провадження №2/521/1909/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 листопада 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Роїк Д.Я.,
при секретарі Коноваловій К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому,
Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність Відповідача не застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
ОСОБА_3 звернулась в Моторне (транспортне) страхове бюро України, згідно Пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Далі Закон), з заявою про відшкодування збитків. Керуючись п. 36.1 та п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВ» Моторним (транспортним) страховим бюро України прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3 . На підставі Наказу № 9570 від 17.10.2018 року Позивач відшкодував ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі: 19 289, 60 (дев`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 993965 від 18.10.2018 року
Враховуючи вищевикладене, а також право надане позивачу, а також те що жодних заходів щодо добровільного відшкодування спричиненого збитку відповідач не здійснив, позивач вважає за доцільне звернутися за захистом своїх права з позовною заявою про відшкодування шкоди до суду.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.12.2019 року, цивільну справу за позовом Моторно ( транспортного ) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регрес витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому передано на розгляд Малиновського районного суду м. Одеси.
Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 17.02.2020 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді Роїк Д.Я. 18.02.2020 року.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси суду від 21.02.2020 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.08.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні.
Позивач в судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву щодо слухання справи за його відсутності.
Відповідач в судові засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області згідно до ст.128 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Водій ОСОБА_1 порушив п. 16.13 ПДР України. Постановою Ленінського районного сужу м. Харкова від 08.08.2018 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень на користь держави, та стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352,4 гривень, що підтверджується копією вказаної постанови (а.с.7)
Відповідно до ст. ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.
На момент скоєння ДТП цивільна відповідальність відповідача згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована не була.
Після настання ДТП, власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_3 звернулась із заявою до Моторно (транспортного) страхового бюро України з метою отримання відшкодування. (а. с. 40)
Згідно із ст. 3, 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники, страховики, особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, МТСБУ та потерпілі.
Положеннями ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до п. п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 1, п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
За змістом ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
За правилами п. 40.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, передбачених у статті 41 Закону.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №6-112цс13 від 25 грудня 2013 року, у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування, до неї, у межах фактичних витрат, від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України).
Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Враховуючи припис ст. 993 ЦК України, позивач набув право вимоги у деліктних правовідносинах, що первісно виникли між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір у справі складає 1921,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду та підлягають стягненню з відповідача (а. с. 1).
Керуючись ст. ст. 11, 16, 509, 993, 1166, 1187, 1191, 1192 ЦК України; ст. ст. 3, 4, 22, 41, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів»; ст. ст.12, 13, 81, 141, 223, 259, 264, 280 - 284 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів, з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Д.Я. Роїк