09.12.2020 Справа № 756/840/13- ц
Унікальний №756/840/13-ц
Провадження №4-с/756/141/20
У Х В А Л А

09 грудня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Волковій А.А.

за участі представника заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковальчук Тетяни Петрівни, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», -

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 449 ЦПК України на дії державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Києва ЦМУМЮ (м. Київ) Ковальчук Т.П., заінтересована особа: ПАТ «Альфа-Банк», у якій просила:

- визнати неправомірною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.12.2014 року № 45521456;

- зобов`язати державного виконавця Оболонського РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) зняти обтяження № 8033283 від 11.12.2014 року, внесене на виконання Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.12.2014 року № 45521456.

В обґрунтування вимог заявниця вказувала, що на виконанні в Оболонському РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) перебувало виконавче провадження №45521456 по виконанню виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва від 10.10.2014 року по справі №2/756/1337/13 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 01.04.2008 року № 2709/0408/71-160 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

В ході виконання даного виконавчого документа постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.12.2014 №45521456 накладено арешт не лише на предмет забезпечення визначений у виконавчому листі, а на все майно ОСОБА_2 .

З огляду на зазначене, заявник вказує, що винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.12.2014 № 45521456, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_2 , є неправомірною та підлягає скасуванню.

Представник заявника підтримав вимоги з підстав зазначених у скарзі, після оголошення перерви в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи та її завершення за їх відсутності.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Відповідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином, суд вважає можливим розгляд скарги за відсутності осіб, що не з`явилися в судове засідання на підставі поданих документів та наявних доказів у справі.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні в Оболонському РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) перебувало виконавче провадження №45521456 по виконанню виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва від 10.10.2014 року по справі №2/756/1337/13 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 01.04.2008 року № 2709/0408/71-160 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (чинному на час проведення виконавчих дій) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

У відповідності до вимог до частини другої ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (чинному на час проведення виконавчих дій) державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою ВДВС Оболонського РУЮ у місті Києві від 09.12.2014 №45521456 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно ОСОБА_2 , в той час як у виконавчому листі чітко вказано межі стягнення, предмет стягнення та спосіб виконання, а саме «у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною продажу встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна».

Зі змісту рішення Оболонського районного суду м. Києва 15.08.2013 року, на виконання якого відкрито виконавче провадження №45521456 вбачається, що стягувач чітко визначився із способом задоволення своїх вимог, а іпотекодавець несе відповідальність за зобов`язаннями боржника лише в межах вартості предмета іпотеки.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що постанова ВДВС Оболонського РУЮ у місті Києві від 09.12.2014 №45521456 про арешт усього майна ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження є неправомірною, оскільки не відповідає способу та виходить за межі виконання, встановленому рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.08.2013 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Розглядаючи скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, подані в порядку розділу VII ЦПК України, суд лише здійснює контроль за виконанням судових рішень у формі перевірки правомірності дій або бездіяльності державного виконавця, правомірності прийнятих ним рішень та документів.

Таким чином, ст. 451 ЦПК України, яка системно входить до Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» в порядку якого й розглядається дана скарга не передбачає можливості зобов`язання державного виконавця до виконання конкретних дій за вказівкою суду.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Отже, вирішення питання про примусове виконання рішення суду є виключною компетенцією виконавця, а тому зазначене питання вирішується винятково останнім.

Таким чином, вимога скаржника про зобов`язання судом державного виконавця зняти обтяження буде фактичним втручанням в діяльність державного виконавця (державної виконавчої служби) із примусового виконання рішення суду, і чинним законодавством не допускається.

Отже, належним способом захисту порушеного права ОСОБА_2 є визнання неправомірними дій державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення постанови про арешт усього майна боржника і оголошення заборони на його відчуження від 09.12.2014 року №45521456 та зобов`язання державного виконавця до усунення виявлених порушень.

Враховуючи зазначене, керуючись Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10-13, 260, 261, 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковальчук Тетяни Петрівни, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковальчук Тетяни Петрівни щодо винесення постанови про арешт усього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.12.2014 року № 45521456.

Зобов`язати державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві усунути виявлені порушення при винесенні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.12.2014 року № 45521456.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.В. Шевчук