Провадження № 2-з/127/70/20
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

06 листопада 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 06 листопада 2020 року звернулась до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просить суд зупинити стягнення на підставі наказу господарського суду Вінницької області № 902/326/16 від 04 листопада 2016 року (виконавче провадження ВП №60699568) до завершення розгляду справи.

Вимоги заяви обґрунтовуються тим, що заявник має намір звернутись до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ТОВ «Оспром», третя особа відділ примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) про визнання договору купівлі-продажу приміщень від 12 березня 2019 року дійсними про визнання права власності та зняття арешту.

За спірним договором ТОВ «Оспром» (продавець) передає у власність, а ОСОБА_1 (покупець) приймає і зобов`язується оплатити згідно умов договору нежитлове приміщення №7 насосна з навісом площею 159,4 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Продаж приміщення вчинено за 54 000 грн., які ТОВ «Оспром» отримало в повному обсязі від покупця. Сторони у договорі погодили, що нотаріальне посвідчення даного договору буде здійснено 15 березня 2019 року. Однак, продавцем вимоги договору щодо нотаріального посвідчення договору не дотримано. Взагалі, підприємство, отримавши кошти за спірним договором, уникає контакту з покупцем.

Разом з тим, ОСОБА_1 стало відомо, що 04 грудня 2019 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області в межах виконавчого провадження № 60699568 було описано та накладено арешт на будівлі, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі на приміщення, які ОСОБА_1 придбав за спірним договором.

У разі подальшого проведення виконавчого провадження стане можливим продаж майна третій особі, яка як новий власник в розумінні ч. 2 ст. 388 ЦК України стане добросовісним набувачем, який набув майно в порядку встановленому для виконання судових рішень, що унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

За наведених вище обставин ОСОБА_1 звернувся до суду із даною заявою.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Суд вважає, що вимога ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі наказу господарського суду Вінницької області № 902/326/16 від 04 листопада 2016 року (виконавче провадження ВП №60699568) є недопустимою, оскільки фактично відбудеться зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Вказане вище узгоджується із висновком Верховного суду, який викладений у Постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 524/188/18.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк