Ухвала

24 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 2608/9804/12

провадження № 61-18201ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва

від 08 липня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2014 року, з пропуском строку на касаційне оскарження.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови отримано 12 листопада 2020 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги - 2020 рік) судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 325 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Апеляційним судом м. Києва постановлено ухвалу 08 липня 2014 року, тому останнім днем строку на касаційне оскарження є 28 липня 2014 року, а касаційну скаргу подано 02 грудня 2020 року.

Частиною третьою статті 390 ЦПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

Із тексту оскарженої ухвали Апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2014 року вбачається, що розгляд в суді апеляційної інстанції здійснювався на підставі апеляційної скарги ОСОБА_1 . Це судове рішення було оприлюднено

в Єдиному державному реєстрі судових рішень 28 липня 2014 року.

Ураховуючи те, що касаційну скаргу ОСОБА_1 подала більше ніж через шість років після закінчення строку на касаційне оскарження, виключних випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України, що перешкоджали подати касаційну скаргу у межах строків, встановлених частиною першою статті 325 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення) не зазначила, як і не надала належних та допустимих доказів, які це підтверджують, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2014 року необхідно відмовити.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

М. Ю. Тітов