Справа № 456/5016/15-ц
Провадження № 2/456/56/2020
РІШЕННЯ

іменем України

29 січня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу №456/5016/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Стрийської міської ради, про знесення самочинного будівництва, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Стрийської міської ради, про знесення самочинного будівництва. В процесі розгляду справи, уточнила позовні вимоги, в обґрунтування яких зазначила, що проживає по АДРЕСА_1 , у приватному житловому будинку разом з своїм чоловіком-пенсіонером. Поруч її будинку, на тій же вулиці розташований інший житловий будинок АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_4 разом зі своєю сім?єю. Ще з 70-х років родина Тирчак по відношенню до неї та її сім?ї вчиняє протиправні дії, які завдають шкоди її житловому будинку, земельній ділянці біля нього, а також завдають моральну шкоду і шкоду її здоров?ю. А саме, у 70-х роках батьки ОСОБА_4 на краю своєї земельної ділянки, що межує з її, в період нашої тимчасової відсутності, обрізавши сітку огорожі, яка була збудована батьками позивача, впритул до земельної ділянки, на рівні її будинку, без будь-якого дозволу та без згоди її сім?ї, збудували собі гараж розміром приблизно 6х4 метри. При тому, крім інших недоліків (руйнування паркана, затемнення подвір?я, пожежні норми та ін.), покрівля даного гаража булла зконструйована в такий навмисний спосіб, що всі стічні води стікали на її земельну ділянку. Крім того, в напрямку її подвір`я штучно прокопувався рівець, яким на її подвір`я спрямовувалися теж стічні води. Такі дії завдавали шкоди житловому будинку позивача (постійна сирість в будинку, поява плісняви на стінах та ін.), яку неможливо було ліквідувати, створювало неможливі умови для проживання та завдавало позивачу та її сім`ї моральної, матеріальної та фізичної шкоди. Після смерті матері, ОСОБА_4 отримала у спадщину всю домогосподарку від неї, перейнявши й негативні звички та продовжила вчиняти стосовно неї та її сім?ї протиправні дії. У 2009 році ОСОБА_4 , знову ж на краю своєї земельної ділянки, що межує з позивачем, але вже в іншому місці, користуючись тимчасовою відсутністю, обрізавши сітку огорожі, яка булла збудована батьками позивача, впритул до земельної ділянки, без будь-якого дозволу та без їхньої згоди, збудували собі господарське приміщення. Згодом, дану господарську споруду знову ж без будь-якого дозволу та без згоди реконструювала під гараж, над яким ще й звела другий поверх. Такими діями ОСОБА_4 продемонструвала свою зневагу до закону та по відношенню до громади м.Стрий, в тому ж числі і до неї. Адже ж, правовідносини щодо будівництва, огорожі, землі на суміжних земельних ділянках регулюються законом, погоджуються з органами місцевого самоврядування і з власниками сусідніх (суміжних) земельних ділянок та не повинні завдавати шкоди. Позивач неодноразово зверталась до органів державної влади з письмовими заявами про вжиття заходів впливу до сусідки ОСОБА_4 на її неправомірні дії. Під час розгляду звернень в діях гр. Шарко- ОСОБА_2 було виявлено і зафіксовано ряд суттєвих порушень норм діючого законодавства, та органами державної влади неодноразово вживали заходи щодо припинення її протиправних дій. Зокрема, інспекцією державного архітектурного - будівельного контролю у Львівській області у 2009 році було виявлено, що гр. ОСОБА_2 здійснює реконструкцію господарської споруди під гараж на земельній ділянці по АДРЕСА_2 без дозволу на виконання будівельних робіт, що є порушенням ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій», про що 14.06.2009р. було складено протокол та винесено постанову №7/30 від 15.07.2009 року відповідно до ст.96.ч.3 КУпАП та складено припис №7/28 від 14.07.2009 року про усунення недоліків. Також, неодноразово органами місцевого самоврядування м. Стрия вживалися заходи спрямовані на припинення протиправних дій з боку ОСОБА_2 та усунення вже допущених нею порушень. Однак, станом на сьогоднішній день ОСОБА_4 виявлені порушення не усунула, порушення вчиняти не припинила, а навпаки продовжує свої протиправні дії по відношенню до позивача. Продовжуючи свої протиправні дії, у липні 2015 року ОСОБА_4 без будь-якого дозволу і без згоди між їхніми будинками, впритул до існуючого паркану, який позивач збудувала з металевої сітки, демонстративно, протиправно, без будь якого дозволу та погодження, звела понад двохметровий паркан з металевої бляхи. Такий паркан затіняє її земельну ділянку та будівлю (житловий будинок) на ній, обмежує їх вільну вентиляцію природнім шляхом, руйнує збудований паркан (металеву сітку і фундамент) та створює спекотну температуру повітря на подвір?ї, що негативно впливає на її житловий будинок, на земельну ділянку, на збудований паркан (з металевої сітки). Про даний факт та про такі протиправні дії позивач знову ж неодноразово зверталася до правоохоронних органів і до органів місцевого самоврядування. За результатами розгляду звернень факти протиправних дій знайшли своє підтвердження, про що ОСОБА_4 було неодноразово вказано усунути порушення та припинити протиправні дії. Однак, ОСОБА_4 вимоги діючого законодавства, вимоги органів державної влади, благоустрій міста і моральні засади суспільства повністю ігнорує. Дії ОСОБА_4 суперечать нормам Конституції України та вимогам житлового і земельного законодавства та санітарним нормам і правилам забезпечення інсоляції житлового будинку і території житлової забудови та СНІПу ІІ-4-79 «Естественное и искусственное освещение». Такі дії ОСОБА_4 є протиправними, оскільки порушують природні якості земельної ділянки, руйнують будівельні споруди (житловий будинок, паркан та ін.), чим порушують права позивача та її сім?ї та завдають моральної і матеріальної шкоди, а тому просила визнати дії ОСОБА_4 незаконними, щодо самочинного будівництва нежитлового двохповерхового приміщення (гараж та літня кухня), та зобов`язати її знести дану будівлю і земельну ділянку на тому місці та огорожу привести в стан, який існував до того (до зведення нежитлової будівлі); визнати дії ОСОБА_4 незаконними, щодо будівництва металевої огорожі на межі суміжних земельних ділянок, та зобов`язати її дану огорожу знести; всі судові витрати стягнути з відповідача.

В судовому засіданні позивач та її представник уточненні позовні вимоги підримали та просили їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з?явилась, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду була належними чином повідомлена, в попередні судові засідання іншого складу суду з?являлася.

Представник Стрийської міської ради судове засідання не з?явилась, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду була належними чином повідомлена.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов?язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи пі інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

10.07.2009р., позивач звернулась до Державної архітектурно будівельної інспекції із заявою, в процесі розгляду якої, встановлено, що гр. ОСОБА_2 , здійснює реконструкцію господарської споруди під гараж на земельній ділянці на АДРЕСА_2 , яка перебуває в користуванні згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.02.2008р., без дозволу на виконання будівельних робіт. За порушення вчиненні ОСОБА_2 , винесено постанову №7/30 від 15.07.2009р., відповідно до ст. 96 ч. 3 КУпАП та припис №7/28 від 14.07.2009р., яким запропоновано припинити виконання будівельних робіт та надати в інспекцію документи згідно ст. 29 ЗУ «Про планування і забудову територій».

Згідно відповіді ВК Стрийської міської ради від 08.07.2009р., №М460/3.22 вбачається, що при проведенні робіт по благоустрою подвір`я житлового будинку АДРЕСА_2 , перевіркою на місці працівниками відділу архітектури та містобудування встановлено факт замощення території подвір`я ФЕМ та озеленення частини території біля огорожі, яка розділяє територію будинковолодінь АДРЕСА_3 . ОСОБА_5 вказано на вимоги по благоустрою згідно будівельних норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови, інших документів які є в складі паспорту на забудову земельних ділянок з якими забудовники ознайомлюються письмово при одержанні документації. Гр. ОСОБА_5 , необхідно проводити роботи по замощенню проїзду, озелененню частини ділянки по АДРЕСА_2 , що межує з Вашою згідно генплану або проекту благоустрою які погоджуються з відділом архітекгури і містобудування (п.2.21 ДБН 79-92). При використанні земельних ділянок радимо керуватися главою 17 Земельного кодексу України «Добросусідство» згідно якої обираються такі способи використання земельних ділянок, відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Згідно відповіді ВК Стрийської міської ради від 07.08.2015р., №М229/3.22 вбачається, що виковначий комітет розглянувши заяву гр. ОСОБА_1 , про зведення огорожі за адресою АДРЕСА_2 , повідомили, що перевіркою на місці підтверджено факт проведення робіт по зведенню огорожі на межі з будинковолодінням по АДРЕСА_4 , що створює незручності в користуванні власного земельною ділянкою гр. ОСОБА_6 . Враховуючи вищенаведене, рекомендували усунути незручності в користуванні земельною ділянкою гр. ОСОБА_6 . 10.09.2015р., Виконком Стрийської міської ради, повторно рекомендував ОСОБА_4 , усунути незручності в користуванні ділянкою ОСОБА_1 .

З рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.10.2009р., вбачається, що за ОСОБА_7 , та ОСОБА_2 , визнано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 разом із самочинною надбудовою другого поверху, а саме по Ѕ частині цього будинку за кожною з них. За ОСОБА_7 , визнано право власності на самочинно переобладнану літню кухню «З-2», розташовану по АДРЕСА_2 . За ОСОБА_8 , визнано право власності на самочинно реконструйований гараж по АДРЕСА_2 .

З постанови колегії судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 25.01.2018р., вбачається, що рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 жовтня 2009 року в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на самочинно реконструйований гараж по АДРЕСА_2 скасовано. Та постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Стрийської міської ради Львівської області про визнання права власності на самочинно сконструйований гараж по АДРЕСА_2 відмовлено.

Згідно акту обстеження присадибних ділянок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 від 31.10.2017р., встановлено, що реконструкція цегляного сараю під гараж з добудовою за адресою: АДРЕСА_2 , здійснено з порушенням Додатку 3.1 «Протипожежні вимоги» ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Згідно акту обстеження огорожі між суміжними земельними ділянками на АДРЕСА_5 від 05.11.2019р., встановлено, що власником житлового будинку АДРЕСА_6 . ОСОБА_2 у 2015 році на власній присадибній земельній ділянці з відступом орієнтовно 0,14м від існуючої огорожі (металева сітка, закріплена до металевих опор на стрічковому бетонному фундаменті, рік побудови - 2010); яка розділяє земельну ділянку гр. ОСОБА_2 та земельну ділянку гр. ОСОБА_1 , вздовж межі влаштовано суцільну огорожу з хвилястих металевих листів закріплених до металевих опор без влаштування стрічкового фундаменту. Висота влаштованої огорожі відносно поверхні земельної ділянки гр. ОСОБА_2 , на різних її відрізках становить 1,82-1,98м, а відносно поверхні земельної ділянки гр. ОСОБА_1 - становить 1,82-2,10м, зокрема на відрізку орієнтовно 8м, напроти входу до її житлового будинку, перевищує 2м і становить 2,10-2,04м. Відстань від зазначеної огорожі до стіни житлового будинку гр. ОСОБА_1 становить орієнтовно 2,58м. Станом на час зведення вказаної огорожі, відповідно до п. 3.19* Державних будівельних норм «360-92**» «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» вимоги до огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови в залежності від розміру ділянок, умов інженерного обладнання, інсоляції будинків та території, інших вимог, регіональних традицій (чинний на час зведення огорожі). Відповідно до пункту 3.25* цього ДБНу, для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0м. Відповідно до вимог пункту 6.7 Державних будівельних норм України «Б.2.2- 5:2011» «Благоустрій території» - дозволено проектувати огородження окремих садибних ділянок висотою не більше ніж 2,0м на межі сусідніх земельних ділянок для убезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій. Відповідно до пункту 6 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів країни від 07.06.2017 № 406, зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема парканів щодо індивідуальних садибних житлових будинків не потребують отримання права на виконання будівельних робіт та не приймаються в експлуатацію. Правилами впорядкування та утримання території м. Стрия, затвердженим, рішенням Стрийської міської ради від 18.06.2013 № 346, не передбачено вимог та обмежень до зовнішнього вигляду огорож присадибних земельних ділянок. Відповідно до глави 17 Земельного кодексу України власники землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використанню земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Таким чином, станом на сьогодні чинне законодавство не містить зобов`язання щодо оформлення дозвільних документів на будівництво парканів (огорож) і присадибних ділянках, а також правилами благоустрою м. Стрия не встановлено вимоги до зовнішнього вигляду огорож. Враховуючи вищенаведене, надалі радять суміжним землекористувач; (власникам) земельних ділянок встановити добросусідські відносини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 319 ЦК України власник володіє,користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Як вбачається з матеріалів справи, гр. ОСОБА_2 у 2015 році на власній присадибній земельній ділянці з відступом орієнтовно 0,14м від існуючої огорожі (металева сітка, закріплена до металевих опор на стрічковому бетонному фундаменті), яка розділяє земельну ділянку гр. ОСОБА_2 та земельну ділянку гр. ОСОБА_1 , вздовж межі влаштувала суцільну огорожу з хвилястих металевих листів закріплених до металевих опор без влаштування стрічкового фундаменту. Відстань від зазначеної огорожі до стіни житлового будинку гр. ОСОБА_1 становить орієнтовно 2,58м., а тому посилання позивачки на п.3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» є помилковим і таким, що не відповідають дійсності.

Разом з тим, абз.2 п.3.19 зазначених вище ДБН 360-92 передбачено, що поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови в залежності від розміру ділянок, умов інженерного обладнання, інсоляції будинків та територій, інших нормативних вимог, регіональних традицій.

Відповідно до наявних у матеріалах справи відповідей виконавчого комітету Стрийської міської ради встановлено відсутність затверджених вимог щодо будівництва (проектування) огорожі на присадибних ділянках м. Стрия Львівської області.

Згідно ч.1 ст. 16 Закону України «Про регулюваннямістобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до ч.6 ст. 18 даного Закону склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Таким чином, судом встановлено, що встановлення спірної огорожі відповідачем на його приватизованій землі, між присадибними ділянками фізичних осіб жодними правилами не регламентовано, так як будь-яких правил на місцевому рівні не розроблено.

Посилання позивачки на норми СНиП II-4-79 "Естественное и искусственное освещение" не можуть заслуговувати на увагу суду, оскільки відповідно до наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарсва України, від15.05.2006р. №168, затверджено ДБН В.2.5-28-2006 "Природне і штучне освітлення", а відповідно до п.2 цього наказу, з введенням в дію цих ДБН, вважати СНиП II-4-79 "Естественное и искусственное освещение" такими, що втратили чинність на території України.

Позивачка не надала жодного доказу на підтвердження своїх доводів, не додала даних щодо реальної відстані від стін її будинку до паркану, щодо порушення інсоляції і провітрюваності земельної ділянки.

Крім того, долучені стороною позивача фотознімки паркану не можуть розглядатись як належний доказ, оскільки на таких не зафіксовано ні часу їх виготовлення, ні місцевості, яка на них відображена.

Таким чином суд приходить до переконання, що спірна огорожа, яка встановлена на приватизованій земельній ділянці відповідача, зведена у відповідності до ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», не порушує інсоляцію території позивачки, встановлена більше ніж 1 метр до будинку позивачки та є можливим здійснювати належний догляд за цими будівлями, а тому не порушує жодних прав останньої.

Отже, позовні вимоги щодо визнання огорожі незаконною та зобов?язання знесення огорожі - задоволення не підлягають.

Разом з тим слід зазначити, що відповідно до дотримання правил добросусідства, дана позовна вимога потребує часткового виконання в частині приведення огорожі, яка розміщена на межі будинковолодінь між будинками по АДРЕСА_4 та збудована з металевого профілю, до висоти не більше 2 (двох) м. по всій довжині та приведення земельної ділянки в стан, який існував до зведення самочинно збудованого гаражу.

Згідно ч. 1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Зважаючи на те що, право власності на самочинного реконструйований гараж не визнано, а тому позовні вимоги в частині знесення самочинного збудованого гаражу, який знаходиться на території будинковолодіння в АДРЕСА_5 підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вимог ст.ст. 79,80,81 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Зважаючи на те, що позовна вимога, щодо знесення літньої кухні, яка знаходиться на території будинковолодіння по АДРЕСА_2 заявлена до ОСОБА_2 однак, згідно рішення Стрийського міськрайонного суду від 26.09.2009р. право власності на дану літню кухню визнано за ОСОБА_7 і Постановою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 25.01.2018р. рішення суду від 26.09.2009р. в частині визнання за ОСОБА_7 права власності на літню кухню залишено без змін і позивачем у справі не ставилося питання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_7 , позивачем не змінювалися позовні вимоги в даній частині тому, задоволення позову в частині позбавлення права власності особи, яка не була стороною у справі, суперечить принципам верховенства права, а тому в задоволенні такої позовної вимоги слід відмовити.

Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином зважаючи на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а тому судові витрати позивачу слід відшкодувати документально підтверджені в сумі 19237 (дев?ятнадцять тисяч двісті тридцять сім) грн.. 20 коп.

Керуючись ст..7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 133, 141, 244, 245, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст..103 ч.1 ЗК України, ст..376 ЦК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги задоволити частково.

Зобов?язати ОСОБА_2 ?янівну знести самочинно збудований гараж, який знаходиться на території будинковолодіння в АДРЕСА_5 , привести огорожу, яка розміщена на межі будинковолодінь між будинками по АДРЕСА_4 та збудована з металевого профілю, до висоти не більше 2 (двох) м. по всій довжині та привести земельну ділянку в стан, який існував до зведення самочинно збудованого гаражу.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Стрийської міської ради, про знесення літньої кухні та знесенні огорожі в АДРЕСА_5 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 19237 (дев?ятнадцять тисяч двісті тридцять сім) грн.. 20 коп..

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 07 лютого 2020р.

Суддя Р. Т. Шрамко