Справа № 352/2375/20
Провадження № 2/352/1012/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Кукула О.С.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хом`яківської сільської ради Тисменицького району про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

17.11.2020 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на будинковолодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно. За життя ОСОБА_2 10.08.2010 склав заповіт, посвідчений секретарем Хом`яківської сільської ради Тисменицького району М.Яцків, відповідно до якого у випадку своєї смерті зробив наступне заповітне розпорядження: «все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все, що мені буде належати, і на що я за законом матиму право заповідаю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Позивач зазначає, що згідно з заповітом він є єдиним спадкоємцем всього належного за життя ОСОБА_2 майна, в тому числі й на підставі того, що його мати ОСОБА_3 , відмовилась від своїх прав на спадкове майно на його користь, що підтверджується заявою матері від 19.09.2011 , посвідченою секретарем Хом`яківської сільської ради Тисменицького району М.Генсіцькою та зареєстровано в реєстрі за №38, яка також померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, вказує, що він є єдиною дитиною ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , постійно проживав з ними. Проте державний нотаріус Тисменицької районної державної нотаріальної контори 05.06.2020 відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за заповітом у зв`язку із тим, що правовстановлюючі документи на зазначене будинковолодіння відсутні. У зв`язку із вищевикладеним позивач звернувся із даним позовом до суду за захистом невизнаного права.

Ухвалою судді від 19.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.12.2020 закрито підготовче провадження, призначено справу для розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явився, від його представника до суду надійшла заява, в якій він позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч. 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до архівного витягу з протоколу №9 засідання виконавчого комітету Пшеничниківської сільської Ради народних депутатів Тисменицького району від 27.09.1991 рішенням №37 заяву ОСОБА_2 про виділення йому земельної ділянки під будівництво житлового будинку на урочищі «За магазином» задоволено.

Згідно з актом виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель на підставі рішення №37 межі земельної ділянки площею 0,2 га в с. Хом`яківка та розбивка будівель закріплені на місцевості знаками і передані ОСОБА_2 під забудову.

Після чого останнім було виготовлено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудівнику в с. Хом`яківка.

Відповідно до довідки від 06.10.2011 №8077 виданої ОСОБА_1 готовність недобудованого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , складає 59 % і вартість в цінах на 2011 рік складає 318 594 грн.

Із заповіту посвідченого секретарем Хом`яківської сільської ради Тисменицького району М.Яцків 10.08.2010, зареєстрований в реєстрі №27, вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповів в користь позивача ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати, і на що він за законом матиме право (а.с.7).

Згідно з свідоцтвом про смерть від 27.07.2011 серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до заяви ОСОБА_3 , матері позивача, від 19.09.2011 встановлено, що останній було відомо, що її чоловік ОСОБА_2 посвідчив заповіт на все своє майно на ім`я сина ОСОБА_1 , також вона від отримання обов`язкової частки у спадщині відмовилась.

Згідно з свідоцтвом про смерть від 26.04.2016 серія НОМЕР_2 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до довідки виданої Хом`яківською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області від 18.06.2020 №209 житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 збудовані в 2006 році. Користується земельною ділянкою 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Згідно з довідкою Хом`яківської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 21.08.2020 №250, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 і по цей час в будинковолодінні по АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Громадянин ОСОБА_1 проживав в даному будинковолодінні з батьком, до його смерті, вів спільне господарство, утримував його та власну матір, ніс усі витрати пов`язані з утриманням будинковолодіння. Заповіт ОСОБА_2 , посвідчений секретарем Хом`яківської сільської ради М.Яцків 10.08.2010 по реєстру №27 не скасовувався та не відмінявся.

Позивач, як спадкоємець за заповітом звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Однак, нотаріус не зміг видати свідоцтво про право на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.

У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до положень ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини та громадянина захищаються судом.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього ж Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Виходячи з положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, оскільки встановлено, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 належало ОСОБА_2 , але право власності у встановленому законом порядку на будинок зареєстроване ним не було, після його смерті позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, але з наведених вище причин нотаріус не може оформити право власності на вказане будинковоління, тому позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спірне майно в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця.

Як вбачається з матеріалів справи при поданні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір» в сумі 2 451 грн. 00 коп.

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, враховуючи положення ст. 142 ЦПК України, приходить до переконання, що позивачу слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 1 225 грн. 50 коп.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача слід стягнути іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 1 225 грн. 50 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.11, 15, 16, 182, 392, 1296, 1297 ЦК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

позов ОСОБА_1 до Хом`яківської сільської ради Тисменицького району про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

Повернути на користь ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1 225 (одну тисячу двісті двадцять п`ять) гривень 50 копійок, відповідно до квитанції №51.18964.1/364004928 від 10.11.2020 року.

Стягнути з Хом`яківської сільської ради Тисменицького району на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 225 (одну тисячу двісті двадцять п`ять) гривень 50 копійок.

Згідно з ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач: Хом`яківська сільська рада Тисменицького району, с. Хом`яківка, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77408, .

Рішення складене в повному обсязі 28.12.2020.

Суддя Гриньків Д.В.