н/п 2/490/1785/2018 Справа № 490/3287/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
УХВАЛА

22 січня 2020 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Дудник Г.С.,

за участі позивача , представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Миколаєві клопотання представника позивача про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки майна, що перебуває в спільній частковій власності та про визначення порядку користування земельною ділянкою , -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року ОСОБА_4 звенувся до суду з позовом до відповідача про виділ частки з майна, що перебуває в спільній частковій власності та визначення порядок користування земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 03.10.2019 року замінено позивача , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його правонаступником, особою, яка завернулася з заявою про прийняття спадщини - дружину ОСОБА_2

22.01.2020 року в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 заявив клопотання про зупинення провадження у справі до перегляду в касаційному порядку по справі № 490/9173/18 від 06.09.2019 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про усунення від права спадкування. На даний час це рішення, та постанова апеляційного суду про залишення його без змін, оскаржено ОСОБА_2 у касаційному порядку. За отриманою ухвалою Верховного Суду України від 02.12.2019 р. касаційне провадження за скаргою відкрите, справа витребувана, та передана судді Касаційного Цивільного Суду для вивчення.

Заслухавши думку представника та позивача, дослідивши обставини справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 215 ЦПК України у разі обєктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов`язаний зупинити провадження у цій справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Необхідність в зупиненні провадження у справі за названим пунктом виникає у випадку, якщо обєктивно неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. При цьому, між двома справами, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи. Зазначена підстава для зупинення провадження у справі застосовується лише у разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Неможливість розгляду справи є оціночним поняттям. Воно повинно ґрунтуватися на можливості ухвалення рішення тільки після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій цивільній, кримінальній, адміністративній чи такій іншій справі.

Треба зазначити, що все виписане стосується тільки справ, рішення по яким не прийнято, в той же час, якщо рішення по іншій справі, у зв`язку з якою сторона бажає зупинити провадження, набрало законної сили, то провадження у справі з названої підстави взагалі не може бути зупинено.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

В абз. 7 пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» надані роз`яснення, що підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження попередніх судових рішень у справі.

За такого, твердження представника позивача, що таке є безумолвною підставою для зупинення провадження у справі є помилковою, оскільки ґрунтується на невірному тлумаченні п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України.

За такого, розгляд справи не може бути зупиненим за названої представником підстави, оскільки інше було б розширеним тлумаченням п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, що є неприпустимим. Так, рішення суду набуло законної сили і його можливий перегляд в касаційній інстанції чи за нововиявленими обставинами не тягне за собою неможливість розгляду даной справи.

Керуючись ст. 251 ЦПК України , суд , -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає .

Суддя Гуденко О.А.