Провадження №4-с/752/241/20
У Х В А Л А

іменем України

17.12.2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Власенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс», приватний виконавцем виконавчого округу міста Києва Іванов Андрій Валерійович, ОСОБА_3, Акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», на постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича від 15 вересня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63037013, -

в с т а н о в и в:

26.10.2020 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , подана через представника ОСОБА_2 , в якій остання просила суд: визнати незаконною постанову про відкриття виконавчого провадження № 63037013 від 15.09.2020 року; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 63037013 від 15.09.2020 року.

В обґрунтування скарги зазначено про те, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2015 року, позов ПАТ «Райффайзен банк Аваль» задоволено частково, стягнуто з солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитом у розмірі 5 868 216,57 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05.11.2015 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2015 року скасовано в частині розподілу судових витрат, у вказаній частині постановлено нове, в решті рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2015 року залишено без змін.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.09.2018 року здійснено заміну сторони виконавчого провадження, замінено стягувача ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 752/1489/13-ц, виданого 23.02.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитом у розмірі 5 868 216,57 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 15.09.2020 року відкрито виконавче провадження № 63037013 з примусового виконання виконавчого листа № 752/1489/13-ц, виданого 23.02.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитом у розмірі 5 868 216,57 грн.

Заявник, посилаючись на положення ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що строк пред?явлення до виконання виконавчого листа № 752/1489/13-ц, виданого 23.02.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва, сплинув 23.02.2020, відтак постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 15.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа є незаконною, у зв?язку із чим підлягає скасуванню.

08.12.2020 року до суду надійшли письмові пояснення представника ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» адвоката Литвинової Г.В., в яких остання зазначила про необґрунтованість вимог, викладених у скарзі, з огляду на наступне.

За змістом положень ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред?явлені до примусового виконання протягом трьох років. Перебіг строку пред?явлення виконавчого листа № 752/1489/13-ц до виконання розпочався 22.12.2016 року та тривав до 21.12.2019 року.

Представник стягувача зазначає, що строк пред?явлення виконавчого листа № 752/1489/13-ц переривався в силу положень ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вперше виконавчий лист пред?явлено до виконання до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області 07.06.2017 року, того ж дня відкрито виконавче провадження, яке тривало до 11.02.2019 року.

14.02.2019 року виконавчий лист повторно пред?явлено до виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра О.О., того ж дня відкрито виконавче провадження, яке тривало до 05.06.2020 року.

12.06.2020 року виконавчий лист втретє пред?явлено до виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра О.О., виконавче провадження тривало до 03.08.2020 року.

14.09.2020 року виконавчий лист вчетверте пред?явлено до виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В., постановою якого 15.09.2020 року відкрито виконавче провадження.

Відповідні відмітки про повернення виконавчого документа стягувачу містяться на виконавчому листі № 752/1489/13-ц.

Представник стягувача зазначає, що на момент відкриття виконавчого провадження за оскаржуваною постановою, загальний перебіг строку пред?явлення виконавчого листа до виконання складав менше 9 місяців тобто, менше трирічного строку, встановленого законом. За вказаних обставин, представник стягувача вважає твердження заявника безпідставними, у зв?язку із чим просила відмовити у задоволенні скарги.

В судове засідання заявник не з"явився, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений судом належним чином.

Заінтересовані особи в судове засідання також не забезпечили явку своїх представників, хоча про час та місце розгляду скарги повідомлялися судом.

Згідно частини 2 статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Вивчивши матеріали справи за скаргою, судом встановлено наступне.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби України під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, визначено розділом VІІ цього Кодексу у статтях 447-453 в рамках здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Згідно положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2015 року, постановленим у цивільній справі № 752/1489/13-ц за позовом ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов ПАТ «Райффайзен банк Аваль» задоволено частково, стягнуто з солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитом у розмірі 5 868 216,57 грн., яка складається з заборгованості в розмірі 200 000 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 1 726 180 грн.; у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 74 820,05 дол. США, що в еквівалентності становить за курсом НБУ 645 764 грн. та відсоткам в розмірі 139 953,92 дол. США, що в еквіваленті становить за курсом НБУ 1 207 928,29 та 2 934 108, 28 грн. пені за порушення зобов`язання. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в розмірі 1 700 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05.11.2015 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2015 року скасовано в частині розподілу судових витрат, у вказаній частині постановлено нове, яким стягнуто з ОСОБА_3 850 грн. судового збору; стягнуто з ОСОБА_1 850 грн. судового збору.

В решті рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2015 року залишено без змін.

22.02.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 752/1489/13-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитом у розмірі 5 868 216,57 грн., яка складається з заборгованості в розмірі 200 000 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 1 726 180 грн.; у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 74 820,05 дол. США, що в еквівалентності становить за курсом НБУ 645 764 грн. та відсоткам в розмірі 139 953,92 дол. США, що в еквіваленті становить за курсом НБУ 1 207 928,29 та 2 934 108, 28 грн. пені за порушення зобов`язання. У вказаному виконавчому листі зазначено, що строк пред?явлення виконавчого листа до виконання 21.12.2019 року.

Постановою державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Жук Т.А. від 07.06.2017 року відкрито виконавче провадження № 54090093 з примусового виконання виконавчого листа № 752/1489/13-ц, виданого 22.02.2017 року, щодо боржника ОСОБА_1 .

З відмітки, що міститься на виконавчому листі № 752/1489/13-ц від 22.02.2017 року у розділі «Відмітки державного виконавця про виконання рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення», вбачається, що 11.02.2019 року постановою державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Жук Т.А. виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, строк пред?явлення виконавчого листа № 752/1489/13-ц від 22.02.2017 року до виконання був перерваний 07.06.2017 року, 11.02.2019 року перебіг строку розпочався, у зв?язку із поверненням виконавчого документа стягувачу.

В подальшому, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра О.О. від 14.02.2019 року відкрито виконавче провадження № 58387403 з примусового виконання виконавчого листа № 752/1489/13-ц, виданого 22.02.2017 року, щодо боржника ОСОБА_1 .

З відмітки, що міститься на виконавчому листі № 752/1489/13-ц від 22.02.2017 року у розділі «Відмітки державного виконавця про виконання рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення», вбачається, що 05.06.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра О.О. виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, строк пред?явлення виконавчого листа № 752/1489/13-ц від 22.02.2017 року до виконання був перерваний 14.02.2019 року, 05.06.2020 року перебіг строку розпочався, у зв?язку із поверненням виконавчого документа стягувачу.

Також, в подальшому, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра О.О. від 12.06.2020 року відкрито виконавче провадження № 62335956 з примусового виконання виконавчого листа № 752/1489/13-ц, виданого 22.02.2017 року, щодо боржника ОСОБА_1 .

З відмітки, що міститься на виконавчому листі № 752/1489/13-ц від 22.02.2017 року у розділі «Відмітки державного виконавця про виконання рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення», вбачається, що 03.08.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра О.О. виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, строк пред?явлення виконавчого листа № 752/1489/13-ц від 22.02.2017 року до виконання був перерваний 12.06.2020 року, 03.08.2020 року перебіг строку розпочався, у зв?язку із поверненням виконавчого документа стягувачу.

Крім того, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 15.09.2020 року відкрито виконавче провадження № 63037013 з примусового виконання виконавчого листа № 752/1489/13-ц від 22.02.2017 року, щодо боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом положень ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Таким чином, в ході розгляду скарги знайшли своє ствердження доводи представника стягувача про те, що на момент відкриття виконавчого провадження за оспорюваною постановою, загальний перебіг строку пред?явлення виконавчого листа № 752/1489/13-ц від 22.02.2017 року до виконання складав менше 9 місяців, що є меншим трирічного строку, встановленого Законом.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так само, згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції»).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що в даному конкретному випадку стягувач не може бути незаконно позбавлений закріпленого у Конституції України права на виконання рішення суду, відтак, скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс», приватний виконавцем виконавчого округу міста Києва Іванов Андрій Валерійович, ОСОБА_3 , Акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», на постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича від 15 вересня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63037013, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 28 грудня 2020 року.

Суддя