н/п 2/490/3490/2020 Справа № 490/5434/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі судового засідання Дудник Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Чорна Людмила Сергіївна про визнання спадкоємця стороною договору купівлі-продажу нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить суд визнати ОСОБА_2 продавцем замість ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу цілого житлового будинку із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 укладеним 29.11.2019 року між ОСОБА_1 , з однієї сторони та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , від імені якого при підписанні договору купівлі-продажу діяла ОСОБА_5 на підставі довіреності від 26.11.2019 року посвідченої Чорною Л.С. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, яка зареєстрована в реєстрі за № 1434, 1435, з другої сторони, який посвідчений 29.11.2019 року Чорною Л.С. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1476; зобов`язати приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Чорну Людмилу Сергіївну або будь-якого іншого державного реєстратора вчинити реєстраційну дію щодо реєстрації права власності ОСОБА_1 на цілий житловий будинок із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.11.2019 року між нею та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 укладений договір купівлі-продажу цілого житлового будинку із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 , який посвідчений ПН ММНО Чорною Л.С. та зареєстрований в реєстрі за № 1476. ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві помер ОСОБА_4 , спадщину після його смерті прийняла його донька ОСОБА_2 . У зв`язку з вказаним, вона не мала можливості виконати умови договору купівлі-продажу зазначеного житлового будинку із господарськими та побутовими спорудами у встановлений договором строк. 13.07.2020 року вона провела повний розрахунок зі стороною договору купівлі-продажу, а саме з ОСОБА_3 . В серпні 2020 року вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про проведення державної реєстрації її прав власності на зазначений будинок, і нотаріусом відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення та захисту її майнових прав.

Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В минулому судовому засіданні підтвердила, що отримала повний розрахунок замість померлого батька та визнає вимоги позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Третя особа надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, в силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

29 листопада 2019 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , від імені якого діє ОСОБА_5 (далі - Продавці) та ОСОБА_1 , (далі - Покупець) що діє за згодою подружжя ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до якого продавці передають у власність кожен по 1/2 частці житлового будинку з відповідною часткою прилеглих до неї господарських та побутових будівель та споруд - в цілому житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, а покупець приймає у власність житловий будинок з відповідною часткою прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , і зобов`язується оплатити його вартість за ціною та на умовах, встановлених у цьому договорі, який посвідчений приватним нотаріусом ММНО Чорною Л.С. за реєстровим №1476.

Відповідно до п. 2.3 договору купівлі-продажу, за домовленістю сторін договору, продаж житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами вчинено за 436 320,00 грн., з яких: 351 480,00 грн. позивач сплатив продавцю та представнику продавця у відповідних частка у праві відчужуваного майна до підписання цього договору, а решту 72 720,00 грн. покупець зобов`язався сплатити продавцям (представнику продавця) у відповідних частка у праві відчужуваного майна в строк до 22.05.2020 року.

Відповідно до п. 3.3.3 договору купівлі-продажу, право власності на житловий будинок із господарськими та побутовими спорудами, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 334 ЦК України, виникає у покупця з моменту державної реєстрації цього права та відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності проводиться шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором на нерухоме майно-нотаріусом, що посвідчив цей договір купівлі-продажу після повного розрахунку за проданий житловий будинок із господарськими та побутовими спорудами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина.

Спадкоємцем після його смерті є його донька ОСОБА_2 , яка звернулася до приватного нотаріуса Монастирищенського районного нотаріального округу Черкаської області з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №28/2020, інші спадкоємці в установлений законом строк з заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Згідно Розписки від 13.07.2020 р., ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 36 000,00 грн., що еквівалентно 1500 дол. США.

Відповідно до нотаріально-посвідченої приватним нотаріусом ММНО Чорною Л.С. заяви ОСОБА_3 від 13.07.2020 р., останній підтвердив факт повного (розрахунку) отримання від ОСОБА_1 грошей в сумі 36 360,00 грн., як повний розрахунок за продану 1/2 частку житлового будинку за АДРЕСА_1 .

Згідно роз`яснення про відмову приватного нотаріуса ММНО Чорної Л.С. від 13.08.2020 року, не можливо провести державну реєстрацію права власності на вищевказаний житловий будинок, оскільки ОСОБА_4 не мав можливості отримати розрахунок у зв`язку зі смертю.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Статтею 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

З аналізу ст. ст. 512, 513 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», Наказу Міністерства юстиції України «Про порядок вчинення нотаріусами України нотаріальних дій» (в частині оформлення спадщини) видно, що єдиним документом, який свідчить про заміну кредитора у зобов`язанні станом на сьогодні чинне законодавство визнає саме правочин, укладений із дотриманням відповідної форми та змісту згідно ст. 513 ЦК України.

У ч. 2 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», відповідно до якої державний реєстратор під час вчинення реєстраційної дії встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу, або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням додержавного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Враховуючи те, що позивач провела розрахунок відповідно до умов договору купівлі-продажу від 29.11.2019 року зі усіма спадкоємцями сторони договору ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати сплачені при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Чорна Людмила Сергіївна про визнання спадкоємця стороною договору купівлі-продажу нерухомого майна- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 продавцем замість ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу цілого житлового будинку із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 укладеним 29.11.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , від імені якого при підписанні договору купівлі-продажу діяла ОСОБА_5 на підставі довіреності від 26.11.2019 року посвідченої Чорною Л.С. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, яка зареєстрована в реєстрі за № 1434, 1435, з другої сторони, який посвідчений 29.11.2019 року Чорною Л.С. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1476.

Зобов`язати приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Чорну Людмилу Сергіївну вчинити реєстраційну дію щодо реєстрації права власності ОСОБА_1 на цілий житловий будинок із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Гуденко