ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі,-

ВСТАНОВИВ:

17 .07.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду через свого представника ОСОБА_2 з позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі, посилаючись на те, що йому на праві власності належить Ѕ частина житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та Ѕ частина земельної ділянки площею 0,2160 га, за вказаною адресою. Власником іншої Ѕ частини житлового будинку та Ѕ частина земельної ділянки є відповідач ОСОБА_3 . Позивач вказує, що він з відповідачем не можуть дійти згоди щодо порядку користування і володіння житловим будинком з господарськими спорудами і будівлями, а також земельною ділянкою. Спроби досудового врегулювання спору позитивного результату не дали, що змусило позивача звернутися до суду.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31.07.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.09.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

03.07.2020 року, через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній зазначив, що позовна заява є необгрунтованою, відомості зазначені у ній не відповідають дійсності, а позивачем приховано ту обставину, що спадкоємцем за заповітом після смерті матері окрім їх, ще є їхня сестра ОСОБА_4 , тому просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.10.2020 року провадження у справі було зупинено у зв`язку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи.

16 .09.2020 року до суду надійшов висновок експерта від 08.09.2020 року № 01/2020, за результатами проведеної комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.09.2020 року, провадження у справі поновлено та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити та виділити ОСОБА_1 частину будинку відповідно до першого варіанту та земельну ділянку відповідно до додатку № 3 до висновку експерта. Стягнути з позивача на користь відповідача грошову компенсацію.

В судовому засіданні відповідач з позовними вимогами не погоджувався в подальшому до суду не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

При розгляді справи, судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.01.2019 року посвідченого Бігіч С.Ю., державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області, зареєстровано в реєстрі за №39 та № 41 позивачу ОСОБА_1 належить Ѕ частина житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та Ѕ частини земельної ділянки площею 0,2160 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки :01:007:0169, розташованої на території АДРЕСА_2 . Інші Ѕ частина вказаного будинку та Ѕ частина земельної ділянки належить ОСОБА_3 , відповідачу по справі.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкове майно складалось із житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами, розмір житлової площі всього будинку загальна площа 66,8 кв.м. (площа зменшилась 0.3 кв.м. за рахунок перепланування), зазначений в плані згідно технічного паспорту, виданого КП Фастівської міської ради «Фастівське МБТІ» від 14 листопада 2018 року під літерою А прибудова «а», ганок «а1», козирок «а2», сарай «Б», сарай «В», сарай «Г», сарай «Е», убиральна «Т», колодязь «К», вимощення, огорожа №1.

Згідно Витягу від 09.01.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 належить Ѕ частка житлового будинку з відповідними надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно Витягу від 09.01.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 належить Ѕ частка земельної ділянки площею 0,2160 гектарів, кадастровий номер :01:007:0169, розташованої на території АДРЕСА_2 .

Стаття 356 ЦК України передбачає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст. 361 ЦК України встановлено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Виходячі з положень ст. 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Статтями 363, 367 ЦК України передбачено, що поділ (виділ частки) майна, що є об`єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників. Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку.

В ході розгляду справи за клопотанням представника позивача ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.10.19 року було призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання про можливі варіанти поділу житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

На виконання даної ухвали експертом ПП «Центр судових досліджень «ЕКСПЕРТТРАНССЕРВІС» надано Висновок експерта № 01/2020 від 08.09.2020 року.

Згідно даного Висновку експертом зазначено, що поділити в натурі житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 є можливим при умові відступу від ідеальних часток сторін Ѕ та Ѕ та при умові відхилення від вимог п. 5,19, п. 10,4 ДБН В.2.2-15-2019 Житлові будинки.Основнні положення.

Також, експертом при порівнянні даних технічного паспорту БТІ з даними свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.01.2019 року встановлено, що перелік будівель та споруд в цих документах не співпадає.

Так, в свідоцтві про право на спадщину не відображено: літню кухню «Д» (1954), літній душ «Л» (2018), огорожа №2 (2018), вимощення №3 (2018) і дані об`єкти не уввійшли до спадкового майна.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судам роз`яснено, що при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що згідно зі (ст. 62 ЦПК України) (нова редакція ст.110 ЦК України) висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим в судовому рішенні.

При розгляді справи сторонами не було заявлено клопотання щодо даних об`єктів нерухомості та не надано належних доказів про їх належність сторонам.

Як зазначено експертом в наданому висновку, технічно можливі варіанти (експертом надано два варіанти) поділу будинку з відхиленням від ідеальних часток та з врахуванням переобладнення.

Таким чинном, поділ вказаного житлового будинку між співласниками можливий лише при умові відступу від ідеальних часток за умови переобладнення або прибудови.

Як вбачається до І варіанту поділу, на який посилається представник позивача, розподіл можливий при умові незначного відступу від рівності часток та з урахуванням з відхиленням від вимог п.5.19 ДБН В.2.2.-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення». Оскільки для другого співвласника площа загальної кімнати менше на 1,9 кв.м. та не забезпечено п.10.4 щодо площі світлового прорізу ( віконний проріз потрібно збільшити).

