РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3059/19

02 грудня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Пузирко В. В.

за участі учасників судового розгляду:

позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Мороз Л.С., представника відповідача - адвоката Євгеюка О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справа дітей Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що ОСОБА_2 є матір`ю їх спільної малолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не приділяє належної уваги вихованню та утриманню доньки. В зв`язку з ухилянням відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник-адвокат Мороз Л.С. позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві та просили позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Пояснила, що останнім часом була позбавлена можливості часто бачитися з донькою, проте вона любить її та бажає приймати активну участь у її житті, розвитку та утриманні. Крім того зазначила, що саме позивач та члени його родини створили конфліктну ситуацію та перешкоджали матері бачитися з дитиною, що також свідчить про те, що вона не втрачала інтерес до доньки.

Представник відповідача-адвокат Євгеюк О.Є. в судовому засіданні вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Просив суд врахувати обставини, що виникли між сторонами, ставлення матері до дитини та не застосовувати саме такий крайній захід як позбавлення батьківських прав, оскільки є можливість застосування до відповідача попередження про зміну ставлення її до виховання доньки та покладення на орган опіки та піклування контролю за виконанням нею батьківських обов`язків .

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справа дітей Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі, Висновок органу опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області № 02-794/07/20 від 04.03.2020 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 стосовно її малолітньої доньки ОСОБА_3 підтримують.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07.05.2015 року виконавчим комітетом Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 07.042015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29.08.2016 року було розірвано.

Відповідно до рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 01.03.2017 року місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено за місцем проживання батька.

Мати дитини - відповідач по справі ОСОБА_2 проживає окремо від малолітньої дитини, створила нову сім`ю.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області № 02-794/07/20 від 04.03.2020 року, орган опіки та піклування не заперечує щодо позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 стосовно її малолітньої доньки ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд критично оцінює Висновок органу опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області № 02-794/07/20 від 04.03.2020 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 та покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Беззаперечних доказів винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками відповідачем, які б свідчили про подальше ухилення її від виховання дитини і як наслідок необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав суду не було надано.

З пояснень відповідача ОСОБА_2 вбачається, що вона цікавиться життям та вихованням своєї доньки, їй не байдужа доля дитини та вона має намір надалі приймати безпосередню участь у її вихованні. Останнім часом, через складні життєві обставини, вона була позбавлена можливості часто бачитися з донькою, проте вона любить її та бажає приймати активну участь у її житті, розвитку та утриманні.

Суд враховуючи поведінку матері, її відношення до дитини та беручи до уваги інтереси дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків приходить до висновку, що ОСОБА_2 не втратили цікавість до своєї доньки.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і суд у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків з урахуванням їх характеру, особи батька чи матері, а також інших конкретних обставин справи, може задовольнити позов про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості батька, матері та їх поведінці. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення її батьківських прав свідчить про її інтерес до дитини.

Конвенція про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікована Верховною Радою України 27.02.1991 року і набула чинність для України 27.09.1991 року, визначає, що розлучення дитини з батьками може бути необхідним в як найкращих інтересах дитини у виключних випадках, наприклад, коли батьки взагалі не піклуються про неї.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Оскільки дії відповідача засвідчують, що вона не втратила інтересу до дитини, має бажання та можливості утримувати та виховувати її, враховуючи доведеність певних намагань відповідача проявити турботу про доньку, суд вважає, що є недоцільним позбавляти ОСОБА_2 батьківських прав.

Разом з тим, враховуючи положення п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на цей орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12,76-78, 88, 141, 200, 247, 258, 265, 279, 280 ЦПК України, ст.ст.163,164 СК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справа дітей Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити своє ставлення до виховання дитини.

Покласти на орган опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків стосовно її малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (житель АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , (жителька АДРЕСА_2 ) РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення складено

14 грудня 2020 року.

СуддяЛ. А. Грипіч