Справа №265/6157/20
Провадження №2/265/1662/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» в особі представника Гаврилюк О.С. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором у розмірі 40823,23 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 22 листопада 2019 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено Договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, відповідно до якого відповідачу передано в оренду на умовах лізингу товари згідно рахунку № 1877 від 04.12.2020 року вартістю 66903,53 гривень. Платіж при отриманні товарів від загальної суми платежів становить 11150,59 гривень, кількість місячних платежів (крім першого): 5, розмір місячних платежів щомісяця рівними частинами 11150,59. Враховуючи, що відповідачем було внесено платіж при отриманні товару у розмірі 11847 гривень, було зроблено перерахунок по графіку платежів, згідно якого щомісячний платіж складає 11011,31 гривень. Відповідач не в повному обсязі виконував зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 18.09.2020 року заборгованість складає 37112,03 гривень та штрафні санкції у розмірі 3711,20 гривень. З метою забезпечення належного та повного виконання зобов`язань за договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 22 листопада 2019 року було укладено Договір поруки, згідно якого остання який несе солідарну відповідальність за виконання зобов`язань. З урахуванням наданої заяви від 17 грудня 2020 року, враховуючи внесення платежів 03.11.2020 року у розмірі 10000 гривень, 05.11.2020 року 4821,709 гривень та 11.11.2020 року 1101,13 гривень, просив стягнути з відповідачів 35555,08 гривень, з яких: 32322,80 гривень заборгованість за основним зобов`язанням та 3232,28 гривень сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору.

13 листопада 2020 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 , в якому останній просив відмовити ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування заперечень посилався на те, що станом на 11.11.2020 року ним сплачено на користь позивача 66903,59 гривень. Згідно постанови КМУ від 11.03.2020 року він звільняється від сплати неустойки на період карантину. Оскільки сума платежів за призначенням про погашення вартості обладнання за договором № 7 від 22.11.2019 року у розмірі 66903,53 гривень сплачено, а також 1103,13 гривень неустойки, розрахованої до початку карантину, тобто до 12.03.2020 року, вважає, що відсутні підстави для стягнення заборгованості з нього та ОСОБА_2 . Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та зобов`язати позивача надати довідку про виконання умов договору та відсутність заборгованості.

20 жовтня 2020 року від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування у позивача переліку товарів з вказаною їх достовірною вартістю та фіскальних чеків до товарів за договором № 7 від 22.11.2019 року.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2020 року відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання.

Ухвалою суду від 16 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів.

Ухвалою суду від 08 грудня 2020 року витребувано у позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором № 7 від 22 листопада 2019 року з урахуванням внесених відповідачем платежів за період з 05 грудня 2019 року по 11 листопада 2020 року, станом на день постановлення відповіді.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності з урахуванням наданого відзиву. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 22 листопада 2019 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено Договір № 7 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, відповідно до положень якого ОСОБА_1 отримав на умовах прямого лізингу від постачальника «Товари згідно рахунку № 1877 від 04.12.2020 року» встановленою вартістю 66903,53 гривень. Порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше в редакції згідно Наказу №05/02-18 від 05.02.2018 року, що є невід`ємною частиною Договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua (п.8.2).

Якщо умовами Пакету фінансування не вказано інше, надання Клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання Договору Клієнтом та Постачальником. Підпис Клієнта на Договорі свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації (п.9.1).

Згідно з п.п. 12.2-12.3 Договору визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 календарних днів відповідач сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 календарних днів, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Крім того, згідно положень п.12.4 Договору, у разі прострочення відповідачем сплати платежів на строк більше 30 календарних днів, останній зобов`язаний за першою вимогою позивача протягом 10 календарних днів з моменту отримання такої вимоги достроково одноразово сплатити на користь позивача всі платежі, належні до сплати згідно з пакетом фінансування. Згідно з п. 14.5 Правил, що є невід`ємною частиною Договору згідно з п. 8.2 Договору, за яким клієнт ознайомився і погодився, згідно з п. 13.7 Договору, умови Договору на першій сторінці, за несплату періодичного платежу протягом 30 календарних днів клієнт зобов`язаний на першу вимогу Процесинг-центра протягом 10 календарних днів з моменту отримання вимоги повністю погасити грошові зобов`язання за Договором враховуючи неустойку, комісію, тощо.

Відповідно до Правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізнішетм, затверджених наказом директора ТОВ «ФК «Фангарант Груп» №05/02-18 від 05 лютого 2018 року, зокрема, Розділу І Загальні положення, Процесинг-центр - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп», організатор системи ПлатиПізнішетм; Клієнт - фізична або юридична особа, з якою укладений або може бути укладений Договір про отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізнішетм; Постачальник - суб`єкт підприємницької діяльності, який здійснює поставки товарів (послуг), учасник системи ПлатиПізнішетм. Згідно з п.1.4. Правил ці правила є договором приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України. Підписанням Договору Клієнт приєднується до Правил. Правила є невід`ємною частиною кожного договору з моменту його укладення. Пунктом 14.3. Правил передбачено, що у разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 календарних днів Клієнт сплачує неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Згідно з п.п. 17.1, 17.5 Правил укладений між сторонами Договір діє протягом строку, визначеного періодом та кількістю періодичних платежів, якщо інше не вказано в Пакеті фінансування, але в кожному разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Процесинг-центр має право достроково розірвати в односторонньому порядку Договір, та (або) вимагати сплати встановлених даними Правилами неустойки і відшкодування завданих збитків, зокрема, з підстави невиконання або неналежного виконання Клієнтом своїх обов`язків з виплати платежів (а.с.9-15).

22.11.2019 року укладено договір № 7 поруки за клієнта в системі ПлатиПізнішетм між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відповідно до умов якого поручитель разом з клієнтом несе солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання клієнтом своїх зобов`язань, що виникають за договором про отримання товарів в системі ПлатиПізнішетм (а.с.16).

Відповідач ОСОБА_1 неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання за договором про отримання товарів в системі ПлатиПізнішетм в частині сплати платежів, передбачених Пакетом фінансування та договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість за зазначеним договором в сумі 40823,23 гривень, на підтвердження чого наданий відповідний розрахунок (а.с. 5).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правилами статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом серед яких - сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржника.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19» у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Згідно Постанови Кабінету міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 (зі змінами), Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 (зі змінами) з 12.03.2020 року на усій території України встановлено карантин.

Отже, з 12.03.2020 року відповідачам неправомірно нарахована сума неустойки за договором №7 від 22.11.2019 року.

Крім того, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669-VII введений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями.

Так, відповідно до ст.2 даного Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до інформації відділу аналітичного забезпечення Департамента адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 29.09.2020 року зареєстровані у АДРЕСА_1 , тобто у населеному пункті, який внесено до вищевказаного переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року за № 1275-р.

Оскільки штрафні санкції (неустойка) були нараховані позивачем після 14.04.2014 року, у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідачів неустойки у сумі 35599,83 гривень, слід відмовити.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку станом на 14.12.2020 року, нарахована сума платежів за період з 22.11.2019 року по 14.12.2020 року складає 66903,53 гривень, сума неустойки 35599,83 гривень; сплачено за вказаний період 66948,28 гривень.

Таким чином, оскільки відповідач звільняється від сплати неустойки у розмірі 35599,83 гривень, нарахована сума платежів складає 66903,53 гривень, а сплачено відповідачем 66948,28 гривень, сума заборгованості за Договором №7 від 22.11.2019 року, відсутня.

За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором у розмірі 35555,08 гривень, не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького Апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Адамова