Справа № 638/9509/19
Провадження № 2/645/398/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
07 лютого 2020 року Фрунзенський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі Проневич Д.О., за участі: представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 6147 грн. 20 коп. (768,40 грн. - судовий збір, сплачений за подання даної позовної заяви, 5 378,81 грн. витрати на оплату правової (правничої) допомоги адвоката відповідно до Договору про наданні правової (правничої) допомоги за актом приймання - передачі правової (правничої допомоги).
Представник позивача Самойленко ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовільнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову (відзиву) та заяви про розгляд справи без його участі не надав.
Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 09.11.2018 року о 13 год. 00 хв. по пров. Байкальському в м. Харкові мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Рено», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 . В результаті ДТП було пошкоджено транспорт засіб «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою поліції (а.с.25)
За даним фактом постановою Московського районного суду м.Харкова від 25.02.2019 р. провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення. (а.с.29)
За результатами розгляду вказаного адміністративного матеріалу встановлено, що 09.11.2018 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 по пров. Байкальському навпроти будинку АДРЕСА_1 м. Харкові, на порушення п.10.9 Правил дорожнього руху України, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, заподіяна матеріальна шкода.
У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
За заявою потерпілої особи та виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору добровільного страхування, на підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого, в сумі 3 483,00 грн. , що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 37-38).
Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СК» АльфаГарант» за полісом №АМ/5143875, що підтверджується витягом з централізованої бази даних МТСБУ (а.с.22)
ТДВ «СК «Альфа Гарант» відшкодувало на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» - 1 483,00 грн. Згідно договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5143875 ТДВ «СК «Альфа Гарант» передбачено безумовну франшизу в розмірі 2 000,00 грн.
Згідно з загальними підставами відповідальності за завдану майнову шкоду, визначеними ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на вiдповiднiй правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
За таких обставин, враховуючи, що позивач є правонаступником первісного кредитора, який сплатив страхове відшкодування, та має право зворотної вимоги до відповідача про відшкодування в порядку регресу виплаченого відшкодування, яке залишилось не відшкодованим, у розмірі 2000, 00 грн. (франшиза), суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Обгрунтовуючи вимоги про відшкодлування судових витрат, позивач надав суду договір № 6 про надання правової (правничої) допомоги від 01.02.19 р., укладений між ФОП « ОСОБА_3 » та Адвокатським об`єднанням «Мазуренко Войтюк та партнери», додаткову угоду №1/Акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги, де міститься детальний розрахунок витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 5378,80 грн., та квитанцією до прибуткового кассового ордера № 6/02/19 на вказану суму (а.с.40-44)
Суд вважає, що наданий позивачем розрахунок витрат на оплату послуг адвоката відповідає вимогам ч.4 ст.137 ЦПК України, оскільки є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Враховуючи, що судом ухвалено рішення про задоволення позовних вимог, суд стягує з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5378 грн. 80 коп., а також судовий збір у розмірі 768 грн.40 коп., сплачений позивачем при поданні позову, згідно положень ч.1 ст.141 ЦПК України.
За таки обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 137, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги задовільнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 2000,00 грн. як відшкодування збитків в порядку регресу, витрати на правову допомогу у розмірі 5378 грн. 80 коп. та судовий збір у розмірі 768 грн.40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Фрунзенським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2

Відомості щодо відповідача: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складене 11 лютого 2020 р.

Суддя -