Справа № 149/2547/19
Провадження №2/149/32/20
Номер рядка звіту 65
"11" лютого 2020 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Робак М. В. ,
при секретарі Поліщук Л.А.
розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про позбавлення права користування жилим приміщенням ти виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, треті особи : Хмільницька районна державна адміністрація Вінницької області, приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Милещенко Оксана Леонтіївна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування записів про державну реєстрацію права власності та визнання права власності на нерухоме майно
В провадженні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області перебуває вказана цивільна справа.
10.02.2020 року на адресу суду від позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , який є предметом спору. Заявниця зазначає, що вказаний спірний будинок будувався саме нею та вона протягом тривалого часу в ньому проживає, а тому майно не входить до складу спадщини після смерті її батька, проте відповідач у порядку спадкування зареєструвала право власності на нього та всіляко намагається чинити перешкоди у користуванні ним.Заявниця вказує на існування загрози відчуження зазначеного будинку відповідачем, що може ускладнити виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У відповідності до абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами Цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року, забезпечення позову допускається на будь- якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.
Проте, заявницею не доведено необхідності накладення арешту на житловий будинок, що по АДРЕСА_1 . АДРЕСА_1 Митник, заявниця обгрунтовує свої вимоги ймовірністю продажу спірного майна, проте жодних доказів цього не надає. Лише наявність судового спору не свідчить про необхідність забезпечення позову.
За таких обставин, заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягє.
Керуючись ст. ст. 149, 150,153 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п"ятнадцяти днів з дня її складення.
Суддя Робак М. В.