УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" листопада 2020 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши позовну заяву Національної академії аграрних наук України до ОСОБА_1 , третя особа: Інститут тваринництва Національної академії аграрних наук України, про стягнення коштів у порядку регресу, -
17 червня 2020 р. до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Національної академії аграрних наук до ОСОБА_1 , третя особа: Інститут тваринництва Національної академії аграрних наук України про стягнення з відповідача у порядку регресу грошових коштів у розмірі 313 678,89 грн.
30.07.2020 ухвалою Печерського районного суду м. Києва цивільна справа передана за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1
27.11.2020 цивільна справа надійшла до Київського районного суду м. Харкова та розподілена судді Єфіменко Н.В.
Згідно ч.1 ст. 28 ЦПК України, позови , що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Так, відповідно до адміністративно-територіального розподілу позивач розташований на території , що відноситься до юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.
Спір, що виник між сторонами пов`язаний саме з перебуванням ОСОБА_1 на посаді директора Національної академії аграрних наук України, а також відшкодуванням позивачем ОСОБА_2 коштів за час вимушеного прогулу та невиконання рішення апеляційного суду Харківської області від 22.08.2017 про поновлення ОСОБА_2 на посаді радника при дирекції інституту тваринництва НААН. Таким чином, спір між сторонами обумовлений саме трудовими правовідносинами.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Стаття 6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини передбачає, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Практика Європейського суду щодо України стосовно гарантій, закріплених статтею 6 § 1, знайшла своє відображення у справах, які стосуються права доступу до суду та справедливого судового розгляду.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).
З урахуванням викладеного, справа підлягає поверненню за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва
Керуючись ст.ст.19, 23, 27, 31, 32, 258, 260 ЦПК України, суддя,
Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя