини на питну воду для задоволення побутових потреб у дачному будинку, що розташований у АДРЕСА_1 .

Висновки санітарно-гігієничного дослідження води зі свердловини, розташованої у Одеській області, с. Кароліно-Бугаз, Дальницька сільська рада, масив 38, доводи позовної заяви не підтверджують, оскільки не є доказами того, що дана свердловина була виготовлена саме ОСОБА_1 .

Також колегія суддів враховує, що у апеляційній скарзі ОСОБА_1 заперечував факт виготовлення саме артезіанської свердловини однак визнав, що ним на земельній ділянці, належній ОСОБА_2 , було виготовлено одну свердловину на питну воду та згодом, навесні 2018 року, ще одну, за яку позивач частково сплатив грошові кошти відповідачу.

При цьому, позивачем не надано суду першої інстанції доказів неналежного виконання відповідачем роботи, матеріали справи не містять акту приймання-передачі виконаної роботи, з якого би вбачалось, які саме роботи були проведені відповідачем, і чи містять вказані роботи недоліки тощо. Із клопотанням про проведення судової експертизи для встановлення факту спричинення позивачу матеріальних збитків, та для визначення розміру таких збитків, ОСОБА_2 до суду першої інстанції не звертався.

Згідно ч.ч. 3,4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

А згідно ч.ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, за вимогами цивільного процесуального законодавства, суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого, суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Разом з тим, згідно вимог ЦПК України, учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та нести ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду справи судом першої інстанції були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи. Разом з тим, позивач не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог, зокрема, не надав доказів того, що між стронами був укладений договір на виготовлення саме артезіанської свердловини, не надав письмових доказів на підтвердження неналежного виконання відповідачем роботи з виготовлення свердловини, не заявив клопотання про призначення у справі експертизи щодо встановлення недоліків здійсненої відповідачем роботи та встановлення дійсного розміру матеріальних збитків тощо.

За таких обставин, колегія суддів, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що позивач не надав належні та допустимі докази того, що відповідачем були порушені його права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, доходить висновку про відмову в позові у даній справі.

Суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2019 року підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду, судові витрати, понесені відповідачем, які складаються із суми судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 305, 20 грн., необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. ч.1 ст. 369, 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та відшкодування коштів- відмовити.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1 , які складаються із суми судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 305, 20 грн., компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе