Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2365/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02.11.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання - Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.10.2017 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Оноцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 24. Від цього шлюбу у них народилася одна дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, стали виникати сварки, скандали, що відбувалися в присутності дитини. В результаті спільних розмов вони прийшли до висновку про розлучення. Шлюбних відносин не підтримують протягом року. У зв`язку з цим, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити їй шлюбне прізвище та визначити місце проживання дитини разом з нею у її власному будинку.

Також позивачка просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, оскільки домовленості про сплату аліментів між ними немає. Відповідач аліменти нікому не платить, крім спільної з позивачкою дитини інших неповнолітніх дітей, а також непрацездатних батьків не має. У зв`язку з наведеним позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає покликаючись на те, що позовні вимоги ґрунтуються на бажанні та припущеннях позивачки. Він бажає зберегти сім`ю та не порушував права своєї дружини. Заперечує твердження позивачки, що не бере участі в утриманні сина, оскільки купував все необхідне для дитини. Кошти на утримання сина буде сплачувати добровільно. Заради дитини за власні кошти зробив капітальний ремонт будинку, де проживав разом з позивачкою та сином. Вказує, що офіційно не працевлаштований, але займається вирощуванням сільськогосподарської продукції, яку реалізовує на ринку і має можливість добровільно сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі по 1600 грн на місяць.

Позивачка ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, за яким настоює на розірванні шлюбу, примирення не бажає. Заперечує твердження відповідача про утримання дитини та участі відповідача в ремонті її будинку, позаяк більшу частину витрат на ремонт понесли її батьки та брат. Вважає, що посилання відповідача про добровільну сплату аліментів на утримання сина має декларативний характер, оскільки він не дбає про добробут дитини.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Мелай М.Ю. будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилися, однак подали до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився і від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки.

Представник третьої особи будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

У відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.10.2017 року у виконавчому комітеті Оноцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 24.

Від шлюбу у сторін народилася одна дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, у зв`язку з чим між сторонами припинено шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. Шлюб носить формальний характер.

Крім того між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання неповнолітнього сина, який проживає разом з позивачкою у її власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін.

У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України).

За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків.

За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст.188 СК України, не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач як батько зобов`язаний брати участь в утриманні сина.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивачки до суду та до розгляду справи у суді наміри позивачки розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивачки до розірвання шлюбу, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їхньої дитини, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв`язку із чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Крім цього, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає залишити своє шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, що необхідно залишити позивачці її шлюбне прізвище " ОСОБА_1 ".

Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Ч.1 ст.160 СК України також визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено з матеріалів справи та визнано відповідачем, малолітній син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає зі своєю матір`ю, позивачкою по справі у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить позивачці на праві власності.

Згідно висновку органу опіки та піклування Виноградівської РДА від 03.09.2020 року за № 03-24/1929 встановлено наступне. ОСОБА_1 характеризується позитивно, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею 3-ох років, проживає разом з сином у власному будинку в АДРЕСА_1 , умови проживання задовільні. Працівниками центру проведено бесіду з батьком дитини ОСОБА_2 , який не заперечив проти визначення місця проживання сина ОСОБА_3 з матір`ю. Питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 27.08.2020 року. Орган опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації вважає доцільним визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Принципом 6 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має постійне місце проживання, утримує дитину матеріально, не курить, спиртні напої не вживає, аморальний спосіб життя не веде.

Аналізуючи вищенаведені обставини та враховуючи вимоги норм сімейного законодавства, належні умови проживання за місцем проживання матері, що сприяють розвитку і належному вихованню дитини, відсутність виняткових обставин, які можуть вплинути на розлучення дитини з матір`ю, суд вважає доцільним визначити місце проживання дитини з матір`ю, що повністю відповідає інтересам дитини.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини, керуючись принципами законності, справедливості та розумності, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання спільної з позивачкою дитини у розмірі по 1600 грн щомісячно до повноліття дитини.

Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що позивачка сплатила 1 681,60 грн судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачкою судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивачка звільнена від сплати судового збору за звернення до суду із позовною вимогою про стягнення аліментів, відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13,18, 81, 141, 161, 223, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, ст.ст.110, 112, 113, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Шлюб, укладений 07 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у виконавчому комітеті Оноцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 24 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище " ОСОБА_1 ".

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 1600 (тисяча шістсот) гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 03.08.2020 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 681,60 грн (тисяча шістсот вісімдесят одну гривню 60 копійок) судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийТ. Ю. Левко