Номер провадження: 22-ц/813/6618/20
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Дубрянська Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2020 року про проведення судово-психіатричної експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , в інтересах якої виступає її законний представник ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Плужник Г.О. про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Процесуальний рух справи та позиції сторін в суді першої інстанції.

02 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовними вимогами в яких просить визнати недійсним заповіт від 26 травня 2011р. складений від імені ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Плужник Г.О., посилаючись на те, що ОСОБА_4 складав та підписував такий заповіт коли не розумів значення своїх дій та не міг ними керувати, так як страждав на психічне захворювання, мав зниження своїх розумових здібностей (а.с 1-29).

06 лютого 2020 року в судовому засіданні позивач та її представник заявили клопотання в якому просять призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу.

06 лютого 2020 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Малиновського О.М.) призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої суд вирішив поставити наступні питання: 1.Чи страждав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на хронічний стійкий психічний розлад або функціональний розлад психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі, чи іншими хворобливими явищами, що можуть викликати тимчасовий розлад психіки, під час укладання та підписання заповіту від 26 травня 2011р. 2.Чи міг ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, під час укладання та підписання заповіту від 26 травня 2011р. Для проведення експертизи в розпорядження експертів представити цивільну справу № 523/13798/19. Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_3 . Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи (а.с 122).

Процесуальний рух справи та позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

31 березня 2020 року засобами Укрпошти представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 направила апеляційну скаргу на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2020 року про призначення у справі судово-психіатричної експертизи. Апелянт вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є необ`єктивною та однобічною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт вказує на те, що для визначення правочину недійсним на підставі, може бути лише абсолютна неспроможність особи, в момент вчинення правочину, розуміти значення своїх дій та керувати ними. Апелянт звертає увагу на титульну сторінку дублікату ООПНД медичної амбулаторної картки амбулаторного хворого, на ім`я ОСОБА_4 , з зазначеною датою заповнення 20.05.2011 року та завіреною згідно оригіналу заяв ОМПК ОСОБА_5 від 20.05.2019 року. Так апелянт зауважив, що звернувся до правоохоронних органів з заявою щодо факту підробки медичної документації. Апелянт вважає, що рукописні записи лікаря, записані у дублікаті амбулаторної картки, підлягають глибокому сумніву та їх не можна брати до уваги. Тому апелянт просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 року.

30.06.2020 року приватний нотаріус Плужник Г.О. направила до суду пояснення, в яких пояснила, що ОСОБА_6 був в неї тричі, жодних сумнівів щодо його дієздатності в нотаріуса не виникло, позивачці було відомо про факт складення заповіту та про його зміст ще в 2011 році, про що зазначав ОСОБА_6

23.07.2020 року від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 надійшов відзив на апеляційну скаргу. Так, представник позивача зазначив, що враховуючи підстави позову, призначення експертизи є обов`язковим для суду. Достатність в матеріалах справи документів (доказів) для проведення експертизи має вирішувати сам експерт, який має право подати клопотання до суду про надання додаткових доказів. Тому представник позивача просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав. Представник позивача ОСОБА_7 22.10.2020 року направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Третя особа в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Позиція апеляційного суду по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, пояснення представника апелянта, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що для повного, всебічного та об`єктивного вирішення спору, в межах заявлених позовних вимог, потрібні спеціальні знання в галузі психіатрії, є необхідним призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити наступне.

Предметом позову в межах даної справи є вимога позивача про визнання заповіту, який склав ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , недійсним. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_6 в момент складання заповіту страждав на психічні розлади в зв`язку з чим не міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій. Тому позивачка, посилаючись на положення ст. 225 ЦК України, просить визнати недійсним заповіт.

Відповідно до ст. 105 ЦПК України, яка регламентує обов`язкове призначення експертизи судом, призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справи по визнання правочинів недійсним», а саме в п. 16 правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо) . Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК (в попередній редакції) зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК (в попередній редакції). При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд відповідно до статті 145 ЦПК (в попередній редакції) за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Тобто, враховуючи предмет та підстави позовних вимог, за наявності відповідного клопотання сторони в справі, суд першої інстанції дотримався норм процесуального законодавства та дійшов правильного висновку щодо призначення експертизи в справі, що, до того ж, за наявності необхідних умов, є обов`язком суду відповідно до норм діючого законодавства.

Доводи апеляційної скарги в цілому зводяться до суто формальних міркувань та стосуються безпосередньо матеріалів, на підставі яких проводиться експертиза, що повинно бути перевірено експертом під час проведення дослідження. При цьому, апелянт звертався до правоохоронних органів по факту підробки медичної документації, однак доказів такого звернення чи результатів розгляду правоохоронними органами щодо перевірки обставин такого звернення апелянт до суду не надав, в зв`язку з чим апеляційний суд не приймає до уваги відповідні доводи апеляційної скарги та відхиляє їх. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що на момент отримання апеляційним судом апеляційної скарги разом з матеріалами справи експертиза в справі, призначена оскаржуваною ухвалою суду, була проведена та в матеріалах справи міститься експертний висновок.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Апеляційний суд звертає увагу, що сторона апелянта не позбавлена права надати альтернативний висновок експертизи та /або підтвердити експертним шляхом неможливість її проведення за наявними матеріалами справи.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували висновків суду першої інстанції та не знайшли свого підтвердження, а суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2020 року про проведення судово-психіатричної експертизи - залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

Повний текст цієї постанови виготовлено 26 жовтня 2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

22.10.2020 року м. Одеса