г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3382/19
Номер провадження 2/213/194/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Алексєєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Шпільки Т.С., Васильєвої Є.В., Бабейкіної Н.О.,

представників позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідача - Балян А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Первинної профспілкової організації "Незалежна профспілка гірників України в приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», третя особа, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до первинної профспілкової організації "Незалежна профспілка гірників України в приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», третя особа, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», про визнання незаконним та скасування рішення. В обґрунтування позову зазначив, що 15 серпня 2019 року на адресу приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» надійшла вимога №12/08/01-19 від 12 серпня 2019 року від первинної профспілкової організації «Незалежної профспілки гірників України в приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про розірвання трудового договору (контракту), адресована Наглядовій раді ПРАТ «ІНГЗК». Відповідно до протоколу №12-08-19 від 12 серпня 2019 року засідання профспілкового комітету (Ради голів) профспілки первинна профспілкова організація незалежної профспілки гірників України приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», під час засідання первинної профспілкової організації «Незалежної профспілки гірників України в приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» були розглянуті питання низки порушень трудового законодавства і колективного договору з боку генерального директора ПРАТ «ІНГЗК», в результаті чого було прийняте рішення вийти з вимогою до наглядової ради ПРАТ «ІНГЗК» про розірвання трудового договору (контракту) з генеральним директором ПРАТ «ІНГЗК» ОСОБА_3 .

Вказує, що він є керівником ПРАТ «ІНГЗК» та не згоден з вимогою відповідача і вважає рішення, що викладене в протоколі №12-08-19 від 12 серпня 2019 року незаконним, а факти порушень, викладені у протоколі такими, що не відповідають дійсності. Щодо порушення п. 1.16 Колективного договору та ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», а саме ненадання профспілковому комітету безкоштовно приміщення для роботи та проведення зборів працівників, які є членами професійної спілки, з усім обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням та транспорту, зазначає, що відповідач звертався до ПРАТ «ІНГЗК» з листом №14/1 від 14 грудня 2018 року (отримано 17 грудня 2018 року), відповідно до якого, просив надати приміщення для роботи та проведення зборів працівників, які є членами професійної спілки, з усім обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням і транспорт. В той же час, на його думку, відповідач безпідставно покладає відповідальність за ненадання йому всього, що передбачено п. 1.16 Колективного договору та ст.42 Закону «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» на нього, оскільки листом №18/15356 від 22 грудня 2018 року від імені ПРАТ «ІНГЗК» відповідачу було запропоновано з метою уникнення непорозумінь конкретизувати вимоги до приміщення (площа, місцезнаходження, порядок та час доступу до нього, види і кількість обладнання та ін.) та транспорту та повідомити їм для добору та подальших дій стосовно обговорення, та, у випадку досягнення домовленостей подальшого оформлення.

Зазначена пропозиція свідчить як про сприяння з боку ПРАТ «ІНГЗК» створенню належних умов для діяльності профспілкової організації, як це передбачено чинним законодавством, так і про відсутність будь-яких перешкод для цього, оскільки підприємству невідомо, які саме ресурси та в яких обсягах, з передбачених чинним законодавством, необхідні відповідачеві для належного функціонування. Вважає зазначену позицію обґрунтованою, оскільки чинним законодавством не встановлено конкретних вимог до приміщення, обладнання та ін., а також транспорту, що мають бути надані профспілці. Незважаючи на направлену пропозицію, на адресу ПРАТ «ІНГЗК» не надходило будь-яких письмових відповідей або усних звернень з боку відповідача або його представників.

Повторно з зазначеним проханням про надання приміщення та ін. відповідач звернувся до ПРАТ «ІНГЗК» листом №29/07/02-19 від 29 липня 2019 року (отримано 31 липня 2019 року), на який 07 серпня 2019 року ПРАТ «ІНГЗК», разом з документами, що вимагав відповідач, було надано аналогічну відповідь.

Позивач вважає, що з боку ПРАТ «ІНГЗК» та його особисто, як керівника підприємства, порушень чинного законодавства та положень колективного договору не було.

Стосовно порушення п. 1.21 Колективного договору та ст. 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», а саме неперерахування коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу, позивач вказує, що починаючи з моменту створення відповідач не звертався до ПРАТ «ІНГЗК» з будь-якими листами стосовно перерахування йому вказаних коштів. В той же час, приймаючи до уваги те, що законодавець чітко встановив конкретні цілі, на які повинні бути використані зазначені кошти, а саме культурно-масова, фізкультурна та оздоровча робота, просто одного факту наявності первинної профспілкової організації на підприємстві недостатньо для автоматичного перерахування зазначених коштів. В той же час статтею 44 Закону України «Про профспілки їх права та гарантії діяльності» не встановлено будь-якого конкретного строку або періоду для перерахування коштів профспілкам, що у сукупності з відсутністю факту звернення до ПРАТ «ІНГЗК» виключає і факт порушення. Зазначена правова норма надає сторонам Колективного договору можливість встановити конкретний розмір відрахувань саме у Колективному договорі. Відповідно до п. 1.21 Колективного договору ПРАТ «ІНГЗК» зобов`язане перераховувати кошти профспілковому комітету на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу в розмірі не менше ніж 0,5% від фонду оплати праці Товариства щомісячно згідно узгодженого кошторису по виділеним коштам, однак, будь-яких доказів щодо наявності погодженого кошторису, який є підставою для щомісячного перерахування коштів, чи звернення відповідача до ПРАТ «ІНГЗК» з ініціативою про його затвердження, в Протоколі не наведено.

Стосовно порушення вимог ст. 45 Закону України «Про профспілки їх права та гарантії діяльності», а саме ненадання в тижневий термін на запити відповідача №14/1 від 14 грудня 2018 року та №29/07/02-19 від 29 липня 2019 року копій Колективного договору з додатками до нього, вказує, що ч. 1 ст. 45 Закону України «Про профспілки їх права та гарантії діяльності» вимагається від роботодавця в тижневий термін надавати на запити профспілок, їх об`єднань інформацію, яка є в їх розпорядженні, з питань умов праці та оплати праці працівників, а також соціально-економічного розвитку підприємства, установи, організації та виконання колективних договорів і угод. ПРАТ «ІНГЗК» у строк, встановлений зазначеною нормою, було направлено на адресу відповідача відповідними листами з додатками відповіді, до яких було додано копію колективного договору з додатками та спільних постанов за період 2014 - 2019 роки, якими до колективного договору та додатків до нього було внесені відповідні зміни (№14/15348 від 22 грудня 2018 року, №18/15356 від 22 грудня 2018 року та №14/6893 від 07 серпня 2019 року).

Стосовно порушення вимог ст. 10 Закону України «Про профспілки їх права та гарантії діяльності» - дискримінації відповідача, вказує, що з боку підприємства та позивача не допущено порушень прав відповідача, витребувані документи було надано у термін, передбачений чинним законодавством. Саме через бездіяльність відповідача останній не отримує приміщення, транспорт та ін., що виключає будь-яку відповідальність керівника підприємства. Відповідачем у Протоколі не наведено жодного факту його відмови, як генерального директора, усувати порушення, зазначені в Протоколі. Зазначає, що подання власнику або уповноваженому ним органу (особі) мають право надсилати саме профспілки, що уклали колективний договір. В той же час, чинний Колективний договір ПРАТ «ІНГЗК» було укладено без участі відповідача, отже він фактично не має права направляти такі подання. Отримавши відмову власника, або уповноваженого ним органу усунути порушення, профспілка має право оскаржити такі дії до суду, однак в порушення зазначеного порядку розв`язання спірних питань, відповідач до суду не звертався, встановленого ст. 19 КЗпП порядку не дотримався, будь-які порушення в судовому порядку також не доведені. Просить визнати незаконним та скасувати рішення профспілки "Первинна профспілкова організація незалежної профспілки гірників України приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», що оформлене протоколом №12-08-19 від 12 серпня 2019 року засідання профспілкового комітету (Ради голів), стосовно розірвання трудового договору (контракту) із генеральним директором приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_3 .

10 жовтня 2019 року представником третьої особи подано відзив на позов, відповідно до якого зазначає, що відповідач звертався до ПрАТ «ІНГЗК» з листом №14/1 від 14 грудня 2018 року (отримано 17 грудня 2018 року), відповідно до якого просив надати приміщення для роботи та проведення зборів працівників, що є членами професійної спілки, з усім обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням і транспорт. В той же час, відповідач безпідставно покладає відповідальність за ненадання йому всього, що передбачено п.1.16 Колективного договору та ст. 42 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності» на керівника, оскільки листом №18/15356 від 22 грудня 2018 року від імені ПрАТ «ІНГЗК» йому було запропоновано з метою уникнення непорозумінь конкретизувати вимоги до приміщення (площа, місцезнаходження, порядок та час доступу до нього, види і кількість обладнання та ін.) та транспорту та повідомити для добору та подальших дій стосовно обговорення, та, у випадку досягнення домовленостей - подальшого оформлення». Зазначена пропозиція безумовно свідчить як про сприяння з боку ПрАТ «ІНГЗК» створенню належних умов для діяльності профспілкової організації, як це передбачено чинним законодавством, так і про відсутність будь-яких перешкод для цього, оскільки підприємству невідомо, які саме ресурси та в яких обсягах, з передбачених чинним законодавством, необхідні відповідачеві для належного функціонування. Відповіді від відповідача не надходило. Зазначає, що чинним законодавством не встановлено конкретних вимог до приміщення, обладнання та транспорту, що мають бути надані профспілці. Повторно з проханням про надання приміщення та ін. відповідач звернувся до ПрАТ «ІНГЗК» листом №29/07/02-19 від 29 липня 2019 року (отримано 31 липня 2019 року), на який 07 серпня 2019 року ПрАТ «ІНГЗК», разом з документами, що вимагав відповідач, було надано відповідь.

Стосовно порушення п. 1.21 Колективного договору та ст. 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», а саме - неперерахування коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу, вказує, що починаючи з моменту створення і станом на день подання позову відповідач не звертався до ПРАТ «ІНГЗК» з будь-якими листами стосовно перерахування йому вказаних коштів. В той же час, приймаючи до уваги, що законодавець чітко встановив конкретні цілі, на які повинні бути використані зазначені кошти, а саме культурно-масова, фізкультурна та оздоровча робота, одного факту наявності первинної профспілкової організації на підприємстві недостатньо для автоматичного перерахування зазначених коштів. Статтею 44 Закону України «Про профспілки їх права та гарантії діяльності» не встановлено будь-якого конкретного строку або періоду для перерахування коштів профспілкам, що у сукупності з відсутністю факту звернення до ПрАТ «ІНГЗК» виключає і факт порушення. Зазначена правова норма надає сторонам Колективного договору (стороною якого відповідач не є) можливість встановити конкретний розмір відрахувань саме у Колективному договорі. Одночасно, згідно із п. 1.21 Колективного договору, ПрАТ «ІНГЗК» прийняв на себе зобов`язання перераховувати кошти профспілковому комітету на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу в розмірі не менше ніж 0,5% від фонду оплати праці Товариства щомісячно згідно узгодженого кошторису по виділеним коштам. При цьому, будь-яких доказів про факти наявності погодженого кошторису, який і є підставою для щомісячного перерахування коштів, чи звернення відповідача до ПРАТ «ІНГЗК» з ініціативою про його затвердження, в Протоколі не наведено.

