ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5585/20 Справа № 205/1155/17 Суддя у 1-й інстанції - Шавула В. С. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря Мазур Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м.Дніпрі ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська із позовом ОСОБА_2 , третя особа: управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Посилаючись на викладені обставини та обґрунтування своїх вимог, просила суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із матір`ю ОСОБА_1 , за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн. щомісяця, які підлягають індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття (том 1 а.с. 2-6, том 2 а.с. 19-24).

В січні 2018 року ОСОБА_2 подав до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська зустрічний позов до ОСОБА_1 , третя особа: управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною (том І а.с.132-137), в якому посилаючись на викладені обставини та уточнивши свої вимоги (том ІІ а.с.93-94) просив суд встановити дні побачень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з його малолітньою донькою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно з 9:00 годин кожного 24 числа місяця до 20:00 годин кожного 30 числа місяця за місцем знаходження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Україні шляхом можливості бачитися та спілкуватися з дитиною;

зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 :

- не перешкоджати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в можливості бачитися та спілкуватися з його малолітньою донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- не перешкоджати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відвідинах його доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем її проживання в будь-який день з 10-00 до 22-00 години (а за відсутності матері пізніше 22- 00 години, при такій необхідності, на розсуд батька) - не більше 7 днів в місяць і тільки в разі неможливості в силу непереборних обставин бачитися та спілкуватися з його малолітньою донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 9:00 годин 24 числа до 20:00 годин 30 числа будь-якого місяця в році за місцем його перебування в Україні, а також в разі хвороби, порушення (переривання) навчального процесу в школі і т.д. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і в тому числі в період з 24 числа до 30 числа будь-якого місяця в році за відсутності можливості приїзду в силу непереборних обставин в місто Дніпро, Україна;

- не перешкоджати відвідинам ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яких лікарів та спеціалістів при захворюванні або підозру на захворювання дитини;

- не перешкоджати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і бабусі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , щоденному зв`язку з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою засобів інтернет-зв`язку (Sкуре/Vіbеr/WhatsАрр і ін.) і телефону в інтервалі часу з 18-00 до 20-00 годин;

- інформувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у письмовій формі (цінним листом) про цілі та терміни вивозу / виїзду дитини у випадку вивозу / виїзду ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з м. Дніпро - за 14 календарних днів до лати такого вивозу / виїзду.

Стягнути із ОСОБА_1 на його користь судові витрати, які понесені в процесі розгляду справи (том 1 а.с. 126а-131, 132-137, том 2 а.с. 93-94).

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м.Дніпрі ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів задоволені.

Визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою її проживання: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн. (п`яти тисяч грн. 00 коп.) із подальшою індексацією, відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи із 27.02.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття чи змін у майновому становищі сторін.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , судові витрати в сумі 640,00 грн. (шістсот сорок грн.. 00 коп.).

Стягнуто із ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 840,80 коп. (вісімсот сорок грн..80 коп.).

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною задоволено частково.

Дозволено ОСОБА_4 спілкування із дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановивши дні у першу та третю суботу кожного місяця із 10.00 до 16.00 год.; кожного непарного року на новорічні свята з 18.00 год. до 18.00 год. 1-го січня.

Зобов`язано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не чинити перешкоди ОСОБА_4 у спілкуванні із дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто із ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати у сумі 352,40 грн. (триста п`ятдесят дві грн.40 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовлено (том 3 а.с. 27-33).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом 1 інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду в частині задоволення зустрічного позову скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні зустрічного позову відмовити (том 3 а.с. 37-44).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків обставинам справи, просить рішення суду в частині стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. на місяць змінити, зменшивши розмір стягнутих аліментів до 1200 грн. на місяць, а в частині дозволу на спілкування із дитиною без присутності матері у першу та третю суботу кожного місяця із 10:00 до 16:00 кожного непарного року на новорічні свята з 18:00 до 18:00 1-го січня змінити, встановивши дні побачень з дитиною, ОСОБА_3 , без присутності матері щомісячно з 9:00 годин кожного 24 числа місяця до 20:00 години кожного 30 числа місяця за місцем знаходження ОСОБА_2 в Україні шляхом можливості бачитися та спілкуватися з дитиною (том 3 а.с. 76-80).

Враховуючи, що апелянт ОСОБА_1 фактично в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду частині задоволення зустрічного позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні зустрічного позову, і виходячи з того, що апелянт ОСОБА_2 оскаржує рішення суду в частині розміру аліментів та в частині дозволу на спілкування із дитиною, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість вищевказаного рішення суду першої інстанції в цих межах. В інших частинах рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Від ОСОБА_2 та його представника надійшли заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю представника в іншому процесі. Зазначені підстави колегія суддів не вважає поважними, справа в суді апеляційної інстанції слухається вже тривалий час, неодноразово переносилася, зокрема, при продовженні перерви на 16.12.2020 року, вже маючи договір з іншим довірителем, представник ОСОБА_2 не зазначив, що буде зайнятий в іншому процесі в суді 1 інстанції, що не може бути для суду апеляційної інстанції пріоритетним.

Від представника ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебування на реабілітації дома після перенесеної хвороби на COVID-19. Зазначені підстави колегія суддів також не вважає поважними, оскільки до заяви не долучено доказів, що представник продовжує хворіти і потребує перебування вдома. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 212 ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України. Представник не був позбавлений можливості подати відповідну заяву для участі в судовому засіданні в зазначеному порядку.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів розглянула справу за відсутністю не з`явившихся осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі із 19 жовтня 2011 року (том І а.с.7), який розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2015 року (том 1 а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилась дитина ОСОБА_3 (том 1 а.с.12).

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а.с.8), разом із нею зареєстрована та проживає малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та мати ОСОБА_8 , 1950 року народження.

Згідно акту обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а.с.19), санітарний стан квартири задовільний, в квартирі чисто, просторо, затишно, в наявності необхідна побутова техніка та меблі. Дитина має окрему кімнату з необхідними меблями, одяг взуття у необхідній кількості, також є книги, іграшки.

ОСОБА_1 працює в КЗ «ДОПЦ зі старціонаром» ДОР на посаді санітарки. За місцем роботи характеризується як добра та порядна людина (том 2 а.с.30,32).

26 липня 2017 року виконавчим комітетом Новокодацької районної у м.Дніпрі ради прийнято рішення №338 , яким встановлено дні побачень ОСОБА_2 з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно з 09-00 год. кожного 24 числа по 20-00 год. кожного 30 числа місяця; зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною; зобов`язано батька за тиждень до днів побачень з дитиною надавати до управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради акт обстеження умов проживання за місцем свого перебування (том 1 а.с.249-250)

Висновком органу опіки та піклування Новокодацької районної у м. Дніпрі ради від 09.08.2017 року №1/14-178 комісія дійшла висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (том 2 а.с.46, 97-98).

Батько дитини ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Працює ОСОБА_2 в СПАТ «РЕСО-Гарантия» (мовою оригіналу) в підрозділі «Управління медичного страхування» з 22.03.1999 року, що вбачається із довідки від 10.01.2018 року (том 2 а.с.9)

ОСОБА_2 перебуває на обліку ГУ Пенсійного фонду Росії №5 по м. Москві та Московської області отримує страхову пенсію по інвалідності (том 2 а.с.10).

Судом 1 інстанції також встановлено, що між сторонами дійсно є конфлікт, в ході якого сторони звертались із відповідними заявами до органів поліції, управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, який так і не врегульовано.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 та визначаючи такі способи участі батька у вихованні дити ОСОБА_3 , як: - спілкування із дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановивши дні у першу та третю суботу кожного місяця із 10.00 до 16.00 год.; кожного непарного року на новорічні свята з 18.00 год. до 18.00 год. 1-го січня; та зобов`язання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не чинити перешкоди ОСОБА_4 у спілкуванні із дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд 1 інстанції виходив з того, що такий спосіб участі батька у вихованні дитини буде відповідати інтересам дитини.

З такими висновками суду погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки вони є обґрунтованими, відповідають встановленим обставинам по справі та зроблені з дотриманням норм процесуального права з застосуванням відповідних норм матеріального права, однак колегія суддів не погоджується з розміром стягнутих аліментів на утримання малолітньої дитини.

Однією із засад регулювання сімейних відносин відповідно до ст. 7 СК України є забезпечення дитини можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, в тому числі і забезпеченням їй сімейного виховання.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Положеннями ст.159 цього Кодексу передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та право обирати форми та методи виховання, крім тих які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. Дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Відповідно до статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Так із матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Новокодацької районної у місті Дніпрі ради від 26.07.2017 р. № 338, встановлено дні побачень ОСОБА_2 з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно з 09-00 год. кожного 24 числа по 20-00 год. кожного 30 числа місяця; зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні з дитиною; зобов`язано батька за тиждень до днів побачень з дитиною надавати до управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради акт обстеження умов проживання за місцем свого перебування (том 1 а.с.249-250).

Згідно висновку органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради від 09.08.2017 р. № 1/14- 178 вирішено за доцільне в інтересах дитини визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (том 2 а.с. 97-98).

Тому посилання з приводу того, що оскаржуване рішення суду ухвалене за відсутності висновку органу опіки та піклування щодо участі батька у вихованні дити, спростовується наявними у матеріалах справи рішенням Виконавчого комітету Новокодацької районної у місті Дніпрі ради від 26. 07.2017 р. № 338, про встановлення днів побачень ОСОБА_2 з малолітньою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1 а.с. 249-250) та самим висновком органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради від 09.08.2017 р. № 1/14- 178 (том 2 а.с. 46, 97-98).

Суд 1 інстанції, дослідивши зазначені висновки, наявні матеріали справи, встановивши конкретні обставини справи, та врахувавши інтереси малолітньої дитини, обґрунтовано зобов`язав ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , та визначив час та місце спілкування батька з дитиною ОСОБА_3 без присутності матері ОСОБА_1 , встановивши дні у першу та третю суботу кожного місяця із 10.00 до 16.00 год., й кожного непарного року на новорічні свята з 18.00 год. до 18.00 год. 1-го січня.

Зазначене узгоджується з місцем проживання сторін та дитини, віком дитини і буде відповідати інтересам дитини, враховуючи стосунки, які склалися між батьками.

Посилання в апеляційній скарзі з приводу того, що оскаржуване рішення суду 1 інстанції надає можливість вивезення дитини з України є безпідставними та надуманими, оскільки правила перетинання державного кордону та вивезення неповнолітніх дітей передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»; "Правилами перетинання державного кордону громадянами України", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.95 № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010р. № 724).

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводу розміру стягнути аліментів, колегія суддів зазначає.

Відповідно до п. 4 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Враховуючи вище викладене та зважаючи на те, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, приймаючи до уваги його середньомісячний заробіток, вік дитини та розмір прожиткового розміру на дитину відповідного віку, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів, а саме в сумі з 5000 грн. необхідно зменшити до 2500 грн. на місяць на утримання малолітньої дитини.

Колегія суддів зазначає, що стягнення аліментів у зазначеному розмірі є справедливим та достатнім, зокоема виходячи з матеріального становища сторін, рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ст.141 СК України) та фактичного затрачання позивачкою більше сил та засобів на догляд, виховання та розвиток дитини.

Щодо незгоди ОСОБА_2 з приводу встановлення побачень з дитиною, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання та надаючи дозвіл у спілкуванні із дитиною без присутності матері, встановлюючи певні дні такого спілкування та зобов`язуючи ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні із дитиною, взяв до уваги вік дитини ОСОБА_3 , стосунки, які склалися між сторонами та дійшов правильного висновку про те, що визначення порядку спілкування та побачень ОСОБА_2 з дитиною будуть відповідати як найкращим інтересам дитини.

Зокрема, при визначенні порядку спілкування та побачень дитини з батьком суд 1 інстанції прийняв до уваги рішення Виконавчого комітету Новокодацької районної у місті Дніпрі ради від 26. 07.2017 р. № 338, про встановлення днів побачень ОСОБА_2 з малолітньою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1 а.с. 249-250).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцій з визначеним способом участі ОСОБА_2 у вихованні доньки.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для застосування ст.376 ЦПК України, а саме для зміни рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру стягнутих аліментів та про зміну їх розміру з 5000 грн. до 2500 грн. Підстави для зміни чи скасування рішення суду в іншій оскарженій частині відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2020 року змінити в частині розміру стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшивши розмір стягнутих аліментів з 5000 грн. до 2500 грн. із подальшою індексацією, відповідно до закону.

В іншій частині рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: