Справа № 462/4609/13-ц
УХВАЛА

23 грудня 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Тимощук І.І.

з участю представника скаржниці Крамченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу на рішення державного виконавця, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суд із скаргою на рішення державного виконавця. Свою скаргу обгрунтовує тим, що на виконання виконавчого листа № 462/4609/13-ц, виданого Залізничним районним судом м. Львова 26.09.2013 р. Шевченківським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Київ було відкрито виконавче провадження № 52618135. На підставі виконавчого провадження 09.12.2017 р. було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих банківських рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення даної постанови. В результаті під арешт потрапили рахунки, на які зараховується заробітна плата. ОСОБА_1 неодноразово зверталася до виконавчої служби відносно зняття арешту з зарплатних рахунків, однак це не дало ніяких результатів. У зв`язку з наведеним просить скаргу задоволити, визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Київ Бахрушина А.М. про арешт коштів боржника в частині арешту наступних зарплатних рахунків: рахунок НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478; рахунок НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», МФО 322669; рахунок НОМЕР_3 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299; зобов`язати державного виконавця Залізничного відділу ДВС у м. Львові ЗМУМЮ (м. Львів) Мацьківа А.О. зняти арешт з вищезазначених банківських рахунків.

В судовому засіданні представник скаржниці надав пояснення аналогічні наведеним в скарзі, просить таку задовольнити.

Представник Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ (м. Львів) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.450 ЦПК України, суд вважає за можливе скаргу розглядати у відсутності представника Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ (м. Львів).

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

На підставі ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 20.05.2014 року Залізничним районним судом м. Львова винесено рішення у справі за позовом АКБ Індустріалбанк до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , Прокуратура Залізничного району м. Львова про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ Індустріалбанк 1238757,11 грн. заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ Індустріалбанк судовий збір в сумі 3441,00 грн.

На виконання вказаного рішення Залізничним районним судом м. Львова 26.05.2013 року був виданий виконавчий лист на підставі якого Шевченківським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 52618135.

09.12.2017 року державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бахрушиним А.М. було винесено постанову про арешт коштів боржника /а.с. 4/.

Скаржник покликається на те, що в ході виконавчого провадження на підставі постанови про арешт коштів боржника від 09.12.2017 р. накладено арешт на її кошти у різних банківських установах, зокрема на банківські рахунки, які призначені для виплати заробітної плати.

Як встановлено судом на підставі зазначеної постанови накладено арешт на грошові кошти, що розміщені на банківському рахунку НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478; рахунку НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», МФО 322669; рахунку НОМЕР_3 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299.

З наданих суду доказів щодо призначення банківських рахунків, а саме рахунку НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478; рахунку НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», МФО 322669; рахунку НОМЕР_3 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299 вбачається, що такі призначені для зарахування заробітної плати /а.с. 5-9/.

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Статтею 43 Конституції України передбачено право громадян на своєчасне одержання винагороди за працю, яке захищається законом.

Згідно із частиною п`ятою статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі N 916/73/19, від 10 жовтня 2019 року N 916/1572/19.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що банківські рахунки: НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478; НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», МФО 322669; НОМЕР_3 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, що належать ОСОБА_1 , мають спеціальний режим призначення, в силу положень ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний був зняти арешт з зазначених рахунків, а отже не вчинення таких дій свідчить про протиправність такої бездіяльності.

Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

з огляду на те, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16.09.2020 року уже визнано протиправною постанову державного виконавця Бахрушина А.М. Шевченківського районного відділу ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києва від 09.12.2017 року у ВП №52618135 про арешт коштів боржника, у частині арешту коштів, які надходять на рахунок № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478 та рахунок НОМЕР_3 АТ КБ «Приватбанк», а тому скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 18, 76-89, 258, 259, 260, 353, 354, 447-451, 453 ЦПК України,

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Бахрушина А.М. Шевченківського районного відділу ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києва від 09.12.2017 року у ВП №52618135 про арешт коштів боржника, у частині арешту коштів, які надходять на рахунку НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк» МФО 322669.

Зобов`язати державного виконавця Мацьківа А.О. Залізничного районного відділу ДВС у м.Львові зняти арешти із рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 в:

- АБ «Укргазбанк», МФО 320478 рахунок № НОМЕР_1 ;

- АТ КБ «ПриватБанк» МФО 305299, рахунок НОМЕР_3 ;

- АТ «Ощадбанк» МФО 322669, рахунок НОМЕР_2 .

В решті вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали складено 28 грудня 2020 року.

Суддя Постигач О.Б.