Стосовно порушення ст. 10 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності», а саме дискримінації ППО НПГ у ПРАТ «ІНГЗК» вказує, що з боку підприємства та позивача не допущено порушень прав відповідача, витребувані документи було надано у термін, передбачений чинним законодавством. Саме через бездіяльність відповідача останній не отримує приміщення, транспорт та ін., що виключає будь-яку відповідальність керівника підприємства. Стосовно посилань відповідача на ст. 19 КЗпП зазначає, що відповідачем у протоколі не наведено жодного факту відмови генерального директора ПрАТ «ІНГЗК», усувати порушення, зазначені в Протоколі. Право подання власнику або уповноваженому ним органу (особі) належить профспілкам, що уклали колективний договір. Чинний Колективний договір ПРАТ «ІНГЗК» було укладено без участі відповідача, отже останній не має права направляти такі подання, що узгоджується з пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду №9 від 06 листопада 1992 року.

29 жовтня 2019 року представником відповідача надано відзив, в якому зазначив, що посилання позивача на лист №18/15356 від 22 грудня 2018 року щодо конкретизування вимог до приміщення та транспорту є необґрунтованими, надані копії листа та Реєстр поштових відправлень не можуть бути доказами через невідповідність їх вимогам, встановленим ст. 95 ЦПК України для письмових доказів, а також ставить під сумнів факт відправлення зазначеного листа. Підтвердженням не отримання профспілкою листа №18/15356 від 22 грудня 2018 року є повторне звернення до позивача як керівника ПрАТ «ІнГЗК» з листом №29/07/02-2019 від 29 липня 2019 року. Зазначає, що лист №29/07/02-2019 від 29 липня 2020 року був отриманий позивачем 31 липня 2019 року і відповіді на момент винесення профспілкою рішення (12 серпня 2019 року), що є предметом спору, не було. Позивач намагається не виконувати п. 1.16 Колективного договору та ст. 42 Закону. Приміщення з обладнанням, транспорту не надано. Твердження позивача про те, щовін не виконував п.1.21 Колективного договору, так як відповідач не звертався з листами, та ст. 44 Закону не передбачено автоматичного перерахування коштів, вважає необґрунтованими, так як дійсно прямої вимоги на отримання коштів вони не надавали, оскільки не було актуальної редакції Колдоговору, яку отримали лише в серпні 2019 року, проте ст. 250 КЗпП передбачено безумовне право профспілок на їх отримання, при цьому будь-які додаткові умови для реалізації цього права є незаконними. Позивач ухиляється від проведення колективних переговорів, дискримінаційне відношення підтверджується твердженням позивача, що профспілка не має права контролювати виконання ПрАТ «ІНГЗК» умов Колективного договору через те, що профспілка не підписувала його та не є стороною. Просить в позові відмовити.

04 листопада 2019 року представником третьої особи подано відповідь на відзив, де також вказав, що відповіді відповідачу надавались у строк, встановлений ст.45 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Щодо ухилення позивача від ведення колективних переговорів вказав, що у ПРАТ «ІНГЗК» є діючий Колективний договір, який діє до 31 грудня 2022 року. Згідно абз.1, 2 ст.10 ЗУ «Про колективні договори та угоди» будь-яка із сторін не раніш як за три місяці до закінчення строку колективного договору письмово повідомляє сторони про початок переговорів.

04 листопада 2019 року позивачем надано відповідь на відзив, в якій вказав, що відповідачу було надано запитувану копію колективного договору з додатками, а також повідомлено про готовність надати все необхідне та з метою уникнення непорозумінь просив конкретизувати вимоги щодо приміщення, транспорту, обладнання і т.п. Зазначений лист та реєстр згрупованого поштового відправлення кореспонденції, що підтверджує відправлення останнього відповідачу, спростовують порушення Позивачем вимог п.1.16. Колективного договору на 2014-2015 роки, ст.ст.10, 42, 45 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та відповідно підтверджують незаконність (протиправність) прийнятого відповідачем рішення, оформленого Протоколом №12-08-19 від 12 серпня 2019 року. Вважає, що лист відповідача вих.№ 29/07/02-2019 від 29 липня 2019 року з повторним зверненням, направлений на адресу ПрАТ «ІНГК», не підтверджує неотримання відповідачем листа вих. №18/15356 від 22 грудня 2018 року. ПрАТ «ІНГЗК», отримавши лист вих.№29/07/02-2019 від 29 липня 2019 року, зі змісту якого вбачалось, що відповідач не отримавши пропозицію щодо конкретизації вимог щодо приміщення, транспорту, обладнання і т.п., звертається з повторною вимогою стосовно вказаного питання, направило на адресу відповідача аналогічну пропозицію згідно листа вих.№14/6893 від 07 серпня 2019 року та запитувані копії документів, що підтверджується реєстром згрупованого поштового відправлення від 07 серпня 2019 року. Підтвердженням отримання листа вих.№14/6893 від 07 серпня 2019 року відповідачем є лист останнього вих.№09/09/01-19 від 09 вересня 2019 року, на який відповідач посилається у своєму відзиві на позовну заяву. Зі змісту вказаного листа вбачається, що відповідач надає відповідь та посилається на лист ПрАТ «ІНГЗК» вих.№ 14/6893 від 07 серпня 2019 року. На теперішній час між ПрАТ «ІНГЗК» та відповідачем колективний договір не укладався. Вважає, що у ПрАТ «ІНГЗК» не виник обов`язок щодо надання відповідачу приміщень з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною, оскільки між ними не укладено відповідний колективний договір та відповідно не визначено порядок здійснення такого надання. Зазначене свідчить про відсутність порушення п.1.16. Колективного договору та ст.42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» з боку позивача, як керівника підприємства. В той же час, ПрАТ «ІНГЗК» не відмовляло відповідачеві в наданні приміщень з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною та перерахуванні коштів. Відповіді на запити відповідача надавались у встановлений ст.45 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Вважає оскаржуване рішення незаконним (протиправним), оскільки прийняте відповідачем за відсутності підстав, передбачених чинним в Україні законодавством, а саме: у зв`язку із відсутністю порушень позивачем Колективного договору, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», законодавства про працю та про колективні договори та угоди.

07 листопада 2019 року представник відповідача надав заперечення на відповідь на відзив, де вказав, що надані позивачем документи не можуть достовірно підтвердити факт надіслання та вручення відправлень саме відповідачу, вважає, що реєстр від 22 грудня 2019 року має ознаки підроблення відбитку штампу відділення Укрпошти.

25 листопада 2019 року позивач надав письмові пояснення, відповідно до яких зазначає, що доводи відповідача щодо неотримання вищевказаних листів від ПрАТ «ІНГЗК», як, зокрема, і нібито направлення їх на адресу іншої професійної спілки, що діє на ПрАТ «ІНГЗК», та нібито підроблення вказаного реєстру поштових відправлень не підтверджено відповідачем жодним доказом. Підставою для прийняття вказаного оскаржуваного рішення (протоколу) стало, зокрема, неотримання відповідачем запитуваних згідно листів №14/1 від 14 грудня 2018 року та вих.№29/07/02-19 від 29 липня 2019 року документів та приміщень з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною. За своїм змістом вказані листи відповідача містять одне і теж прохання. У відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив відповідач заперечує лише отримання листів ПрАТ «ІНГЗК» вих.№14/15348 від 22 грудня 2019 року та вих.№18/15356 від 22 грудня 2018 року, які є відповіддю на лист відповідача №14/1 від 14 грудня 2018 року, і якими були надані запитувані останнім документи. В той же час, отримання від ПрАТ «ІНГЗК» листа вих.№14/6893 від 07 серпня 2019 року, який є відповіддю на лист відповідача вих.№29/07/02-19 від 29 липня 2019 року, і яким повторно надані відповідачу документи, останній не спростовує. Листом відповідача вих.№09/09/01-19 від 09 вересня 2019 року підтверджується отримання від ПрАТ «ІНГЗК» листа вих.№14/6893 від 07 серпня 2019 року, де відповідачем вказуються вимоги до необхідних йому приміщення, обладнання, зв`язку, транспорту тощо. У відзиві на позов відповідач визнає, що отримав від ПрАТ «ІНГЗК» актуальну редакцію Колективного договору в серпні 2019, який, є документом, що запитувався відповідачем у ПрАТ «ІНГЗК» згідно вказаних вище листів.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представники позивача адвокати Палій Є.А. та Ботвінко Р.А. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та підтвердили обставини, які викладені в позові та відповіді позивача на відзив, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, вважає його необґрунтованим, просив відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в ході розгляду позовні вимоги підтримував, просив задовольнити.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 вересня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі.

Ухвалою суду від 09 січня 2020 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_4 призначено у даній справі судово-технічну експертизу.

Ухвалою суду від 01 квітня 2020 року поновлено провадження у даній справі для вирішення клопотання експерта.

Ухвалою суду від 08 травня 2020 року витребувано у філії Дніпропетровська дирекція АТ «УКРПОШТА» докази.

Ухвалою суду від 16 червня 2020 року направлено матеріали даної цивільної справи до експертної установи для виконання ухвали Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 січня 2020 року про призначення судово-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року постановлено поновити провадження у даній цивільній справі у зв`язку із надходженням висновку експерта.

Вислухав пояснення представників сторін та третьої особи, дослідив матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів судом встановлено таке.

Так, 07 грудня 2018 року була створена Первинна профспілкова організація "Незалежна профспілка гірників України в приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат, юридична адреса: вул. Каткова 61/108,

м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, та щодо створення даної профспілки та надання голові копії колективного договору ПрАТ «ІНГЗК» за вх.№14043 від 17 грудня 2018 року від відповідача отримано лист, що підтверджується вказаним листом (а.с.13-14, 59-60, 137-138 т.1);

Відповідно до копії наказу №127-К від 02 квітня 2019 року ОСОБА_3 продовжує виконання обов`язків генерального директора ПРАТ «ІНГЗК» з 03 квітня 2019 року по 02 квітня 2020 року (а.с.21 т.1).

23 квітня 2014 року виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради за №676 було зареєстровано Колективний договір на 2014-2015 року між Публічним акціонерним товариством «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» та профспілковим комітетом первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничовидобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» та 29 жовтня 2018 року внесено зміни до нього (а.с.69-73, 146-150 т.1);

Відповідно до п.1.16 вказаного Колективного договору генеральний директор зобов`язується сприяти створенню належних умов для діяльності профспілкової організації надавати профспілковому комітету безкоштовно приміщення для роботи та проведення зборів працівників, які є членами професійної спілки, з усім обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням та транспорт»(а.с.69-73, 146-150 т.1).;

Як видно із листа ПрАТ «ІНГЗК», який надісланого на адресу відповідача 22 грудня 2018 року, направлено копію діючого у ПрАТ «ІНГЗК» колективного договору та додаток 1 та 2 до нього. Вказано, що інші додатки будуть надіслані на адресу відповідача впродовж 7 днів у зв`язку з значним обсягом документів, що підлягають копіюванню, а також про надання статуту профспілки, протоколів обрання голови та членів профспілкового комітету (а.с.15, 61, 139 т.1);

