Справа № 459/3958/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-з/811/107/20 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Шеремети Н.О., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом Комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом, та стягнення заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року КП «Червонограджитлокомунсервіс» звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати укладеним між підприємством та ОСОБА_1 договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на умовах, передбачених нормативним актом, та стягнути солідарно з відповідачів 1390 грн. 69 коп. заборгованості за вказаним видом послуг, що разом з індексом інфляції та трьома процентами річних становить 2112 грн. 20 коп.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2016 року позов КП «Червонограджитлокомунсервіс» задоволено частково.

Визнано укладеним договір між КП «Червонограджитлокомунсервіс» та ОСОБА_1 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на умовах, передбачених нормативним актом, що містить відповідний обов`язок - постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року №529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» та рішення виконкому Червоноградської міської ради №108 від 29 червня 2011 року, з 01 липня 2011 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 29 травня 2017 року апеляційну скаргу КП «Червонограджитлокомунсервіс» задоволено частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог КП «Червонограджитлокомунсервіс» про солідарне стягнення заборгованості за комунальні послуги та судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов КП «Червонограджитлокомунсервіс» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у користь КП «Червонограджитлокомунсервіс» 2112 грн. 20 коп. боргу, з яких: 1390 грн. 69 коп. - борг за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, 662 грн. 99 коп. - індекс інфляції, 58 грн. 52 коп. - 3% річних.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у користь КП «Червонограджитлокомунсервіс» понесені судові витрати у справі, а саме: по 943 грн. 95 коп. з кожного.

В решті рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 09 серпня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Апеляційного суду Львівської області від 29 травня 2017 року залишено без змін.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 29 травня 2017 року за нововиявленими обставинами.

У червні 2020 року відповідач ОСОБА_1 подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення в справі, яким просить не вирішувати спір у користь КП «Червонограджитлокомунсервіс» стосовно позовних вимог про визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії, стягнення заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та про стягнення з відповідачів у користь КП «Червонограджитлокомунсервіс» понесених судових витрат по справі.

Заявник не погоджується з доводами позивача та висновками судів про те, що він ( ОСОБА_1 ) є власником квартири АДРЕСА_1 , оскільки, насправді, він є співвласником квартири, а інший відповідач ОСОБА_4 взагалі не є співвласником цієї квартири, відтак, позовна заява мотивована завідомо неправдивими відомостями.

Крім того, наголошує, що апеляційний суд, ухвалюючи рішення від 29 травня 2017 року та задовольняючи позовну вимогу про солідарне стягнення заборгованості, не врахував рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім'ї»), яким правомірно керувався суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні цієї вимоги позивача та у стягненні судових витрат.

Заявник вважає неправильним наведений у рішенні апеляційного суду обрахунок заборгованості по вказаному виду житлово-комунальних послуг і невстановленим період, за який просив позивач стягнути заборгованість.

Вважає, що суди не дали належної правової оцінки його доводам та доказам у справі і неправильно встановили дійсні обставини справи, а тому це повинен зробити апеляційний суд у додатковому рішенні.

Крім того, зазначає, що понесені позивачем і стягнуті з відповідачів судові витрати на загальну суму 3775 грн. 80 коп. не підтверджені документально, до того ж, не можуть бути стягнуті з нього ( ОСОБА_1 ), оскільки він, як інвалід війни 3 групи, звільнений від усіх судових витрат і зборів.

В судове засідання інші учасники справи не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи всі були повідомлені належним чином, а тому питання про ухвалення додаткового рішення в справі розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.4 ст.270, ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 в підтримання своєї заяви, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість заявлених вимог, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

З огляду на наведені вище норми процесуального закону й те, що вимоги заявника зводяться до незгоди з висновками суду по суті вирішення спору та розподілу судових витрат і не вказують на наявність визначених частиною першою статті 270 ЦПК України підстав для ухвалення додаткового рішення, колегія суддів доходить висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 , який уже скористався своїм правом на оскарження рішення апеляційного суду в касаційному порядку.

Керуючись ст.270 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом Комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом, та стягнення заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 26 жовтня 2020 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Шеремета Н.О.

Ніткевич А.В.