Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , за участю секретаря судового засідання Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління ДМС України в Донецькій області, про встановлення факту постійного проживання на території України -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт її проживання на території України. В обґрунтування якої вказала, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Шикагон Кафанського району Вірменія, є громадянкою України та постійно з 1978 року проживала за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 разом із своїм чоловіком ОСОБА_2 . Заявниця є платником податків, крім того працювала з 90 х років, в тому числі у закладі громадського харчування і торгівлі ВАТ «Маріупольський МК ім. Ілліча». На теперішній час заявниця є пенсіонером за віком. Заявниця має паспорт громадянки України. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син заявниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З метою набуття громадянства України моїм онуком ОСОБА_4 на підставі територіального походження передбаченого ст. 8 ЗУ «Про громадянство», як особою баба якої постійно проживала на території України до 24 серпня 1991 року, заявниця звернулася до відповідного органу. Між тим, заявниці було усно роз`яснено про необхідність в судовому порядку встановити факт постійного проживання на території України, оскільки у 2016 році відбулася реформа системи реєстрації в Україні, у зв`язку із чим органи ДМС не володіють актуальною інформацією про зареєстрованих осіб. Оформлення громадянства онуком заявниці необхідне для отримання їм громадянства України з можливістю подальшого догляду за заявницею. На підставі викладеного, заявниця просила встановити факт, що вона постійно проживала на території України (УССР) з 1978 року по 24 серпня 1991 року.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи. Просила прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (крім передбачених ч.1 ст.315 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є:- усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Відповідно до п.10 Розділу II Указу Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає, зокрема, судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянки України серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Шикагог Кафанського району, Вірменія, з 03 березня 2004 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а також 29 лютого 2000 року уклала шлюб в Іллічівському ВДРАЦС м.Маріуполя із ОСОБА_2 ,1932 року народження.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Каджаран Кафанського району Вірменія та його батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклав шлюб 24 травня 1995 року із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в сільській раді с.Мердзаван, Ечміадзинського району, Вірменія.

Судом досліджено свідоцтво про народження ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в с.Мердзаван Ечміадзинського району, Вірменія, батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , актовий запис №592.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 25 лютого 2010 року Іллічівським ВДРАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №238.

Відповідно до довідки про заробіток для обчислення пенсії, виданої Управлінням громадського харчування і торгівлі ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча», ОСОБА_1 працювала в зазначеній установі та отримувала заробітну плату в період часу з жовтня 1995 року по серпень 1999 року.

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_4 , ОСОБА_1 є пенсіонеркою за віком , а також має статус «Дитина війни».

Відповідно до договору купівлі-продажу від 15 серпня 1967 року, будинок АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 продала будинок ОСОБА_9 .

Суду було надано також копію домової книги для прописки громадян, що проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації, що міститься в зазначеній домовій книзі, ОСОБА_1 була зареєстрована в даному будинку з лютого 1975 року по березень 1978 року.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 15 грудня 2020 року, виданої Управлінням з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання ДАП Маріупольської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка є громадянкою України зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 26 січня 2006 року по теперішній час.

Крім того, судом було досліджено письмові пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Так, свідок ОСОБА_11 пояснила, що заявницю знає з 1987 року та є її подругою, зазначила, що остання разом із чоловіком ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , ще за часів СРСР, тобто до 24 серпня 1991 року. Свідок періодично гостювала у ОСОБА_1 та її чоловіка. Крім того, свідок була знайома із сином заявниці, який на теперішній час помер. Після проголошення незалежності України, ОСОБА_1 продовжила проживати за вказаною адресою.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_10 встановлено, що він знайомий із ОСОБА_1 з 1990 року. Підтвердив, що заявниця проживала разом із чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ще за часів СРСР. Свідок неодноразово гостював у ОСОБА_1 . За адресою заявниці також проживав її син, який на теперішній час помер. Після проголошення незалежності України, ОСОБА_1 продовжила проживати за вказаною адресою. Чи була вона зареєстрована в зазначеному будинку, йому не відомо.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження представленими доказами факт постійного проживання на території України ОСОБА_1 з 1978 року по 24 серпня 1991 року.

Цей факт має для заявниці юридичне значення, ніким не оспорюється та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, Законом України «Про громадянство України», суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління ДМС України в Донецькій області, про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на території України (УССР) з 1978 року по 24 серпня 1991 року.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ю. О. Матвєєва