Справа № 418/481/20
РІШЕННЯ
Іменем України
13 лютого 2020 року Міловський районний суд Луганської області у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Кірічевої К.В.
06 лютого 2020 року до Міловського районного суду Луганської області звернувся заявник ОСОБА_1 з заявою у якій просить встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Стаханов теперішне м. Кадієвка Луганської областіу віці 84 років свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Свою заяву обґрунтовує тим, що він є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Стаханов теперішнє м. Кадієвка Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим установою, яка знаходиться на непідконтрольній української владі території України.
Місто Стаханов теперішне м. Кадієвка Луганської області знаходиться на тимчасово непідконтрольній української владі території Луганської області.
З метою реєстрації смерті батька заявник звертався до Міловського районного відділу державної реєстації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), однак йому було відмовлено у реєстрації та видачі свідоцтва про смерть, у зв`язку з тим, що не був наданий документ встановленої форми.
Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне для здійснення державної реєстрації смерті батька та отримання свідоцтва про смерть для реалізації спадкових прав.
Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, однак просив суд розглянути справу без його участі заяву підтримує.
Представник від заінтересованої особи Міловського районного відділу державної реєстації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до суду не з`явилась, однак нею було повідомлено про можливість розгляду справи за її відсутністю. Відзиву з запереченнями надано не було.
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги заявника ОСОБА_1 є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно копії паспорту заявника ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 виданого 04.07.2001 року Свердловським МВ УМВС України в Луганській області, він є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . /а.с. 5-6/
Як слід з копії паспорту ОСОБА_2 , серії НОМЕР_2 виданого 26.01.2001 Стахановським МВ УМВС України в Луганській області він за життя був громадянином України та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . / а.с. 9/
Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 виданого 04.11.1961 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_2 . /а.с. 9/ Таким чином родинний зв`язок заявника з померлим доведено.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 19.12.2019 року відділом запису актів цивільного стану Стахановського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції так званою Луганської Народної Республіки та копії лікарняного свідоцтва про причину смерті № 191 від 17.12.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер у місті Стаханов Луганської області, причина смерті: хронічна недостатність кровообігу IIБ. Дифузний кардіосклероз. Ішемічна хвороба серця. /а.с. 10-11/
Згідно відмови Міловського районного відділу державної реєстації актів цивільного стану Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 05.02.2020 року, ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації смерті батька ОСОБА_2 , у зв`язку з наданням неналежних документів. /а.с. 12/
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як вбачається з ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Окрім, того суд приймає до уваги висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.
Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.
Суд оцінює надане свідоцтво про смерть, як доказ який містить інформацію, щодо предмету доказування на підставі якого можливо встановити наявність факту смерті, який дає висновок про наявність таких обставин не зважаючи на те, що документ не відповідає належній формі.
Згідно п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України слід, що суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
З ч. 1 ст. 317 ЦПК України вбачається, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.
Згідно п. 3 наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.»
Місто Стаханов теперішне м. Кадієвка Луганської області внесено до переліку населених пунктів у яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.
Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану.
Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.
Заявником було доведено, що він є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на території не підконтрольній українській владі, вимоги заявника є законними у цій частині та підлягають задоволенню.
Однак, оскільки суду не надано документів, які б підтверджували факт саме проживання померлого за вказаною адресою: АДРЕСА_3 а не його реєстрацію, суд приходить до висновку, що в частині щодо місця проживання померлого вимога не підлягає задоволенню.
На підставі вищевказаного, керуючись ст. 76, ч.1 ст.95, п.8 ч.1 ст. 315, ч.1 ст. 317 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», наказом Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», п.10, 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».
Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Встановити юридичний факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженеця села Зарічне Бутурлинівського району Воронезької області, громадянин України, стать чоловіча, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Стаханов теперішнє м. Кадіївка Луганської області, Україна, причина смерті: хронічна недостатність кровообігу IIБ. Дифузний кардіосклероз. Ішемічна хвороба серця.
В іншій частині вимог-відмовити.
Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Згідно вимог ч.1 п.15 п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Таким чином, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Міловський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Чехов