Справа № 2-1254/05
Провадження № 22-ц/801/435/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Носов В.К.
Доповідач:Медвецький С. К.
УХВАЛА

11 лютого 2020 рокуСправа № 2-1254/05м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Медвецького С.К., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут спеціальних засобів лиття» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на будівлю, за апеляційною скаргою голови правління Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Птахокомбінат «Тульчинський» Таратунського Василя Платоновича на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 червня 2005 року,

встановив:

17 січня 2020 року до Вінницького апеляційного суду з Верховного Суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут спеціальних засобів лиття» про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року у справі частково задоволена касаційна скарга ОСОБА_1 , рішення Апеляційного суду Вінницької області від 05 вересня 2017 року скасоване зі стадії відкриття апеляційного провадження, справа направлена для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Відповідно до ч. 5 статті 411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 18 грудня 2019 року скасовуючи рішення Апеляційного суду Вінницької області від 05 вересня 2017 року вказав на те, що апеляційний суд, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цій справі, питання про поновлення строку на апеляційне оскарження не вирішив, що свідчить про порушення апеляційним судом вимог статті 294, частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року.

При цьому Верховний Суд посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), «Устименко проти України», «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia) вказав, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 17 січня 2020 року для розгляду цієї справи визначено склад суду: головуючий - Денишенко Т.О., судді: Голота Л.О., Рибчинський В.П.

Враховуючи висновки Верховного Суду, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 січня 2020 року апеляційну скаргу голови правління Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Птахокомбінат «Тульчинський» Таратунського Василя Платоновича на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 червня 2005 року залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, а саме: подати заяву на поновлення процесуального строку для апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції із зазначеним поважних для цього причин.

05 лютого 2020 року СВАТ «Птахокомбінат «Тульчинський» подало заяву про відвід судді Денишенко Т.О.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2020 року клопотання голови правління Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Птахокомбінат «Тульчинський» Таратунського Василя Платоновича про відвід судді Денишенко Т.О. задоволено, а справу передано на повторний автоматизований розподіл в частині заміни головуючого судді.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючий - Медвецький С.К., судді: Голота Л.О., Рибчинський В.П.

05 лютого 2020 року від СВАТ «Птахокомбінат «Тульчинський» надійшло клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 червня 2005 року мотивоване тим, що про наявність оскаржуваного судового рішення товариству стало відомо лише під час розгляду Тульчинським районним судом цивільної справи №148/2444/16ц за позовом ОСОБА_1 до СВАТ «Птахокомбінат «Тульчинський», Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Крім цього, СВАТ «Птахокомбінат «Тульчинський» зазначає, що копію оскаржуваного судового рішення отримало 01 червня 2017 року.

Такі доводи СВАТ «Птахокомбінат «Тульчинський» є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 294 ЦПК України (в редакції чинній на час подання апеляційної скарги) передбачалося, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно із ч. 3 статті 297 ЦПК України (в редакції чинній на час подання апеляційної скарги) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Як слідує зі змісту заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції СВАТ «Птахокомбінат «Тульчинський» вказано підстави для поновлення строку аналогічні тим, що викладені у апеляційній скарзі та які уже визнані судом не поважними, про що зазначено в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 23 січня 2020 року.

Зокрема, у апеляційній скарзі СВАТ «Птахокомбінат «Тульчинський» чітко вказано, що підставою позовних вимог у іншій справі № 148/2444/16-ц за позовом ОСОБА_1 до СВАТ «Птахокомбінат «Тульчинський», Головного управління Держгеокадастру Вінницької області про визнання незаконним, скасування рішення, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки є саме рішення суду від 06 червня 2005 року.

Разом з тим, провадження у справі № 148/2444/16-ц здійснювалось з листопада 2016 року, через що безспірною убачається поінформованість скаржника про існування оскаржуваного рішення суду ще з листопада 2016 року.

Отже, обставина, на яку посилається скаржник в обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду від 06 червня 2005 року, не є поважною.

Посилання СВАТ «Птахокомбінат «Тульчинський» на отримання рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 червня 2005 року лише 01 червня 2017 року є безпідставними, оскільки документально не підтверджені. У матеріалах справи відсутня заява СВАТ «Птахокомбінат «Тульчинський» про видачу копії рішення та відповідно розписка про його отримання.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

В силу положень ч. 4 статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

Разом з тим стаття 6 Конвенції не може тлумачитися як надання сторонам справи автоматичного права на отримання певної форми надіслання судових документів, наприклад, рекомендованим листом.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ «Богонос проти Росії» від 05 лютого 2004 року).

За таких умов, питання в цій справі стосується не лише того, якою мірою судові органи забезпечили своєчасне надіслання заявнику своїх рішень, а того, в якій мірі вони перешкоджали її розумним зусиллям отримати ці судові рішення.

Як слідує з матеріалів справи СВАТ «Птахокомбінат «Тульчинський» з листопада 2016 року знаючи про існуванні рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 червня 2005 року, не здійснило жодних дій спрямованих на отримання копії цього рішення та оскарження його в апеляційному порядку.

Отже, наведена ініціатором відповідного клопотання причина пропуску строку на апеляційне оскарження не перебуває у площині поважних причин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Інших обґрунтувань поважності пропуску строку, які могли бути підставою для поновлення процесуального строку, в апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не зазначено.

Частиною третьою статті 3 чинного ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Ураховуючи, що вказані СВАТ «Птахокомбінат «Тульчинський» підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, тому у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою голови правління Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Птахокомбінат «Тульчинський» Таратунського Василя Платоновича на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 червня 2005 року слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 354, 357, 358 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою голови правління Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Птахокомбінат «Тульчинський» Таратунського Василя Платоновича на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 червня 2005 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут спеціальних засобів лиття» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на будівлю.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: С.К. Медвецький