Справа №155/1400/20
Провадження №2/155/831/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Адамчук Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Горішненської сільської ради Горохівського району Волинської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з позовом до відповідача в якому просить встановити факт, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1978 року до дня його смерті, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визнати за нею в порядку спадкування за законом четвертої черги право власності на земельну ділянку загальною площею 1,06 га, яка розташована на території Горішненської сільської ради Горохівського району Волинської області, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №052522, як на спадкове майно ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотивує свій позов тим, що вона проживала разом з ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 з 1978 року до дня його смерті, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Фактично проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та побут. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Позивач є його спадкоємицею за законом четвертої черги, оскільки спадкоємці попередніх черг відсутні, прийняла спадщину, однак оформити її в нотаріальному порядку не може. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити.

Позивачка, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача, Горішненської сільської ради Горохівського району Волинської області., в судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з статтею 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Довідкою Горішненської сільської ради Горохівського району Волинської області за №781 від 04 грудня 2020 року стверджується, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю в АДРЕСА_1 та вели спільне господарство з 1978 року по 2010 рік.

Довідкою Горішненської сільської ради Горохівського району Волинської області за №781 від 08 вересня 2020 року стверджується, що спадкодавець ОСОБА_2 з 1970 року і до дня смерті постійно проживав в АДРЕСА_1 і нікуди на проживання не виїжджав. Проживав до дня смерті в цивільному шлюбі з ОСОБА_3 і її дочкою ОСОБА_1 . Спадкодавець до дня смерті був прикутий до ліжка, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 здійснювали постійний догляд за ним, здійснили його поховання. Заповіт ОСОБА_2 в сільській раді не посвідчувався, спадкоємицею після його смерті за законом є дочка цивільної дружини ОСОБА_1 . Остання прийняла спадщину шляхом спільного проживання.

З письмових заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що вони підтверджують факт, що ОСОБА_2 дійсно визнавав ОСОБА_1 своєю дочкою, а вона визнавала його своїм батьком і проживали разом з 1978 року по 2010 рік.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 вересня 2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 було відмовлено.

Відповіддю Горохівської державної нотаріальної контори №01-09/825 від 28 жовтня 2020 року стверджується, що спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 не заводилась.

Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №052522, ОСОБА_2 належала земельна ділянка відповідних розмірів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_2 з 1978 року до дня його смерті, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його спадкоємцем за законом четвертої черги, прийняла спадщину.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи вищевикладене, те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем, а також визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом четвертої черги в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними та допустимими, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 247, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, ст.ст.392, 1217, 1218, 1222, 1258, 1264 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1978 року до дня його смерті, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом четвертої черги на земельну ділянку загальною площею 1,06 га, яка розташована на території Горішненської сільської ради Горохівського району Волинської області, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №052522, як на спадкове майно ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий