1Справа № 335/1352/20 2/335/1107/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Капто Д.А.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача адвоката Щасливого О.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. В обґрунтування позову зазначила, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день подання позову її вік складає 75 років. Єдиним доходом який вона отримує є пенсія за віком, яка станом на 01.12.2019 року складає 1 681, 46 грн., на день подання позову 1 725,00 грн., інших джерел доходу, крім пенсії немає.
01.09.1994 року шлюб між позивачем та чоловіком ОСОБА_4 був розірваний. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». Від шлюбу має дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач є самостійною літньою жінкою, чоловіка або іншої близької людини, яка може допомагати та підтримувати її матеріально немає. В квартирі за адресою: АДРЕСА_1 вона проживає сама.
Син, ОСОБА_3 проживає окремо за адресою: АДРЕСА_2 .
Пенсія, яку отримує позивач, не забезпечує їй необхідного мінімуму проживання, оскільки відразу витрачається на сплату комунальних послуг і адже на ці витрати коштів не хватає. В опалюваний період тільки на сплату комунальних платежів щомісячно потрібно 1 922,30 грн., що вже перевищує розмір її пенсії, тобто доходи позивача не вистачають коштів на лікування, одяг, засоби гігієни і навіть на харчування, а тому вона вимушена просити деяких не дуже близьких знайомих людей допомагати їй одягом, харчами та іншими необхідними речами, позичати гроші, щоб дожити до наступної пенсії.
Крім того, позивач є хворою людиною, хворіє на ішемічну хворобу серця, стенокардію напруги функціонального класу 2, дифузним кардіосклерозом, астено-невротичним синдромом, гіпертонічною хворобою, цукровим діабетом 2 типу, періоральним дерматитом, міомою матки та кістозним утворенням яєчників, у зв`язку з чим знаходиться на обліку у гінеколога, ендокринолога, дерматолога та сімейного лікаря та потребує постійного медикаментозного лікування, контролю аналізів, інструментальних та додаткових обстежень, періодичного стаціонарного лікування, контролю аналізів, інструментальних та додаткових обстежень, періодичного стаціонарного лікування, що потребує чимало коштів, яких у неї немає.
Так, допплеграфія єкстракраніальних артерій станом на 16.01.2012 року ОСОБА_1 коштувала 400,00 грн., зараз її вартість складає більше ніж 1 000,00 грн. і позивач не має можливості її пройти, аналіз крові станом на 18.06.2019 року коштував 592,00 грн, УЗД 150,00 грн.
З виписаних ліків, позивач змогла купити лише декілька, але їх кількість не достатня, щоб пройти курс лікування і ними. Вона також повинна приймати протягом 3 місяців на протязі півроку «Вазавитал» по 1 таблетці на день. 04.12.2019 року ОСОБА_1 придбала даний препарат за вартістю 234,60 грн. в кількості 30 капсул, тобто для проходження лікування тільки даним препаратом їй потрібно придбати ще 2 упаковки, їх вартістю буде не менше 469,20 грн., а загальна вартість тільки цих ліків, які потрібно їй прийняти складає 703,80 грн.
04.02.2020 року позивач придбала медичний препарат «Серміон» 30 таблеток в упаковці вартістю 715,60 грн. Даний препарат їй потрібно приймати постійно по 1 таблетці в день. Тобто, це вартість даного препарату на один місяць. В той же день вона придбала ще декілька медичних препаратів, а саме: «Розукард» вартістю 312,84 грн. Приймати даний препарат їй потрібно постійно по одній таблетці в день; «Би-престариум» 30 таблеток вартістю 228,89 грн., приймати потрібно по 1,5 таблетці в день 1 упаковка на 20 днів, на місяць потрібно 1,5 упаковки і їх вартість препарату на 1 місяць 30,21*2=60,42 грн.; «Кардиофит»-100мл, вартістю 54,45 грн. приймати потрібно по 10 мл в день кожен день, тобто на місяць потрібно 3 упаковки і їх загальна вартість складає 54,45 грн.*3=163,35 грн.
Отже, тільки на придбання шести вищезазначених медичних препаратів позивачеві потрібно витрачати на місяць 1 830,15 грн. Не спроможність купувати та приймати медикаментозні препарати, проходити регулярно обстеження, у зв`язку з їх значною для неї вартістю, значно погіршує її стан здоров`я.
За таких складних життєвих обставин, знаходячись за межами бідності та не отримавши від сина ніякої підтримки на прохання про надання допомоги, ОСОБА_1 вимушена звернутися з цією позовною заявою до свого працездатного сина ОСОБА_3 .
Позивач зазначає, що її син не відвідує, не спілкується з нею і уникає спілкування коли вона до нього звертається, будь-яку матеріальну допомогу не надає. Їй відомо, що він є фізичною особою-підприємцем, займається роздрібною торгівлею, має у власності магазин, нежилі приміщення і квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Доходи сина дозволяють надавати їй матеріальну допомогу.
Враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи, а саме непрацездатність, скрутне матеріальне становище та необхідність лікування; відсутність інших джерел доходу, крім пенсії; а також з урахуванням юридичних підстав, встановлених в ст. 51 Конституції України та ст.ст. 202, 205 Сімейного кодексу України, позивач вважає, що в неї є право на отримання аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно.
Тому, просить позовні вимоги задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_1 на її користь, у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно.
Ухвалою суду від 01.04.2020 року, у вказаній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу визначений 15- денний строк з дня отримання ухвали суду на подання відзиву на позовну заяву.
07.08.2020 року відповідачем подано відзив на позов, відповідно до якого ОСОБА_3 просить в задоволенні позову відмовити, з тих підстав що у нього існують обставини які унеможливлюють сплату ним на користь позивача аліментів.
Зокрема, відповідач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із громадянкою ОСОБА_7 від шлюбу вони мають дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Також, від попереднього шлюбу із ОСОБА_9 відповідач має дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідач повністю утримує малолітню дитину ОСОБА_8 та допомагає в утриманні старшої дитини, яка продовжує навчання.
Крім того, ОСОБА_3 просить взяти до уваги, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець, проте впровадження ним господарської діяльності зводиться виключно для задоволення мінімальних життєвих необхідностей родини.
Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року ОСОБА_3 жодних доходів не отримував.
Згідно з випискою з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 27.05.2020 року, ОСОБА_3 має заборгованість за кредитним рахунком у розмірі 13 382,88 грн.
Згідно з випискою по картковому рахунку АТ КБ «ПриватБанк», за цей час баланс на початок періоду складав мінус 13 704,69 грн., на кінець періоду мінус 12 977,41 грн. Усього витрат 8 163,51 грн., усього надходжень 8 8900,79 грн.
Згідно з випискою з рахунку підприємця ФОП ОСОБА_3 за період з 01.06.2019 року по 27.05.2020 року оборот склав 334,28 грн.
Крім того, ОСОБА_3 та його родина нещодавно перенесли значні фінансові затрати, які полягали у наступному. Так, 26.04.2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 було укладено генеральну кредитну угоду № 010/02-2/257, додатком № 1 до якої є кредитний договір № 010/02-19/257/1 від 26.04.2006 року, за яким позичальнику було надано кредит у розмірі 30 000 доларів США строком на 84 місяці із відсотковою ставкою 14% річних.
Крім того, 18.10.2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 було укладено генеральну угоду № 010/02-2/584, додатком № 1 до якої є кредитний договір № 010/02-19/584/1 від 18.10.2006 року, за яким позичальнику було надано кредит у розмірі 40 000 доларів США строком на 84 місяці із відсотковою ставкою 14% річних.
Внаслідок настання світової економічної кризи 2008 року ОСОБА_3 та його дружина поручитель за цими договорами ОСОБА_7 перестали бути спроможними виплачувати кредит у повному обсязі, проте частково взяті на себе зобов`язання виконували. Внаслідок допущення прострочення виконання зобов`язань між Банком та відповідачем неодноразово укладались додаткові угоди щодо фіксації розміру заборгованості, проте зміни відсоткової ставки в бік збільшення.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 010/02-19/257/1 від 26.04.2006 року, станом на 25.06.2018 року розмір заборгованості складає 5 897,15 доларів США, тобто 154 734,74 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 010/02-19/584/1 від 18.10.2006 року, станом на 25.06.2018 року розмір заборгованості складає 6 9025,37 доларів США, тобто 181 714,10 грн. З того часу ці узгоджені суми заборгованості виплачувалися відповідачем.
Крім того, між ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» також було укладено кредитний договір № 014/1716/196 від 29.10.2008 року, за яким відповідачем виконувалися зобов`язання.
Крім того, ОСОБА_3 вказує, що має низку судових та виконавчих проваджень з приводу заборгованості за кредитними договорами та з приводу штрафних санкцій, податків та зборів, що виникають, з його господарської діяльності. Зокрема, в вересні 2019 року ним було сплачено заборгованість за зведеним виконавчим провадження № 58937410, яке перебувало на виконанні в Вознесенівському ВДВС м. Запоріжжя ГТУУЮ у Запорізькій області про стягнення з нього на користь держави заборгованості за податками, штрафами, зборами тощо. Загальний розмір заборгованості склав 29 670,91 грн. та додатково виконавчий збір у розмірі 2 967,09 грн.
Більш того, на спростування тез позову про наявність у відповідача нерухомого майна, ОСОБА_3 зазначив, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, йому належить виключно житло за адресою його реєстрації: АДРЕСА_2 , яке до речі знаходиться під обтяженням іпотекою та іншими арештами через борги відповідача.
Крім того, відповідач просив суд у позові ОСОБА_1 відмовити з тих підстав, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. Зазначає, що сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги. Позивачем до позову не надано жодних рецептів на ліки, які вказані в чеках. Тобто, не підтверджено призначення саме цих ліків та відповідно покупку цих ліків саме позивачем на виконання вказівок лікаря. Також, в матеріалах справи наявні чеки про сплату добровільних благодійних внесків, які не мають нічого спільного з лікуванням та є суто добровільними пожертвами.
Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив в позові відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).
За ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).
Судом встановлено та не заперечувалося сторонами у справі, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 01.09.2970 року. Позивач не була позбавлена батьківських прав відносно відповідача.
Відповідно до довідки про доходи № 5750 3756 6377 6713, виданої Вознесенівським відділом обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні ПФУ м. Запоріжжя в Запорізькій області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.06.2019 року по 30.11.2019 року складає 10 088,76 грн.
У відповідності до ч. 4 ст. 75 СК України, особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Таким чином, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка, крім іншого, не забезпечена прожитковим мінімумом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року 1638 гривні, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.
Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. (Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Факт того, що позивач потребує лікування підтверджується довідками медичних установ, консультативним висновком спеціаліста, протоколом ультразвукового обстеження органів малого тазу.
Згідно з довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» від 30.01.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря з низкою захворюваннями. Постійно приймає медикаментозні препарати, динамічний контроль аналізів, інструментальних обстежень, консультації вузьких спеціалістів. Потребує додаткових обстежень, стаціонарного лікування.
Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 07.07.2007 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, відповідач ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07.07.2007 року з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно свідоцтва про народження, виданого 26.02.2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_3 має неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 13.05.2020 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 має неповнолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року ОСОБА_3 жодних доходів не отримував.
Згідно з випискою з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 27.05.2020 року, встановлено, що ОСОБА_3 має заборгованість за кредитним рахунком у розмірі 13 382,88 грн.
Згідно з випискою по картковому рахунку АТ КБ «ПриватБанк», за цей час баланс на початок періоду складав мінус 13 704,69 грн., на кінець періоду мінус 12 977,41 грн. Усього витрат 8 163,51 грн., усього надходжень 8 8900,79 грн.
Згідно з випискою з рахунку підприємця ФОП ОСОБА_3 за період з 01.06.2019 року по 27.05.2020 року оборот склав 334,28 грн.
Згідно наданих відповідачем документів, відповідач має кредитні зобов`язання перед Банківською установою, які ними відповідно до копій квитанції виконувалися, сплачувалися певні суми грошових коштів.
Згідно постанови державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Букацелі С.І. від 24.09.2019 року, у зв`язку зі сплатою боржником ОСОБА_3 боргу у ВП № 58937410, знято арешт з коштів боржника.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відповідачу ОСОБА_3 належить на праві приватної власності квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст. 51 Конституції України, повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним.
При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.
Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги.
Згідно із ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків.
Проте, під час судового розгляду справи, відповідачем не надано доказів того, що позивач ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків.
Згідно ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
В ході розгляду справи встановлено, що позивач є пенсіонеркою та отримує пенсію, яка є єдиним її доходом. Чоловіка та інших дітей не має, проживає одиноко.
Суд приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів про її стан здоров`я, а також про її матеріальне становище, необхідність постійного стороннього догляду за станом здоров`я, постійного використання медикаментів та предметів особистої гігієни, тощо, а тому факт потреби матеріальної допомоги позивачем доведено, оскільки коштів, які отримує позивач у виді пенсії, для цього не достатньо,а тому - потребує матеріальної допомоги відповідача, який зобов`язаний утримувати її довічно та сплачувати аліменти.
Однак, визначаючи розмір аліментів, суд враховує у відповідності до ст. 205 СК України стан здоров`я позивача, що потребує додаткових витрат на лікування, розмір її пенсії, а також ту обставину, що відповідач не працює, однак є працездатною особою, має дружину, двох неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно. Вказаний розмір аліментів є доцільним та відповідатиме інтересам сторін, а також чинному законодавству.
У решті позовних вимог суд відмовляє.
Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.
Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Оскільки позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сума судового збору підлягає стягненню з відповідача у дохід держави.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 79, 89, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання непрацездатної матері у твердій грошовій сумі у сумі 1 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 14.02.2020 року, довічно.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354, ст. 355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Вступна та резолютивна частини рішення постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 10.12.2020 року.

Повне судове рішення виготовлено 15.12.2020 року.

Суддя В.О. Макаров