Відповідно до листа від 22 грудня 2018 року та реєстру, на адресу відповідача ПРАТ «ІНГЗК» направлено копії додатків до колективного договору та спільних постанов за 2014-2018 роки, якими вносилися зміни та доповнення до чинного Колдоговору та додатків до нього. Також додатково повідомлено, що за попереднім повідомленням підприємство надає приміщення первинним профспілковим організаціям, що діють на підприємстві для проведення зборів. За необхідності просить погоджувати дату і місце шляхом направлення відповідного листа з обґрунтуванням. Представник ПрАТ «ІНГЗК» буде зв`язуватись для погодження та врегулювання організаційних питань. Стосовно вимоги про надання приміщення з обладнанням, зв`язком опаленням, освітленням та транспорту, пропонували, з метою уникнення непорозумінь, конкретизувати вимоги до приміщення (площа, місцезнаходження, порядок та час доступу до нього, види і кількість обладнання та ін.) та транспорту та повідомити підприємство для добору та подальших дій стосовно обговорення, та, у випадку досягнення домовленостей - подальшого оформлення (а.с.16-17, 62-63, 140-141 т.1);

Як видно з листа, який ПРАТ «ІНГЗК» отримано 31 липня 2019 року відповідачем повідомлено (мовою оригіналу): «Ранее Вам направлялось письмо №14/1 от 14.12.2018 года касательно выполнения п. 16 Колдоговора и предоставления нашему профсоюзу бесплатного помещения для работы, с оборудованием, связью, отоплением и транспортом на таких же самых условиях, как и другим профсоюзам, которые действуют на предприятии. Однако до настоящего времени ответа мы не получили и данное условие ОСОБА_5 не выполнено. Так же не предоставлена актуальная редакция коллективного договора вместе с дополнениями. В связи с этим просим Вас предоставить письменный ответ на вышеуказанное письмо (а.с.18, 64, 142 т.1);

Відповідно до листа від 07 серпня 2019 року та реєстру на адресу відповідача ПрАТ «ІНГЗК» направлено лист такого змісту: «Нами отримана повторна вимога № 29/07/02-19 від 29.07.2019 р. щодо надання копії актуального колективного договору разом з доповненнями. Звертаємо Вашу Увагу, що копії зазначених документів, що діяли на той момент, вже направлялися на Вашу адресу відповідними листами №14/15348 від 22.12.2018 р. та

№18/15356 від 22.12.2018 р. Незважаючи на це надаємо Вам ПОВТОРНО копії колективного договору, додатків до нього та спільних постанов, якими за 2014-2019 р.р. вносилися відповідні зміни. Стосовно невиконання з нашого боку, на Вашу думку, умови колективного договору стосовно надання приміщення для роботи з обладнанням, зв`язком, опаленням та транспортом, повідомляємо, що з Вашого боку на нашу адресу не надходило відповіді (усної чи письмової) та не вчинено жодних дій, незважаючи на нашу пропозицію, що викладена у листі від 22.12.2018 р. у зв`язку з чим, пропонуємо Вам повернутися до цього питання. Як і раніше: - пропонуємо Вам, з метою уникнення непорозумінь, конкретизувати вимоги до приміщення (площа, місцезнаходження, порядок та час доступу до нього, види і кількість обладнання та ін.) та транспорту та повідомити нам для добору та подальших дій стосовно обговорення, та, у випадку досягнення домовленостей - подальшого оформлення. Зі свого боку запевняємо Вас у тому, що ПРАТ «ІНГЗК» в жодному разі не ставить собі на меті чинити будь-які перешкоди законній діяльності профспілок» (а.с.19-20,65,66, 143-144 т.1).

Відповідно до протоколу №12-08-19 від 12 серпня 2019 року відповідачем було вирішено направити до наглядової ради ПРАТ «ІНГЗК»» вимогу про розірвання трудового договору (контракту) з генеральним директором ПРАТ «ІНГЗК» ОСОБА_3 (а.с.9-12 т.1);

12 серпня 2019 року №12/08/01-19 до Наглядової ради ПРАТ «ІНГЗК» було направлено вимогу про розірвання трудового договору (контракту) з генеральним директором ПРАТ «ІНГЗК» ОСОБА_3 . В даній вимозі вказується, що ОСОБА_3 було допущено порушення законодавство про профспілки та умови колективного договору:

- п.1.16 Колективного договору на 2014-2015 роки, яким передбачено обов`язок генерального директора «Сприяти створенню належних умов для діяльності профспілкової організації надавати профспілковому комітету безкоштовно приміщення для роботи та проведення зборів працівників, які є членами професійної спілки, з усім обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням та транспорт.»;

- п.1.21 Колективного договору на 2014-2015 роки, яким передбачено обов`язок генерального директора «перераховувати кошти профспілковому комітету на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу в розмірі не менше ніж 0,5 % від фонду оплати праці Товариства щомісячно згідно узгодженого кошторису по виділеним коштам»;

- ст. 42 Закону «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», якою «Роботодавець зобов`язаний сприяти створенню належних умов для діяльності профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі або організації. Надання для роботи виборного профспілкового органу та проведення зборів працівників приміщень з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною здійснюється роботодавцем у порядку, передбаченого колективним договором (угодою)»;

- ст.44 Закону «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», якою «Роботодавці зобов`язані відраховувати кошти первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу в розмірах, передбачених колективним договором та угодами, але не менше ніж 0,3 відсотка фонду оплати праці з віднесенням цих сум на валові витрати, а у бюджетній сфері за рахунок виділення додаткових бюджетних асигнувань.»;

- ст. 45 Закону «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», якою «Роботодавці, їх об`єднання зобов`язані в тижневий термін надавати на запити профспілок, їх об`єднань інформацію, яка є в їх розпорядженні, з питань умов праці та оплати праці працівників, а також соціально-економічного розвитку підприємства, установи, організації та виконання колективних договорів і угод.»;

- невиконання вищевказаних зобов`язань підприємства перед профспілкою, поряд тим, що інші профспілки що діють на підприємстві безперешкодно користуються аналогійними правами, є проявом дискримінації, що не відповідає ст. 10 Закону «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»;

- ст.19 КЗпП, якою передбачено: «Якщо власник або уповноважений ним орган (особа) порушив умови колективного договору, профспілки, що його уклали, мають право надсилати власнику або уповноваженому ним органу (особі) подання про усунення цих порушень, яке розглядається у тижневий строк» (а.с.6-8 т.1).

