Справа № 548/923/20
Провадження № 2/548/384/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2020 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожка В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Комаренко В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Хоролу в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивачка звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позову зазначає, що відповідач є батьком двох її малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка вказує, що з відповідача згідно судового рішення від 15.03.2019 року стягуються аліменти на утримання синів у розмірі 1/3 частки його доходів, але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Зазначає, що позивачкою понесені додаткові витрати на дітей, а саме: на відвідування синами дитячого садка у розмірі 2 313,70 грн, на заняття сином ОСОБА_3 у Полтавському обласному осередку Федерації лижного спорту України - 2 550,00 грн, на стоматологічне лікування ОСОБА_4 - 4 150,00 грн, лікування простудного захворювання сина ОСОБА_3 - 467,52 грн, на ноутбук Macbook Air 2017 - 17 950,00 грн, на гральний центр - 440,00 грн, на конструктор Гірськолижний курорт - 2 164,00 грн, на одяг та взуття дітей - 3 520,20 грн, а всього - 33 883,12 грн.

На підставі ст.ст. 141, 150, 180, 181, 185 Сімейного Кодексу України позивачка просить стягнути з відповідача половину зазначеної вище суми понесених нею додаткових витрат та дітей, а також стягувати з відповідача щомісячно 200,00 грн додаткових витрат на відвідування дитячого садочка сина ОСОБА_4 , починаючи з набрання рішенням законної сили до вересня 2021 року.

03.06.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Хорольського районного суду з вищевказаною заявою.

Ухвалою від 09.06.2020 року вказану справу прийнято до провадження судді Старокожка В.П. та призначено підготовче судове засідання.

16.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Відповідач протягом строку, встановленого судом, не подав до суду відзив на позовну заяву чи будь-яких інших заяв чи клопотань, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про розгляд справи за адресою місця реєстрації, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки від сторін не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив чи заперечення, а також про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що відповідач є батьком двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про їх народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 .

Згідно копій квитанцій від 16.12.2019 року, 20.11.2019 року, 30.09.2019 року, позивачкою було здійснено оплату за «ПШ 42 дитина ОСОБА_3 , отримувач - дитячі садки та НВК м. Полтава» на загальну суму 699,10 грн.

Згідно копій квитанцій від 10.12.2019 року, 15.01.2020 року та від 17.03.2020 року позивачкою було здійснено оплату за «ПШ 42 дитина ОСОБА_4 , отримувач - дитячі садки та НВК м. Полтава» на загальну суму 1 193,40 грн.

Копією квитанції від 17.02.2020 року підтверджується оплата у розмірі 421,20 за «дублікат атестатів, свідоцтв, учбовий заклад пш 42 дитина ОСОБА_4 ».

З копій квитанцій від 24.09.2019 року, 14.01.2019 року, 16.01.2020 року вбачається, що позивачкою сплачено суму коштів 2 550,00 грн на рахунок Полтавського обласного осередку Федерації лижного спорту України в якості оплати членських внесків за ОСОБА_3 .

Кокією квитанції до прибуткового касового ордера № 1182 від 21.02.2020 року, виданою ФОП ОСОБА_8 підтверджується оплата лікування корневих каналів з 74 та постійна пломба в розмірі 1 500,00 грн, в графі "прийнято від" зазначено "( ОСОБА_3 - син) ОСОБА_1 ".

З копії квитанції № 024483 від 13.01.2020 року вбачається, що ФОП ОСОБА_10 надано послугу у вигляді атипового видалення 48, за яку ним отримано кошти у розмірі 1 900,00 грн.

Копією квитанції від 11.02.2020 року, виданою стоматологічним кабінетом ПП "Ортодонт", підтверджується сплата за стоматологічні послуги на суму 100,00 грн.

Згідно копій товартного чека № 12 від 10.06.2019 року та гарантії на вживану техніку ОСОБА_1 придбала Macbook Air 13 (2017) 128 silver ціною 17 950,00 грн для сина ОСОБА_3 .

Копіями аптечних квитанцій підтверджується купівля ліків на загальну суму 467,52 грн.

З копій квитанцій від 17.01.2020 року, від 10.02.2019 року, від 28.02.2020 року вбачається факт придбанняутепленої куртки утепленої для хлопчиків, чоботів дитячих, носків, трусів на загальну суму 3 520,20 грн.

Копіями квитанцій від 07.03.2019 року, від 18.12.2019 року та від 14.12.2019 року підтверджується купівля дитячих іграшок вартістю 2 391,80 грн та оплата за відвідування ігрового центру на суму 440,00 грн.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила відповідний позов.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі N 6- 1489цс17 суд висловив свою позицію з цього питання, згідно якої, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть сплачуватися наперед, або вони покриваються після їх фактичного понесення. Конкретна форма залежить від наявних документів чеків, квитанцій, актів виконаних робіт, рекомендацій чи діагнозів тощо. При цьому стягнення грошових коштів може відбуватися разово, з певною періодичністю або постійно (до досягнення дитиною повноліття). Спосіб участі батька в додаткових витратах визначається, наприклад, таким чином. Якщо мова йде про відвідування дитячого садку, фінансування здійснюється періодично. Коли дитина захворіла, оплата її лікування зазвичай відбувається на протязі певного часу, згідно рекомендації лікаря.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Мотивована оцінка аргументів сторін.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказувала на те, що син ОСОБА_4 потребує додаткових щомісячних витрат у розмірі 400,00 грн, у зв`язку з чим позивачка просила стягувати з відповідача щомісячно половину вказаної суми, а саме 200,00 грн.

На думку суду, дана вимога є необгрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено ні факту навчання сина ОСОБА_4 в дошкільному закладі, ні розміру щомісячних витрат на садок.

З наданих суду під час подачі позову у червні 2020 року квитанцій про оплату від 10.12.2019 року, 15.01.2020 року та від 17.03.2020 року за «ПШ 42 дитина ОСОБА_4 , отримувач - дитячі садки та НВК м. Полтава» на загальну суму 1 193,40 грн не вбачається постійність у відвідуванні даного дитячого закладу сином позивачки, довідка чи інший документ відповідного навчального закладу, які б підтверджували навчання ОСОБА_4 у садочку та вартість такого навчання, позивачкою додані не були.

Також позивачкою не доведено, що навчання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за період у дитячому садку ПШ № 42 з грудня 2019 року по березень 2019 року (згідно оплачених квитанцій від 16.12.2019 року, 20.11.2019 року, 30.09.2019 року, 10.12.2019 року, 15.01.2020 року, 17.03.2020 року, 17.02.2020 року) викликане особливими обставинами, зокрема розвитком здібностей дітей.

На думку суду, стягнення з батьків додаткових витрат на навчання малолітніх дітей у дитячому садку може мати місце у випадку, коли дитина відвідує спеціалізований дитячий садок, у якому розвиваються окремі здібності дитини - спортивні, творчі, інтелектуальні, або де дитині з хронічним захворюванням надається спеціцальний догляд та лікування, тобто у випадку наявності особливих життєвих обставин для конкретної дитини, підтверджень чому немає у матеріалах справи.

Таким чином в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача 200,00 грн щомісячно на відвідування дитячого садка сином ОСОБА_4 , а також щодо стягнення з ОСОБА_2 половини понесених позивачкою витрат на відвідуванням дітьми дитячого садочка у розмірі 1 156,85 грн слід відмовити.

З вищевикладених міркувань задоволенню не підлягають вимоги про стягнення з відповідача витрат на одяг та взуття дітей, на відвідування грального центру, а також на придбання ноутбуку, які в розумінні положень ст. 185 СК України, не є додатковими витратами на дитину, оскільки не використовувались для розвитку особливих здібностей дитини та не були викликані її хворобою тощо.

Зокрема, що стосується витрат на купівлю ноутбуку, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Матеріали справи не містять доказів того, що придбання ноутбуку було необхідне у зв`язку з наявними хворобами дітей або іншими особливими обставинами.

Зокрема, ноутбук є інструментом для загального розвитку будь-якої дитини, однак він також може використовуватись дитиною для розвитку її талантів в образотворчому мистецтві, музиці, архітектурі, математиці, лінгвістиці, вивченні мов тощо, натомість позивачкою не надано доказів, які б свідчили, що вищевказаний ноутбук був придбаний нею задля розвитку таких здібностей сина ОСОБА_3 , тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Придбаний коструктор "Гірськолижний курорт", на думку суду, теж не є предметом крайньої необхідності, однак може вважатись судом таким, що викликаний розвитком особливими здібностями.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 постійно відвідує спортивний гурток та займається лижним спортом, тобто розвиває особливі здібності в розумінні положень статті 185 СК України, тому суд вважає обнгрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача половини коштів, сплачених Полтавському обласному осередку Федерації лижного спорту України в якості оплати членських внесків за ОСОБА_3 в загальному розмірі 2 550,00 грн.

Однак, що стосується конструктора, з позовної заяви слідує, що конструктор "Гірськолижний курорт" було придбано позивачкою на Новий рік, тобто у якості подарунка дітям, за бажанням матері, яка самостійно на власний розсуд обрала іграшку для дитини, вартість якої є значною, тому витрати з купівлі подарованої іграши однозначно має нести дарувальник, виходячи з власних фінансових можливостей.

На думку суду, такі придбання, як ноутбук, дитячий одяг, іграшки, тощо, які, як судом встановлено, не є додатковими витратами на дітей в розумінні положень статті 185 СК України, повинні здійснюватись позивачкою, виходячи з її фінансових можливостей, такі витрати на дітей повинні бути співмірними з доходами позивачки, в тому числі отриманими від відповідача аліментами на утримання дітей.

Разом з тим, на думку суду, з відповідача підлягають стягненню половина витрат на стоматологічне та простудне лікування дітей в загальному розмірі 3 967,52 грн, які є обгрунтованими та підтвердженими позивачкою.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме з ОСОБА_2 підлягають стягненню половина понесених витрат на відвідування спортивного гуртка в сумі 2 550,00 грн, а також витрат на стоматологічне та простудне лікування дітей в сумі 3 967,52 грн, що в підсумку становить 3 258,76 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги часткове задоволення судом позовних вимог позивачки, суд приходить до висновку про стягнення 19,24 відсотків ставки судового збору з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110-114 СК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76 - 81, 133, 141, 142, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1

( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 , ІПН: НОМЕР_4 )

до ОСОБА_2

( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_5 , ІПН: НОМЕР_6 )

про стягнення додаткових витрат на утримання дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 3 258 (три тисячі двісті п`ятдемят вісім) грн 76 коп, які складаються з половини понесених витрат на відвідування спортивного лижного гуртка ОСОБА_3 , а також на стоматологічне та простудне лікування дітей.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 161,77 грн судового збору, інші витрати зі сплати судового збору покласти на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подачі відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду або, у відповідності до п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до Хорольського районного суду Полтавської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий