У Х В А Л А

по скарзі на державного виконавця

13.02.2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

за участю секретаря судового засідання Мельник А.Г.

розглянуши скаргу адвоката Федишена Романа Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця під час виконавчого провадження, -

у с т а н о в и в :

Представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Федишен Р.В. - 22 січня 2020 року (згідно зі штампом на поштовому конверті) звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цією скаргою, зазначивши, що на виконанні у Староміському відділі державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження №20240819 по виконанню виконавчого листа, виданого Жмеринським міськрайонним судом АЄ-63 від 28 листопада 2002 року, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14 листопада 2002 року і до досягнення дитиною повноліття. Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 13 січня 2020 року представником виявлено наявність постанов державного виконавця від 19 вересня 2019 року про встановлення боржнику тимчасових обмежень у праві керування транспортними засобами, у праві полювання, у праві виїзду за межі України, у праві користування вогнепальною мисливською та іншими видами зброї. Представник боржника вказує, що ОСОБА_1 ці постанови не направлялись, і він їх не отримував, дізнався про їхнє існування від свого представника 13 січня 2020 року. Тому ця скарга подана у визначений ЦПК України десятиденний строк після того, як боржник дізнався про порушення своїх прав.

В оскаржуваних постановах вказано, що заборгованість по аліментах ОСОБА_1 за період з 14 листопада 2002 року по 1 версеня 2019 року складає 124123 грн, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Саме у зв`язку із цією обставиною державний виконавець виніс оскаржувані постанови 19 вересня 2019 року. Ці постанови представник боржника вважає незаконними та безпідставними. Зміни в законодавстві, визначені у частині дев`ятій статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", можуть бути застосовані, на думку представника боржника, до тих випадків, що будуть виникати після 28 серпня 2018 року, тобто після набрання чинності цими змінами. На заборгованість по сплаті аліментів, яка існувала у боржника до 28 серпня 2018 року, її розмір та тривалість накопичення вказана новація законодавства не розповсюджується. Існуюча станом на 28 серпня 2018 року заборгованість не може впливати і враховуватися при визначенні підстав для застосування державним виконавцем положень частини дев`ятої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Загальна заборгованість боржника зі сплати аліментів в період з 28 серпня 2018 року по 1 вересня 2019 року та станом на час винесення оскаржуваних постанов склала лише повних два місяці, а сукупний розмір заборгованості складає 6601,75 грн, що не перевищує тримісячної суми заборгованості. Тому, на думку представника боржника, станом на 19 вересня 2019 року у державного виконавця були відсутні підстави для винесення оскаржуваних постанов та врахування суми заборгованості в розмірі 124123 грн. Крім цього, відповідно до довідки від 16 січня 2020 року №95 ТОВ "Агробізнес" та записів у трудовій книжці, ОСОБА_1 з 5 грудня 2019 року працює водієм автотранспортних засобів, відповідно з отриманих ним доходів здійснюється відрахування в рахунок заборгованості по аліментах. Таким чином, обмеження ОСОБА_1 у праві керуванням транспортними засобами позбавляє його основного джерела засобів для існування та можливості виплачувати аліменти.

На підставі вищевикладеного представник боржника просив поновити строк для подання цієї скарги до суду, визнати неправомірними та скасувати постанови головного державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Дзюбенка С.М. від 19 вересня 2019 року, прийняті у виконавчому провадженні про встановлення боржнику тимчасових обмежень у праві керування транспортними засобами, у праві полювання, у праві виїзду за межі України, у праві користування вогнепальною мисливською та іншими видами зброї, зобов`язати державного виконавця поновити порушене право ОСОБА_1 .

В судове засідання представник боржника не з`явився, подав клопотання, в якому просив розглянути скаргу без його участі та задовольнити її.

Головний державний виконавець Староміського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Дзюбенко С.М. в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив повністю відмовити в задоволенні скарги, оскільки боржник протягом 16 років не сплачував аліменти на утримання своєї дитини та допустив наявність заборгованості на суму 124123 грн.

Стягувач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути скаргу без її участі. Крім цього, ОСОБА_5 подала письмові заперечення щодо скарги, в яких вказала. що представником боржника в скарзі не викладено підстав для скасування тієї чи іншої постанови державного виконавця конкретно, кожної окремо. Про існування оскаржуваних постанов від 19 версеня 2019 року боржнику було добре відомо, оскільки з цього приводу в телефонному режимі він спілкувався і з державним виконавцем, і зі стягувачем, просив стягувача про написання розписки про отримання нею частини суми заборгованості для зняття накладених на нього заборон. В подальшому боржник умисно влаштувався на роботу водієм 5 грудня 2019 року, всупереч встановленій забороні керувати транспортними засобами. Стягувач вважає, що зміни в Законі України "Про виконавче провадження" до статті 71 жодним чином не впливають на факт правомірності вчинених державним виконавцем дій щодо винесення відповідних постанов в частині встановлення тимчасових обмежень, оскільки дійсна сума заборгованості, що наявна на дату винесення постанов, значно перевищувала сукупну суму відповідних платежів не те, що за чотири місяці, але й за шість місяців також. З 2009 року по 2018 рік боржник взагалі не сплачував аліменти. Стягувачу було відомо про виїзд останнього за межі України на заробітки в цей період, однак заборгованість по аліментах лише зростала. На підставі вищевикладеного просила повністю відмовити в задоволенні скарги.

Розгляд скарги було відкладено на 13 лютого 2020 року та надіслано всім учасникам справи копію заперечень стягувача ОСОБА_5 .. Після цього жодних заяв чи клопотань від сторін до суду не надходило.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до довідки №95 від 16 січня 2020 року ТОВ "Агробізнес" ОСОБА_1 з 5 грудня 2019 року працює водієм автотранспортних засобів у Вінницькому регіональному структурному підрозділі ТОВ "Агробізнес" (а.с.9). Зазначена інформація відображена також в копії трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.10-12). Крім цього, з трудової книжки видно, що боржник раніше переважно працював водієм.

Згідно з копіями розрахунків заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим листом Жмеринського міськрайонного суду АЄ-63 від 28 листопада 2002 року, заборгованість ОСОБА_1 станом на 31 серпня 2019 року склала 124123 грн (а.с.13-15).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною першою та другою статті 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до частини дев`ятої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Незважаючи на доводи, які викладені представником боржника в скарзі, суд вважає неправильним вважати, що сукупний розмір заборгованості та тривалість її накопичення на боржника ОСОБА_1 в даному випадку не розповсюджувалися. У вищевказаній нормі закону відсутні обмеження щодо того, що існуюча до 28 серпня 2018 року (тобто до набрання чиннності вказаною нормою) заборгованість якимось чином впливає чи не впливає для застосування державним виконавцем вказаної норми. Достатньою є наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці. Враховуючи, що заборгованість боржника по сплаті аліментів значно перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, суд не приймає до уваги доводи скарги в цій частині та вважає їх безпідставними.

Водночас, відповідно до пункту 1 частини десятої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Суд вважає недоведеним той факт, що боржник знав про винесені державним виконавцем постанови від 19 вересня 2019 року і умисне влаштувався на роботу водієм. Жодного доказу цього не надано ні державним виконавцем, ні стягувачем. З копії трудової книжки боржника (а.с.10-12) видно, що водій - це його основна професія. Тому постанова державного виконавця про обмеження ОСОБА_1 в праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі - є такою, що позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що скарга підлягає задволенню частково, а саме в частині визнання протиправною постанови про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами. Це право боржника підлягає поновленню.

Керуючись статтями 447, 450, 451 ЦПК України, статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

п о с т а н о в и в :

Скаргу адвоката Федишена Романа Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця під час виконавчого провадження задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Дзюбенка Сергія Миколайовича від 19 вересня 2019 року, прийняту у виконавчому провадженні №20240819, про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Зобов`язати головного державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Дзюбенка Сергія Миколайовича поновити право ОСОБА_1 на керування транспортними засобами.

Відмовити в задовленні вимог по скарзі щодо визнання неправомірними постанов головного державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Дзюбенка Сергія Миколайовича від 19 вересня 2019 року, прийнятих у виконавчому провадженні №20240819, про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Головуючий суддя Костянтин Шепель