Відповідно до листа відповідача, який отримано ПРАТ «ІНГЗК» 10 вересня 2019 року, відповідачем запропоновано для пришвидшення вирішення питання щодо умов надання приміщень, транспорту та обладнання ряд пропозицій стосовно приміщення, комунікації, обладнання, оргтехніки, транспорту. Крім того, здійснено нагадування щодо неперерахування сум на спортивно-оздоровчі цілі (а.с.46, 145 т.1).

Відповідачем було отримано лист ПРАТ «ІНГЗК» від 30 серпня 2019 року такого змісту: «ПРАТ «ІНГЗК» було розглянуто Ваш лист стосовно створення належних умов для діяльності Вашої профспілкової організації від 12.08.2019 року. Частиною 2 ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено надання для роботи виборного профспілкового органу та проведення зборів працівників приміщень з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною здійснюється роботодавцем у порядку, передбаченому колективним договором (угодою). Статтею 44 цього ж Закону передбачено, що роботодавці зобов`язані відраховувати кошти первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну і оздоровчу роботу в розмірах, передбачених колективним договором та угодами, але не менше ніж 0,3 відсотка фонду оплати праці з віднесенням цих сум на валові витрати, а у бюджетній сфері - за рахунок виділення додаткових бюджетних асигнувань. ПРАТ «ІНГЗК» підтверджує своє бажання діяти в рамках законодавства, що регулює права профспілок та їх членів. В зв`язку з чим, просимо Вас надати орієнтовний перелік необхідного на Вашу думку майна, особливо стосовно обладнання. Що стосується коштів на культурно-масову, фізкультурну і оздоровчу роботу, то відповідно до п. 1.21 діючого Колективного договору кошти перераховуються профспілковому комітету на підставі узгодженого кошторису. Тому просимо Вас підготувати та надати ПРАТ «ІНГЗК» такий кошторис для його розгляду, що підтверджується вказаним листом (а.с.79 т.1).

Відповідно до протоколу засідання Ради профспілок ПРАТ «ІНГЗК» №25-06-19 від 25 червня 2019 року, прийнято рішення повідомити керівництво ПРАТ «ІНГЗК» про початок колективних переговорів з питань розробки, укладання або внесення змін до колективного договору (а.с.81-82 т.1).

26 червня 2019 року позивачу головою профактиву ОСОБА_6 було направлено лист та протокол засідання Ради профспілок ПРАТ «ІНГЗК» №25-06-19 від 25 червня 2019 року (а.с.83 т.1).

03 липня 2019 року ПРАТ «ІНГЗК» надано відповідь голові профактиву ОСОБА_6 про те, що на теперішній час в ПРАТ «ІНГЗК» діє Колективний договір, укладений в 2014 році. Ведення будь-яких переговорів та укладання нового колективного договору на підприємстві наразі не планується через відсутність такої необхідності. Колективний договір ПРАТ «ІНГЗК» в повній мірі враховує та захищає права та законні інтереси всіх працівників ПРАТ «ІНГЗК» незалежно від участі в тій чи іншій професійній спілці (а.с.84 т.1).

Позивачем 13 серпня 2019 року було отримано лист голови профактиву ОСОБА_6 з проханням підтвердити відмову від участі у колективних переговорах, про що було повідомлено листом №26-06/2019-03 від 26 червня 2019 року (а.с.85 т.1).

20 серпня 2019 року позивачем голові профактиву ОСОБА_6 надано відповідь такого змісту: «Позиція ПрАТ «ІНГЗК», викладена у листі №14/5917 від 03 липня 2019 року є незмінною. Також звертаємо Вашу увагу на те, що адміністрація комбінату не порушує і дотримується законодавства про працю, та не ухиляється від перемовин щодо укладання колективного договору. Окремо вважаємо за необхідне повідомити Вам, що діючий в теперішній час в ПрАТ «ІНГЗК» Колективний договір укладений на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців. Колективний договір ПрАТ «ІНГЗК» в повній мірі враховує та захищає права та законні інтереси всіх працівників ПрАТ «ІНГЗК» незалежно від їх участі в тій чи іншій професійній спілці. Зауважимо, що ми завжди готові розглянути ОСОБА_7 пропозиції щодо внесення змін до діючого Колективного договору. Також ПРАТ «ІНГЗК» підтверджує своє бажання діяти в рамках законодавства, що регулює права профспілок та їх членів, що передбачені діючим законодавством (а.с.86 т.1);

Відповідачем направлявся лист та протокол засідання Ради профспілок ПРАТ «ІНГЗК» №25-06-19 від 25 червня 2019 року до ПС ПМГУ в ПРАТ «ІНГЗК» з проханням повідомити про кандидатуру від профспілки для участі у робочій комісії (а.с.80 т.1).

Як видно із листа АТ «Укрпошта» від 26 листопада 2019 року, рекомендований лист №264 надійшов до відділення поштового зв`язку на адресу профспілки «Первинна профспілкова організація незалежної профспілки гірників України в ПАТ «ІНГЗК», вул. Каткова 61/108, м. Кривий Ріг, 50102, та через неуважність працівників поштового зв`язку простим порядком (просте поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється (вручається) без розписки), тому інформацію про вручення вищевказаного листа надати не має можливості (а.с.183 т.1).

Відповідно до реєстру АТ «Укрпошта» від 22 грудня 2018 року відправлення на адресу ППО НПГУ зареєстровано за №18/15356 (а.с.186 т.1).

Відповідно до висновку Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №5323 від 05 серпня 2020 року зміни до відтиску календарного поштового штемпеля, зокрема до цифрового запису дати «22.12.18-19», в наданому на дослідження Реєстрі не вносились, текст відтиску є первинним і змінам не піддавався. Вирішити питання стосовно періоду часу виконання тексту (рукописних записів та підпису) в наданому Реєстрі не надається можливим з причини, вказаних в дослідницькій частині висновку. Вирішити питання стосовно періоду часу нанесення в Реєстрі відтиску календарного поштового штемпеля не надається можливим з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку (а.с.105-111 т.2).

Суд зазначає, що між сторонами виникли правовідносини щодо наявності законних підстав для розірвання трудового договору.

Статтею 4 КЗпП України встановлено, що законодавство про працю складається із цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до статті 5-1 Кодексу законів про працю України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно зі статтею 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

При цьому, суд враховує, що відповідно до частини другої статті 36 Конституції України громадяни мають право на участь у професійних спілках з метою захисту своїх трудових і соціально-економічних прав та інтересів. Професійні спілки є громадськими організаціями, що об`єднують громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності.

Вказане право громадян на об`єднання у професійні спілки встановлено і статтею 243 КЗпП України.

Відповідно до статті 245 КЗпП України працівники мають право брати участь в управлінні підприємствами, установами, організаціями через загальні збори (конференції), ради трудових колективів, професійні спілки, які діють у трудових колективах, вносити пропозиції щодо поліпшення роботи підприємства, установи, організації, а також з питань соціально-культурного і побутового обслуговування.

Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створювати умови, які б забезпечували участь працівників в управлінні підприємствами, установами, організаціями. Службові особи підприємств, установ, організацій зобов`язані у встановлений строк розглядати критичні зауваження і пропозиції працівників і повідомляти їх про вжиті заходи.

Відповідно до частини першої статті 246 КЗпП України первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 статті 247 КЗпП України виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації, зокрема:

1) укладає та контролює виконання колективного договору, звітує про його виконання на загальних зборах трудового колективу, звертається з вимогою до відповідних органів про притягнення до відповідальності посадових осіб за невиконання умов колективного договору;

9) приймає рішення про вимогу до власника або уповноваженого ним органу розірвати трудовий договір (контракт) з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», законодавство про працю, ухиляється від участі в переговорах щодо укладення або зміни колективного договору, не виконує зобов`язань за колективним договором, допускає інші порушення законодавства про колективні договори.

Відповідно до статті 45 КЗпП України на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Якщо власник або уповноважений ним орган, або керівник, стосовно якого пред`явлено вимогу про розірвання трудового договору, не згоден з цією вимогою, він може оскаржити рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) до суду у двотижневий строк з дня отримання рішення. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення.

У разі, коли рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) не виконано і не оскаржено у зазначений строк, виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) у цей же строк може оскаржити до суду діяльність або бездіяльність посадових осіб, органів, до компетенції яких належить розірвання трудового договору з керівником підприємства, установи, організації.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», вимога профспілкових органів про розірвання трудового договору (контракту) є обов`язковою для розгляду і виконання. У разі незгоди з нею керівник, стосовно якого прийнято рішення, або орган чи особа, від яких залежить звільнення керівника, можуть у двотижневий строк оскаржити рішення профспілкового органу до місцевого суду. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення.

У пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», судам роз`яснено, що при розгляді справ, пов`язаних із вимогами профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу про розірвання трудового договору (контракту) з керівником або усунення його із займаної посади, слід виходити з того, що згідно зі ст.45 КЗпП України така вимога може бути заявлена профспілковим чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, який за дорученням трудового колективу підписав колективний договір, і вона може бути оскаржена до суду працівником або власником чи уповноваженим ним органом у двотижневий строк.

Позивач ОСОБА_3 у встановлений строк звернувся до суду для вирішення трудового спору про скасування рішення профспілкового органу, а саме вимоги до наглядової ради ПрАТ «ІНГЗК» про розірвання трудового договору (контракту) з генеральним директором ПрАТ «ІНГЗК».

Суд зазначає, що вимогу про розірвання трудового договору з керівником може бути пред`явлено, якщо керівник порушує законодавство про працю.

За змістом вищезазначених норм права суд, розглядаючи трудовий спір, повинен з`ясувати, чи містить вимога первинної профспілкової організації власне правове обґрунтування порушення керівником законодавства про працю. При цьому, суд зобов`язаний оцінювати вимогу профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості.

При цьому, суд зазначає, що обґрунтованість вимоги профспілкового органу повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України).

Відповідно до ст. 10 Закону «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» усі профспілки рівні перед законом і мають рівні права щодо здійснення представництва і захисту прав і інтересів членів профспілки.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», роботодавець зобов`язаний сприяти створенню належних умов для діяльності профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі або організації. Надання для роботи виборного профспілкового органу та проведення зборів працівників приміщень з усім необхідним обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною здійснюється роботодавцем у порядку, передбаченого колективним договором (угодою)».

Згідно з ст. 44 Закону «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» роботодавці зобов`язані відраховувати кошти первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу в розмірах, передбачених колективним договором та угодами, але не менше ніж 0,3 відсотка фонду оплати праці з віднесенням цих сум на валові витрати, а у бюджетній сфері за рахунок виділення додаткових бюджетних асигнувань.

Згідно зі ст. 250 КЗпП України власники або уповноважені ними органи зобов`язані відраховувати кошти первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу в розмірах, передбачених колективними договорами та угодами, але не менше ніж 0,3 відсотка фонду оплати праці відповідно до Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

Відповідно до ст. 45 Закону «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», роботодавці, їх об`єднання зобов`язані в тижневий термін надавати на запити профспілок, їх об`єднань інформацію, яка є в їх розпорядженні, з питань умов праці та оплати праці працівників, а також соціально-економічного розвитку підприємства, установи, організації та виконання колективних договорів і угод.

Статтею 19 КЗпП України визначено, що якщо власник або уповноважений ним орган (особа) порушив умови колективного договору, профспілки, що його уклали, мають право надсилати власнику або уповноваженому ним органу (особі) подання про усунення цих порушень, яке розглядається у тижневий строк. У разі відмови усунути порушення або недосягнення згоди у зазначений строк профспілки мають право оскаржити неправомірні дії або бездіяльність посадових осіб до суду.

Відповідно до правової позиції, визначеної у постанові Касаційного цивільного суду від 10 вересня 2018 року у цивільній справі №155/1137/17, КЗпП України не передбачено, що вимога про звільнення в разі порушення законодавства про працю, умов колективного договору керівником може бути заявлена лише тією профспілкою, яка була стороною колективного договору.

Відповідно до ст.45 КЗпП України на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями частини 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування, тобто ступінь доведеності обставин справи сторонами є питанням досить складним для Суду, яке він вирішує у кожній справі окремо. Загальне правило, сформульоване у рішенні по справі Ireland v. the United Kingdom (5310/71, § 161, 18 January 1978) наступним чином: оцінюючи докази Суд застосовуватиме стандарт доказування «поза розумним сумнівом», але додає, що такий доказ може слідувати з співіснування достатньо сильних, чітких та узгоджених припущень або інших схожих неспростованих презумпцій факту. В цьому контексті поведінка Сторін при отриманні доказу також приймається до уваги.

Слід також наголосити, що переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, щодо порушення позивачем вимог ст. 42 Закону «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», п.1.16 Колективного договору на 2014-2015 роки, яким передбачено обов`язок генерального директора сприяти створенню належних умов для діяльності профспілкової організації, надавати профспілковому комітету безкоштовно приміщення для роботи та проведення зборів працівників, які є членами професійної спілки, з усім обладнанням, зв`язком, опаленням, освітленням та транспорт, суд зазначає, що ПрАТ «ІНГЗК» неодноразово зверталось до відповідача з пропозицією конкретизувати вказані вимоги відповідача, що свідчить про намір та сприяння створенню належних умов для діяльності профспілкової організації. Відповідачем в свою чергу, станом на дату винесення оспорюваного рішення, не було конкретизовано зазначені вимоги, тому відсутні підстави стверджувати про порушення позивачем вказаних умов Колективного договору та Закону. Також судовим розглядом не встановлено порушення позивачем вимог ст. 45 Закону «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», відповідно до якої роботодавці, їх об`єднання зобов`язані в тижневий термін надавати на запити профспілок, їх об`єднань інформацію, яка є в їх розпорядженні, з питань умов праці та оплати праці працівників, а також соціально-економічного розвитку підприємства, установи, організації та виконання колективних договорів і угод, оскільки дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме листами ПрАТ «ІНГЗК» №14/15348 від 22 грудня 2018 року, №18/15356 від 22 грудня 2018 року та №14/6893 від 07 серпня 2019 року, встановлено виконання ПрАТ «ІНГЗК» зазначених вимог. Також не встановлено порушення позивачем вимог ст.44 Закону «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», п.1.21 Колективного договору на 2014-2015 роки. Суд погоджується з доводами позивача, що сам факт наявності первинної профспілкової організації на підприємстві, без узгодженого кошторису по виділеним коштам, не є недостатнім для безумовного перерахування коштів, передбачених п.1.21 Колективного договору. За вказаних обставин відсутні підстави стверджувати про наявність проявів дискримінації щодо відповідача. Таким чином факт ухилення позивача, як генерального директора ПРАТ «ІНГЗК», від виконання вимог Колективного договору стосовно відповідача та порушення прав та інтересів членів профспілки не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду.

Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що вимога профспілкового органу не є обґрунтованою, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, у виді судового збору, у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», що становить 840,80 гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 33, 42, 44, 45 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст.ст. 4, 5-1, 10, 19, 21, 36, 45, 245-247, 250 КЗпП України, ст. ст. 10, 12, 13, 80, 81, 89, 141, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Первинної профспілкової організації "Незалежна профспілка гірників України в приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», третя особа, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання незаконним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення профспілки "Первинна профспілкова організація незалежної профспілки гірників України приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», що оформлене протоколом №12-08-19 від 12 серпня 2019 року засідання профспілкового комітету (Ради голів), стосовно розірвання трудового договору (контракту) із генеральним директором приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» Герасимчуком Олександром Миколайовичем.

Стягнути з Первинної профспілкової організації "Незалежна профспілка гірників України в приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_3 сплачений ним судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Первинна профспілкова організація "Незалежна профспілка гірників України в приватному акціонерному товаристві «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», ідентифікаційний код 42678651, юридична адреса: вул. Каткова 61/108, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50102.

Третя особа: Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", , юридична адреса: вул. Рудна, 47, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50064.

Дата складення повного тексту судового рішення 02 листопада 2020 року.

Суддя О.В. Алексєєв