Ухвала

29 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 680/195/19

провадження № 61-18748ск 20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області

від 16 вересня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду

від 19 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - державний реєстратор виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Петльована Альона Михайлівна, про скасування запису про державну реєстрацію права власності на 2/3 частини квартири,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області

від 16 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 19 листопада 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - державний реєстратор виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Петльована А. М., про скасування запису про державну реєстрацію права власності на 2/3 частини квартири, відмовлено.

15 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду

із касаційною скаргою на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 листопада 2020 року, в якій просить скасувати вказані судові рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, однак не конкретизує в яких саме правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, і які саме «подібні» відносини він має на увазі.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

У касаційній скарзі порушено вимоги пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, а саме: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи,

їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання

чи перебування (для фізичних осіб), оскільки у касаційній скарзі не вказані треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Також касаційна скарга ОСОБА_1 подана з порушенням пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, а саме: не наданокопії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Таким чином, заявнику необхідно надіслати на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням повного найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) та надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 16 вересня

2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 листопада 2020 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 28 січня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць