Ухвала

12 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 2-547/2004

провадження № 61-2696ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2004 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0391 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2004 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0391 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2004 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0391 га, розташовану на АДРЕСА_1, виділену для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, які знаходяться на вказаній земельній ділянці.

Рішення звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2004 року відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

У лютому 2020 року (касаційна скарга подана 07 лютого 2020 року) до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2004 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2004 року слід відмовити з таких підстав.

Положеннями пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2004 року в апеляційному порядку по суті не переглядалося, що виключає можливість його перегляду в касаційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження в частині оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2004 року слід відмовити.

Касаційна скарга ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга відправлена до Верховного Суду 07 лютого 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року вона отримала 09 січня 2020 року, проте доказів на підтвердження цього не надає і не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Отже ОСОБА_1 необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та докази поважності причин його пропуску в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв'язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Крім того касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) за подання до суду апеляційної і касаційної скарги, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 2 102 грн.

Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті при подані касаційної скарги складала 420,40 грн (2 102 грн * 0,2 = 420,40 грн).

Оскільки ОСОБА_1 не долучено до касаційної скарги квитанції про сплату судового збору, тому заявнику необхідно надати докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 420,40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги), статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2004 року відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець