Провадження № 2/522/7637/20
УХВАЛА

28 грудня 2020 року Суддя Приморського районного суду м. Одеси Шенцева О.П., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Петрова Євгена Володимировича про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним шлюбного договору, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.12.2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним шлюбного договору.

Одночасно з позовною заявою надійшла заява адвоката Петрова Євгена Володимировича в інтересах ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є відповідач ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), та заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо розпорядження вказаною квартирою.

Заявник зазначає, що зазначена квартира виставлена на продаж, активно відвідується покупцями та ріелторами та на підтвердження цієї обставини посилається на оголошення щодо продажу квартири АДРЕСА_2 , розміщене на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також заявник зазначає, що у разі задоволення позовних вимог позивача майно, яке є предметом шлюбного договору, набере статусу спільного сумісного майна, а тому невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на цю квартиру та забороною вчиняти щодо розпорядження нею може утруднити або зробити неможливим поновлення порушених прав або інтересів позивача, у зв`язку із чим просить задовольнити його заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Судом встановлено, що предметом позову є визнання частково недійсним шлюбного договору (реєстровий № 1-2032), укладеного позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 21 листопада 2016 року та посвідченого державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори Масловою М.В., на підставі якого відповідач ОСОБА_2 набула право власності на усе майно, придбане у шлюбі з позивачем, зокрема квартиру АДРЕСА_2 , а останній поставлений у надзвичайно невигідне становище порівняно з відповідачем.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, суд при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову не повинен перевіряти обставини, які мають значення для вирішення справи, а має виключно запобігти таким чином ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову застосовується для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути проголошено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Обираючи захід забезпечення позову, суд виходить з того, що правова природа арешту майна полягає у накладенні заборони на право розпоряджатися цим майном до визначення судом подальшої його юридичної долі у рішенні за наслідками розгляду спору. Отже, зазначена обставина виключає необхідність застосування такого заходу забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо розпорядження вказаною квартирою як зайвого.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд вважає, що відчуження відповідачем квартири, яка є предметом оскаржуваного позивачем шлюбного договору, може вплинути на можливість відновлення спільної сумісної власності позивача та відповідача, на факт якої позивач посилається у позові.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд вважає, що такий спосіб забезпечення позову як накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , є співмірним із заявленою позовною вимогою про визнання частково недійсним шлюбного договору, оскільки ця квартира є одним із предметів цього шлюбного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення)

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо встановлено, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Обставини, визначені п. 2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України, судом не встановлені, підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Керуючись ст.ст.149-253, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Петрова Євгена Володимировича в інтересах ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), яка належить на праві власності ОСОБА_2 і (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В іншій частині заяву про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: