Провадження №2/523/5067/20
У Х В А Л А

"14" грудня 2020 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Нестеренко Л.В.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дорошенка Сергія Олександровича про забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частину квартири,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 з позовними вимогами про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на Ѕ частину квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ним та відповідачем у справі ОСОБА_2 18.07.1998 року було укладено шлюб, за час перебування у шлюбі подружжя придбало нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована на відповідача. Зараз в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами, а оскільки відповідач не бажає врегулювати питання щодо поділу майна в поза судовому порядку, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. На підставі викладеного просить: визнати квартиру АДРЕСА_1 спільним майном подружжя та визнати за ним право власності на Ѕ частину квартиру.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси 14 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Одночасно з вказаним позовом представник позивача ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви зазначив, що відповідач чинить перешкоди в користуванні спільним майно, зазначаючи, що ОСОБА_1 , не є співвласником даного об`єкта нерухомості. На підставі викладеного адвокат позивача просить суд забезпечити позов з метою уникнення дій відповідача спрямованих на відчуження нерухомості, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Подана позивачем заява про забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 10.04.2015 року укладеного між ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_2 з другого, ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_1 , (реєстровий № 583). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано про реєстрацію права власності від 10.04.2015 року квартира зареєстрована за ОСОБА_2 , частка власності становить: 1/1.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб - п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і рівності перед законом, оскільки мета забезпечення позову це тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

У відповідності до ч.1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З наданих до суду документів, вбачається, що позивач зареєстрований на території України, в матеріалах справа відсутні документи на підтвердження того, що майновий стан позивача або її дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, у зв`язку з чим, судом вказане питання одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову не вирішується. Крім того, судом враховується, що згідно договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 10.04.2015 року, договір посвідчено за згодою чоловіка покупця - ОСОБА_1 , яка викладена окремою заявою.

Вивчивши матеріали справи, заяву представника позивача, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частини квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за відповідачем ОСОБА_2 , є обґрунтованими, законними та співрозмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки спір між сторонами виник з приводу вказаного нерухомого майна, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, оскільки спірний об`єкт нерухомості до розгляду спору по суті може бути відчужений на користь третіх осіб, а відтак й порушить права позивача на судовий захист та останньому для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а забезпечення позову навпаки виступають запорукою виконання можливого рішення суду.

Керуючись ст.ст. 8, 151, 153, 353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дорошенко Сергія Олександровича про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на Ѕ частину квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 01, яка зареєстрована за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Копію ухвали для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя: