ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/1303/19Головуючий у 1-й інстанції Левків А.І.
Провадження № 22-ц/817/104/20 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - представників сторін ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на рішення Збаразького районного суду від 05 листопада 2019 року (головуючий суддя Левків А.І., дата виготовлення рішення не вказана) у цивільній справі № 598/1303/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання,- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до закінчення навчання.

Позовна заява мотивована тим, що під час перебування із відповідачем у шлюбі, який рішенням Збаразького районного суду від 07 жовтня 2014 року розірвано, у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 , що проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Він є студентом Державного професійного інституту з підготовки спеціалістів готельних, ресторанних та туристичних послуг, зарахований в групу 2А на курс «Еногастрономія та готельна гостинність ЕНОГА». В зв`язку з тим, що син після досягнення повноліття продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а відповідач працює та має можливість надавати допомогу, позивачка просила її вимоги задовольнити.

Рішенням Збаразького районного суду від 05 листопада 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 (житель АДРЕСА_5, РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_4 (жителька АДРЕСА_5, РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час навчання, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 липня 2019 року до закінчення навчання, однак не довше досягнення дитиною 23 років.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь держави 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривен сорок копійок) судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тому факту, що заробітна плата ОСОБА_3 є майже мінімальна; від другого шлюбу із ОСОБА_6 є донька ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка також потребує утримання; дружина ОСОБА_6 на даний час не працює, оскільки доглядає за дворічною донькою. Також судом не надано оцінки тій обставині, що ОСОБА_7 несе витрати по догляду за своїм батьком - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , котрий є пенсіонером за віком, оскільки розмір пенсії не є достатнім для належного його життєзабезпечення.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, представник позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_2 заперечила відносно апеляційної скарги та пояснила, що рішення суду є законним, обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Збаразького районного суду від 07 жовтня 2014 року розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_5 , який є повнолітнім.

Відповідно до довідки, виданої 11 травня 2019 року за № 7769 Державним професійним інститутом з підготовки спеціалістів готельних, ресторанних та туристичних послуг м. Ваірано Патенора, (переклад з італійської мови на українську а.с. 10) ОСОБА_9 зарахований в групу 2А на курс «Еногастрономія та готельна гостинність - ЕНОГА ».

ОСОБА_9 проживає разом із матір`ю в АДРЕСА_4 (а.с. 20 нотаріально засвідчена заява, переклад з італійської мови на українську).

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 та свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 (а.с. 39-40) відповідач ОСОБА_3 14 травня 2016 року уклав шлюб із ОСОБА_6 , від якого має доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки про доходи ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_12 водієм вантажного автомобіля, його заробітна плата за період з 01 лютого по 31 липня 2019 року становить 25800 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач будучи батьком повнолітнього сина, який у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, має обов`язок його утримувати, оскільки спроможний надавати матеріальну допомогу.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З врахуванням факту навчання Крушанського Івана, який згідно доводів позивачки у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, відсутності у справі доказів того, що син сторін має доходи, які забезпечують його потреби, приймаючи до уваги, що відповідач працює та отримує заробітну плату, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_9 у зв`язку з навчанням є таким, що потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний її надати.

Разом з тим, правильно встановивши обов`язок відповідача по утриманню повнолітнього сина, який навчається і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд першої інстанції при визначенні розміру стягнення аліментів у повній мірі не врахував всіх обставин по справі, зокрема що заробітна плата відповідача є майже мінімальна - її місячний розмір становить 4300 грн., у нього на утриманні знаходиться малолітня донька ОСОБА_13 та дружина ОСОБА_16, яка не працює у зв`язку з доглядом за донькою, у зв`язку з чим присудив до стягнення розмір аліментів, який не є співмірним із доходами та витратами відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З врахуванням наведеного, рішення суду в частині визначення розміру аліментів слід змінити, зменшивши розмір стягнення аліментів із 1/4 до 1/8 частини.

Доводи в апеляційній скарзі щодо відсутності у позивачки права на позов з підстав недоведеності факту проживання її сина ОСОБА_14 разом з нею, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки встановлено, що її син ОСОБА_15 , на утримання якого пред`явлено позов про стягнення аліментів, проживає разом з нею в АДРЕСА_3(а.с. 20).

Не заслуговують на увагу також доводи про неспроможність відповідача сплачувати аліменти у зв`язку із утриманням батька ОСОБА_8 , що є пенсіонером за віком, так як вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Стосовно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.2, 376, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Збаразького районного суду від 05 листопада 2019 року змінити, зменшивши розмір стягнення аліментів до 1/8 частини, а саме стягувати із ОСОБА_3 (житель АДРЕСА_5, РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_4 (жителька АДРЕСА_5, РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час навчання, в розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу), починаючи з 16 липня 2019 року до закінчення навчання, однак не довше досягнення сином 23 років.

В решті рішення суду залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 лютого 2020 року.

Головуючий -

Судді -