Справа № 219/6567/20
Провадження № 2/219/2459/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 листопада 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Чубикало О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області, третя особа ОСОБА_2 про надання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом, згідно якого просить надати їй додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказуючи, що вона є донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 її мати померла. Після смерті матері відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,06 га. Позивач постійно проживала з матір`ю по день її смерті за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є її сестрою. У 2011 році позивач намагалася оформити спадщину на земельну ділянку після смерті матері, почала збирати документи, сестра позивача оформляла заяву про відмову від спадщини після смерті матері на користь сестри. Але, враховуючи, що оформлення спадщини потребує значних витрат, позивач у 2011 році недооформила спадщину. Вказує, що вона фактично проживала разом з матір`ю, вони вели спільне господарство, після смерті матері вона вільно, без перешкод, користувалася спірною земельною ділянкою, а тому вважала, що вона прийняла спадщину, а оформити цю земельну ділянку як спадкоємець вона може в будь-який час. Однак після звернення до нотаріуса, їй було рекомендовано звернутися до суду з цим позовом, оскільки вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 13.07.2020 року провадження у справі було відкрите, призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18.08.2020 року підготовче провадження по справі було закрите, справа була призначена до судового розгляду.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, вказали, що на позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Разом з тим, надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, а також просить розглядати справу без участі представника.

Третя особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

З урахуванням ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, та оцінивши надані докази, дійшов наступних висновків.

Стаття 4 ЦПК України надає кожній особі право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, підставою для захисту прав в судовому порядку є їх порушення, оспорювання чи невизнання іншими особами.

Стаття 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батькам дитини записані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу 15.09.1981 року був укладений шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Після укладення шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сіверськ Донецької області померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с.9).

Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Спадкоємцями першої черги на майно померлої ОСОБА_3 є її діти позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 (сестра позивача).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на майно у вигляді земельної ділянки площею 5,06 га за сертифікатом на право на земельну ділянку (пай) серії ДН № 0163932 (а.с.11).

Згідно заяви ОСОБА_2 від 24.12.2009 року до нотаріальної контори, вона відмовилася від отримання спадщини у виді земельної ділянки (а.с.13).

Відповідно до довідки Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області від 20.10.2011 року позивач фактично сумісно (без реєстрації) проживала з матір`ю ОСОБА_3 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини, згідно зі статтею 1270 ЦК України, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з наданої інформації Другої Бахмутської державної нотаріальною контори від 25.08.2020 після померлої ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалася, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК).

На підставі абз. 6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи викладене, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а вона не скористалася правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

До такого ж висновку дійшов Верховний суд України в постанові від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Крім того, враховуючи роз`яснення, надані в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», викладені в листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Представник позивача вказує, що причиною того, що позивач вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, стало те, що у 2011 році позивач намагалася оформити спадщину на земельну ділянку після смерті матері, почала збирати документи, сестра позивача оформляла заяву про відмову від спадщини після смерті матері на користь сестри. Але, враховуючи, що оформлення спадщини потребує значних витрат, позивач у 2011 році не оформила спадщину. Вказує, що вона фактично проживала разом з матір`ю, вони вели спільне господарство, після смерті матері вона вільно, без перешкод, користувалася спірною земельною ділянкою, а тому вважала, що вона прийняла спадщину, а оформити цю земельну ділянку як спадкоємець вона може в будь-який час.

Разом з тим, представник позивача та позивач не надали суду жодного доказу та не зазначили про існування доказів на підтвердження поважних причин, які утруднювали їй можливість звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини протягом 14 років після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачем не були надані докази, які б підтверджували її позицію та поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню, якщо позивач надасть докази наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Законодавство при цьому не встановлює перелік поважних причин, тому вони визнаються поважними на думку суду. Поважними слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Однак, всупереч зазначеним вимогам, позивачем суду не надано доказів, які б підтверджувати наявність поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач обмежилася лише посиланням на наявність причин пропуску, однак суд вважає їх непереконливими.

Суд виходить з встановленого принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об`єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв`язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін.

Так, поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можна вважати: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Між тим, на підтвердження своїх вимог про наявність поважних причин, які позбавили позивача можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини за період з 16.02.2006 року по теперішній час, суду не надано жодних доказів та не зазначено про їх існування.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем не були доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог.

З огляду на вищевикладене, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись 4, 5, 6, 12, 77-81, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1223, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

у х в а л и в:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області, третя особа ОСОБА_2 про надання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Лапченко

02.11.2020