ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року м.Суми

Справа №589/3949/19

Номер провадження 22-ц/816/2141/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 серпня 2020 року, ухваленого у складі судді Лєвші С.Л., в приміщенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа: Воронізька селищна рада про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Свої вимоги мотивує тим, вона мешкає в квартирі АДРЕСА_1 і вказана квартира належить їй на підставі договору про закінчення будівництва від 12 квітня 1998 року. 15 вересня 2016 року сталося затоплення її квартири каналізаційними витоками, які потрапили з каналізаційного стоку квартири № 4 , яка розташована над її квартирою, та власниками якої є відповідачі. Даний факт встановлений комісією Воронізької селищної ради та підтверджується відповідними актами від 15 та від 16 вересня 2016 року. Розмір матеріальної шкоди складає 13 356 грн 00 коп. Відповідачі не бажають добровільно відшкодовувати завдану матеріальну шкоду.

Просить стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на її користь у солідарному порядку майнову шкоду в сумі 13 356 грн 00 коп., завдану пошкодженням її майна внаслідок затоплення каналізаційними витоками, та стягнути судові витрати.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 18 серпня 2020 року позов ОСОБА_5 задовольнив.

Стягнув у солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 шкоду задану затопленням квартири в розмірі 13 356 грн 00 коп.

Стягнув у дольовому порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 768 грн 00 коп., по 384 грн 20 коп. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що позивачка не являється власницею (наймачем) квартири АДРЕСА_1 , а може бути лише власником матеріалів, які були використані в процесі цього будівництва.

Зазначає, що Шосткинський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 30 вересня 2019 року у справі № 589/4057/16 відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Стверджує, що акти від 15 та 16 вересня 2016 року не підтверджують факт залиття квартири № 3 відповідачами. Крім того, складені акти не відповідають вимогам закону.

Позивачка жодного разу не повідомляла та не зверталася до відповідачів стосовно будь-яких проблем з каналізаційною трубою. В актах не встановлено причину, внаслідок чиїх дій сталася пробоїна в каналізаційній трубі, оскільки це було виявлено згідно акту на першому поверсі під підлогою в кватирі № 3 , до якої відповідачі, як мешканці квартири № 4 , доступу не мають і фізично не могли її пошкодити. Посилання позивачки, що це сталося з їх вини є лише припущенням, як і те, що вони чистили тросом трубу, внаслідок чого сталося її пробиття, жодних доказів цьому не надано.

Вважає, що наданими позивачкою доказами вина відповідачів щодо пробиття каналізаційної труби під підлогою в квартирі № 3 та витікання внаслідок цього стоків під підлогу не встановлена, відсутній причинний зв`язок між шкодою та встановленням вини відповідачів, а надані акти не містять причин залиття.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій просить рішення залишити без задоволення, а апеляційну скаргу - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивачки адвоката Дубровної В.В., яка заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав доведеним, що саме внаслідок винний дій (бездіяльності) відповідачів спричинені пошкодження квартири позивачки, а відповідно і заподіяні збитки, які підлягають відшкодуванню в розмірі заявленому позивачкою.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо доведеності належними та допустимими доказами факту спричинення матеріальних збитків позивачці внаслідок затоплення квартири каналізаційними стоками з вини відповідачів.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Її право на користування вказаною квартирою підтверджується договором на закінчення будівництва вказаної квартири від 12 квітня 1998 року та технічним паспортом (а. с. 17-22).

Квартира АДРЕСА_5 , власниками якої є відповідачі (а. с. 45).

15 вересня 2016 року сталося залиття квартири № 3 каналізаційними стоками.

16 вересня 2016 року комісією у складі - депутата Воронізької селищної ради, голови вуличного комітету, члена вуличного комітету, складено Акт про факт пробиття коліна каналізаційної пластикової труби, яка проходить під підлогою квартири АДРЕСА_1 . Внаслідок чого, в квартирі стоїть неприємний запах, під підлогою однієї із кімнат квартири №3 розлита велика кількість каналізаційних стоків. Каналізаційна труба, яка проходить під підлогою квартири №3 , належить мешканцям другого поверху, квартири №4 вищевказаного будинку - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Зазначені мешканці були присутніми під час демонтажу підлоги комісією, в квартирі №3 . З даним Актом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ознайомлені. (а.с.5)

ОСОБА_1 16 вересня 2016 року звернулася до голови Воронізької селищної ради з проханням надіслати комісію для огляду помешкання за адресою: АДРЕСА_6 , у зв`язку з пошкодженням каналізації ОСОБА_3 , оскільки в квартирі неприйнятні санітарні умови (а.с.6).

Воронізька селищна рада надала Акт постійно-діючої узгоджувальної комісії на письмову заяву ОСОБА_1 , з якого вбачається, що на період роботи комісії було встановлено факт витікання каналізаційних стоків під підлогу квартири АДРЕСА_1 . Коліно каналізаційної труби з пробоїною 10 см. В трубі каналізаційної мережі квартири №4 , яка знаходиться на другому поверсі, встановлений чопок. Каналізаційні мережі квартири № 3 та № 4 проходять окремо одна від одної під підлогою квартири №3 , стоки виходять до однієї вигрібної ями. Комісією рекомендовано мешканцям квартири №4 та АДРЕСА_1 знайти спільну мову у вирішенні питання ліквідації наслідків протікання каналізаційних стоків. Також, мешканцям квартири №4 ( ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ) рекомендовано провести реконструкцію власної каналізаційної мережі (а.с.8).

З наданого позивачкою зведеного кошторисного розрахунку розмір вартості ремонту квартири складає 13 356 грн (а. с. 10-17).

27 вересня 2016 року ОСОБА_1 зверталася до відповідачів з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди (а. с. 9).

Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 177 ЖК України відповідачі зобов`язані слідкувати за належним станом санітарно-технічного та іншого обладнання, яке знаходиться в його квартирі.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку та не порушать санітарно-технічних вимог та правил експлуатації будинку.

Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року визначено, що власник квартири зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Колегія суддів вважає, що позивач належними та допустимими доказами довела факт заподіяння шкоди залиттям її квартири каналізаційними стоками, протиправність дій відповідачів, причинний зв`язок між ними.

З фотознімків зроблених позивачкою під час усунення наслідків залиття, вбачається, що дійсно коліно каналізаційної труби, яка виготовлена з пластику, пошкоджено шляхом його пробиття. Ту обставину, що пробита каналізаційна труба відноситься до санітарно-технічного обладнання квартири АДРЕСА_7 , власниками якої є відповідачі, останні не заперечують. Володільцями та користувачами пошкодженої труби є саме відповідачі, а тому вони несуть відповідальність за її належне утримання і використання.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що не доведена вина відповідачів в пошкодженні каналізаційної труби, оскільки акт від 16 вересня 2016 року, в якому зафіксовано пробиття належної відповідачам каналізаційної труби внаслідок чого сталося залиття каналізаційними стоками квартири № 3 в якій мешкає позивачка, відповідачами підписано без жодних зауважень та заперечень щодо своєї вини. Крім того в судовому засіданні апеляційного суду представник позивачки пояснила, що відповідачі виконали рекомендацію постійно-діючої узгоджувальної комісії Воронізької селищної ради та провели реконструкцію власної каналізаційної мережі, шляхом зміни конфігурації її розташування внаслідок якої каналізаційна труба їх квартири на даний час не проходить під квартирою позивачки.

Відповідачі жодних належних та допустимих доказів на спростовування своєї вини в спричиненні шкоди суду не надали.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги і про те, що позивачка не має права на відшкодування шкоди, оскільки не є власником квартири АДРЕСА_1 . Матеріалами справи підтверджується та не оспорюється відповідачами та обставина, що позивачка постійно проживає та користується вказаною квартирою. Законність її володіння та користування квартирою АДРЕСА_1 ніким не оспорюється. Наявність рішення суду про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_3 свідчить про існування невирішеного питання щодо оформлення за нею права власності на вказану квартиру. Проте, відсутність зареєстрованого у встановленому порядку права власності, не є підставою для відмови у задоволенні вимог позивачки про відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням майна, яке на законних підставах перебуває в її володінні та користуванні.

Колегія суддів також не погоджується з доводами ОСОБА_4 щодо невідповідності складених актів про залиття нормативним актам, оскільки вказаними актами підтверджується факт спричинення шкоди позивачці внаслідок пошкодження каналізаційної труби належної відповідачам. Відсутність своєї вини в пошкодженні належного їм санітарно-технічного обладнання, відповідачі не спростували. За встановлених обставин справи та інших доказів, які містяться в матеріалах справи, наявність деяких недоліків в актах не може бути підставою для відмови у відшкодуванні завданої шкоди.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь позивачки, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, які з урахуванням складності справи, часу витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, колегія суддів визначає в 1000 гривень.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 серпня 2020 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат за апеляційний перегляд справи 1000 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 09 листопада 2020 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

С.Г. Хвостик