Отже, відступ від ідеальних часток по вартості будівель та споруд (перелік згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.01.2019 року) становить для позивача, який просить здійснити розподіл житлового будинку за варіантом № І даного висновку, на 5494 гривень більше, а для відповідача на 5494 гривень менше.

Також, у відповідності до даного варіанту поділу та вимог нормативних будівельно-технічних документів необхідно виконати ремонтно-будівельні роботи: демонтувати віконний блок в приміщенні 1-3; демонтувати дверну коробку між приміщеннями 1-2 та 1-3; демонтувати перегородку та дверний блок між приміщеннями 1-6 та 1-2; замурувати дверний проріз між приміщеннями 1-2 та 1-3; влаштувати дверний проріз (вхід до квартири) в приміщенні 1-3; встановити зовнішній дверний блок в приміщенні 1-3; влаштувати вхідну групу.

Вказані роботи потребують розроблення та погодження у встановленому законом порядку проектно-кошторисною документацією.

Як розяснив в своїй Постанові від 16.05.2018 року у справі №61-3510 св18 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду Виходячі з аналізу змісту норм статтей 183, 358,364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна. Що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно не можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то, з урахуванням конкретних обставин, такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка якого зменшилась.

Стаття 152 ЖК УРСР передбачає, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Чинним Законодавством передбачено, що у випадку необхідності перепланувань чи виконання інших будівельних робіт, необхідно звернутися до Державної архітектурної будівельної інспекції та зареєструвати повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Згідно п.1 Порядку виконання будівельних робіт, що затверджений Постановою КМУ від 13.04.2011 року №466 будівельні роботи це роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації, капітального ремонту. Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 №76 визначено, що реконструкція житлового будинку - комплекс будівельних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних показників приміщень житлового будинку шляхом їх перепланування та переобладнання, надбудови, вбудови, прибудови з одночасним приведенням їх показників відповідно до нормативно-технічних вимог.

Таким чином, згідно висновку експерта, технічний поділ можливо провести лише з відхиленням від ідеальних часток та з урахуванням проведення реконструкції і переобладнення приміщень будинку для приведення їх у відповідність до вимог будівельно-технічних нормативних документів, які обумовлюються розробкою і погодженням у встановленому законом порядку проектно кошторисною документацією.

Відповідно до вимог передбачених пунктами 7, 18 Постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» звертаючись з позовом, необхідно до винесення рішення надати суду докази реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт або відмову у такій реєстрації, цим самим підтвердити на дійсність своїх намірів щодо виділу своєї частки і рішення суду не ґрунтувалося на припущеннях.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 вказаних документів суду не надав.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, відповідно до вказаного варіанту розподілу змінюється частка співласників.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі вказавши в позовній заяві вимоги про поділ в натурі майна, що перебуває у його з відповідачем спільній частковій власності, частка якого становить Ѕ частину.

В ході розгляду справи вказані позовні вимоги відповідно до зазначеного висновку експерта, не змінювалися і не уточнювалися.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників, учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому і здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), необхідно передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, а аналіз наведеного вказує на те, що провести реальний поділ будинку із виділенням сторонам їх часток (ідеально по Ѕ ) за наведених вище обставин не можливо.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Щодо вимог позивача про виділення частки земельної ділянки суд зазначає, що за Висновком експерта № 01/2020 від 08.09.2020 року запропоновано два варіанти розділу земельної ділянки, розташованої на території АДРЕСА_2 з виділом кожному із співвласників по 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,1080 га.

Як зазначалося судом згідно до ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст.183 цього кодексу.

Аналогічне положення закріплено в ч.3 ст.88 Земельного Кодексу України.

Частиною 1 цієї статті передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди у судовому порядку.

Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні ст.88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі.

За правилом ч.2 ст.120 Земельного Кодексу України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частина 4 ст.120 Земельного Кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачала, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Аналіз змісту норм ст.120 Земельного Кодексу україни дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю та споруди, на якій вони розміщені.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Отже, за загальним правилом, закріпленим у ч.1 ст.120 Земельного Кодексу України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

При цьому при застосуванні положень ст.120 Земельного Кодексу України у поєднанні з нормою ст.125 Земельного Кодексу України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти.

Таким чином, враховуючи, що судом було відмовлено у задоволені позову в частині поділу житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до ідеальних часток (1/2) сторін та враховуючи норми ст. 120 Земельного Кодексу України яка передбачає, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, не підлягають задоволеня позовні вимоги в частині поділу земельної ділянки.

Позивач, також в позовних вимогах, просить виділити конкретні приміщення відповідачу, що є порушенням прав відповідача, а саме співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (ст.361 ЦК України).

За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, які не були спростовані сторонами з урахуванням встановлених судом обставин, позов не підлягає задоволенню.

В порядку ст. 141 ЦПК України, суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. 4,12,13,81,89,141,265,268 ЦПК України, на підставі ст.355,356,361,363,364,367,1218 ЦК України, ст.152 ЖК УРСР, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 , ідент.номер: НОМЕР_1 , зареєстр.: АДРЕСА_2 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстр.: АДРЕСА_3 про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 30 грудня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей