Справа № 485/19/20
Провадження №4-с/485/29/20
Ухвала

іменем України

28 грудня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Соловйова О.В.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка скаргу ОСОБА_1 , суб"єкт оскарження - Снігурівський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Херсонського обласного управління АТ "Ощадбанк", на рішення начальника Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Танковської Ю.В.,

встановив:

18 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на рішення начальника Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Танковської Ю.В.

Скаргу обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеса перебуває виконавчий лист № 2/485/179/20, виданий 14 серпня 2020 року Снігурівським районним судом Миколаївської області про стягнення з неї на користь АТ "Державний ощадний банк України" 39004,76 грн боргу та 2102 грн судового збору. У грудні 2020 року вона не мала можливості отримати кошти зі свого карткового рахунку № НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ "ПриватБанк" для виплати пенсії. При зверненні до працівників банку вона дізналася про те, що на підставі постанови Снігурівського РВ ДВС від 15 жовтня 2020 року про арешт коштів вказану картку заблоковано. Постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів від 15 жовтня 2020 року нею отримані лише 16 грудня 2020 року у відділі ДВС.

Вважає, що такими діями посадова особа порушила її права, а тому просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Танковської Ю.В. від 15 жовтня 2020 року про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ "ПриватБанк" та є її пенсією і зобов"язати зняти арешт з вказаного рахунку.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися; про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

Заявник ОСОБА_1 про причини неявки суд не повідомила.

Від представника Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Танковської Ю.В. надійшла заява про розгляд скарги у її відсутність, проти задоволення скарги заперечень не мала.

Представник стягувача філії - Херсонського обласного управління АТ "Ощадбанк" подав суду заяву про слухання справи в його відсутність, в задоволенні скарги просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що на його думку державним виконавцем в межах Закону вчинені виконавчі дії щодо арешту рахунку боржника. Крім того згідно наданої виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що такий рахунок використовується не лише для зарахування пенсії, але наявні і додаткові зарахування у вигляді безготівкового поповнення, з чого видно що даний рахунок є поточним, а не цільовим для зарахування пенсії.

У відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Судом ухвалено про розгляд скарги у відсутність учасників справи.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали цивільної справи №485/19/20 (провадження №2/485/179/20), виконавчого провадження № 63309836, вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження № 63309836 з виконання виконавчого листа №2/485/179/20, виданого 14 серпня 2020 року на підставі рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 31 березня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Херсонського обласного управління АТ "Ощадбанк" заборгованості за кредитним договором в сумі 39004,76 грн та судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2102 грн.

Виконавче провадження № 63309836 відкрито постановою начальника районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Танковської Ю.В. від 15 жовтня 2020 року.

Також, 15 жовтня 2020 року начальником районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Танковською Ю.В. винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику.

На виконання наведеної постанови арешт накладено в тому числі на грошові кошти боржника на картковому рахунку № НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ "ПриватБанк".

Як вбачається з довідки начальника Снігурівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області Гриженку О. за № 1146 від 27.10.2020, ОСОБА_1 перебуває на обліку у відділі як одержувач пенсії за віком та пенсія останній перераховується на рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ "ПриватБанк".

Також підтвердженням того, що даний рахунок використовується для отримання пенсії боржником, підтверджується й випискою по картковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ "ПриватБанк" за період 01.09.2020-16.12.2020.

Постанову начальника Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Танковської Ю.В. про арешт коштів від 15 жовтня 2020 рокуаявник отримала 16 з грудня 2020 року.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до п. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Виходячи з правового аналізу наведених норм права вбачається, що під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи те, що законодавчо не визначено що рахунки, які використовуються для отримання пенсії, є рахунками із спеціальним режимом використання, спеціальними та іншими рахунками, звернення стягнення на які заборонено законом, скарга в частині визнання неправомірною постанови начальника ДВС у частині накладення арешту на грошові кошти, задоволенню не підлягає. Крім цього, у ДВС під час винесення постанови були відсутні дані, що даний рахунок використовується боржником для отримання пенсії.

Суд враховує правову позицію Верховного суду, висловлену в постанові від 12.12.2018 року № 399/142/16-ц, згідно якої - якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права особи, яка звернулась до суду, суд, відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні таких спосіб захисту, який не суперечить закону.

Як встановлено, державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих банківських рахунках, в тому числі, і на рахунок, на який зараховується пенсія ОСОБА_1 , у зв"язку із чим скаржниця позбавлена можливості отримання будь-яких грошових коштів зі свого пенсійного рахунку.

Твердження стягувача про те, що рахунок на який зараховується пенсія ОСОБА_1 є поточним, а не цільовим для зарахування пенсії спростовується дослідженою випискою по рахунку, з якої вбачається що заявниця використовувала кошти (пенсія), які надходили з Пенсійного фонду, на власні потреби, а саме оплата комунальних послуг, поповнення мобільного телефону, оплата товару в магазині, тощо, а сумми безготівковиїх поповнеь є незначними та, на думку суду, не можуть бути підствою для наклаження арешту на рахунок.

Згідно підпункту 6 п.3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків-резидентів і нерезидентів, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 12 листопада 2003 року № 492 (у редакції постанови Правління Національного банку України від 01 квітня 2019 року № 56) (надалі інструкції) поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Згідно п. 69 Інструкції, банк відкриває фізичній особі окремий поточний рахунок для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат у порядку, визначеному в пункті 62 розділу V цієї Інструкції, або використовує вже відкритий для цих цілей рахунок (далі у цьому пункті - окремий рахунок). Клієнт зобов`язаний під час відкриття окремого рахунку в заяві про відкриття поточного рахунку (додаток 3) у рядку "Додаткова інформація" зазначити, що рахунок відкривається для зарахування заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат. Така інформація для діючого поточного рахунку зазначається в додатковому договорі до договору банківського рахунку.

Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено накладення арешту на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші соціальні доходи боржника.

Разом з тим, розділ ІХ Закону України "Про виконавче провадження" регламентує порядок звернення стягнення на пенсію.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 68 ЗУ "Про виконавче провадження" стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Частиною 2 статті 70 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Отже, накладення арешту на кошти боржника, а саме на кошти які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 у АТ КБ "ПриватБанк", який використовується ОСОБА_1 для отримання пенсії, суперечить приписам ч. 2 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Накладення арешту на рахунок боржника № НОМЕР_1 відкритий у АТ КБ "ПриватБанк", який використовується ОСОБА_1 для отримання пенсії, призводить до порушення конституційних прав заявниці на соціальний захист.

Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_1 , в частині зняття арешту з рахунку № НОМЕР_1 відкритому у АТ КБ "ПриватБанк", є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення начальника Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Танковської Ю.В. - задовольнити частково.

Зобов`язати начальника Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Танковську Ю.В. зняти арешт у виконавчому провадженні № 62968503 з карткового рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ КБ "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 .

У задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Дата складання ухвали 28.12.2020 року.

Суддя О.В. Соловйов