Справа № 143/1178/20
22.12.2020 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді Сича С.М.,
з участю секретаря Огородник Н.А.,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Погребищенського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисяча) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до закінчення навчання сина.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків, а саме участі у вихованні дитини не приймав і не приймає, ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає.
З 01 вересня 2018 року син навчається у Погребищенському медичному фаховому коледжі на денній формі навчання.
Син проживає із нею та знаходиться повністю на її утриманні. Дитині потрібно одягнутися, взутися та харчуватися. Вона на даний час ніде не працює у зв`язку із штатним скороченням, зареєстрована як безробітна в Погребищенському РЦЗ з 10.03.2020 року. Її сім`я знаходиться у важкому матеріальному становищі. Через те, що відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею двадцяти трьох років, вимушена просити стягнути із відповідача аліменти на утримання сина до закінчення навчання.
Разом із цим, покликається на те, що син навчається, не має ніякого джерела доходів та знаходиться повністю на її утриманні, потребує матеріальної допомоги. Відповідач знаходиться у працездатному віці, не є інвалідом, займається підприємницькою діяльністю, має трактор, яким заробляє оранкою, культивацією та має земельний пай, а тому має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги.
10.11.2020 року відповідачем ОСОБА_2 поданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти, та не має наміру від нього ухилятися, але вимога про сплату аліментів у розмірі три тисячі гривень не відповідає вимогам закону, оскільки він являється інвалідом третьої групи. Крім того, що він отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2100 грн. щомісячно, іншого заробітку не має. Також на його утриманні знаходяться неповнолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мати, яка досягла пенсійного віку та потребує догляду та піклування.
З огляду на викладене відповідач вважає, що об`єктивно можливою сумою аліментів, які він має сплачувати на утримання сина, є 500 грн. 00 коп. щомісячно.
Позивачка в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та підтвердила обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі від 500 до 1000 гривень. Крім того, заперечував проти доводів позивача щодо матеріальної спроможності сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн., посилаючись на обставини, викладені у відзиві.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши характер спірних правовідносин, що склалися між сторонами, та предмет їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Так, судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 23.06.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 20).
Відповідач ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є повнолітнім, що підтверджується копією паспорта ОСОБА_3 (а.с. 18) та копією свідоцтва про народження (а. с. 19).
Згідно із довідкою, виданою Погребищенським медичним фаховим коледжом №01-36/212 від 18.09.2020 року, ОСОБА_3 є студентом Погребищенського медичного фахового коледжу денної форми навчання 4 курсу, спеціальності «223 Медсестринство», освітньої програми «Акушерська справа» за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2018 року по 31.01.2021 року. У період з 01.01.2020 року по даний час стипендію не отримує (а.с. 8).
Згідно із довідкою Погребищенської міської ради від 22.09.2020 року до складу сім`ї ОСОБА_1 входять діти: ОСОБА_6 , 2000 року народження, та ОСОБА_7 , 2015 року народження (а.с.9).
Із штемпеля вбачається, що позовна заява подана до суду 08.10.2020 року (а.с.1).
Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Проте, позивачкою не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, має трактор та земельний пай.
Разом із цим, із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, не працює, стягнень за іншими виконавчими провадженнями не проводиться, на утриманні останнього перебуває малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 32), являється інвалідом третьої групи та отримує пенсію по інвалідності з травня 2020 року в розмірі 2100 грн. 00 коп. щомісячно, що підтверджується копіями довідок, виданими Головним управлінням ПФУ в Вінницькій області від 05.11.2020 року (а.с. 33-34) та копією виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією (а.с. 35).
Відповідно до частин1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.
В ч.1 ст.191 СК України обумовлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
За правилами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу.
Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу.
Поряд із цим, СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі №208/3075/16 та від 21.03.2018 року у справі №308/2268/16-ц.
Відповідно до приписів ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб із 01.07.2020 року становить 2197 грн. 00 коп, а з 01.12.2020 року 2270 грн. 00 коп.
Зважаючи на те, що повнолітній син сторін продовжує навчання після досягнення повноліття, а відтак потребує матеріальної допомоги, ураховуючи, що розмір доходів сторін є приблизно однаковим, на утриманні кожного із них є ще малолітні діти, відповідач є інвалідом третьої групи, беручи до уваги законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, навність у відповідача можливості надання допомоги сину, виходячи із того, що утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком, як матері так і батька, та з огляду на часткове визнання позову ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що із відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, в розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2020 року на період навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.
Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
В ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про судовий збір" визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
В силу п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За змістом частин 1, 3 ст. 9 ЗУ "Про судовий збір" кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.
Зважаючи на те, що внаслідок розгляду даної справи державою Україна понесено певні матеріальні витрати, які полягають у неодержаному судовому зборі, який мав би бути спрямований на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, то держава Україна є особою, яка понесла судові витрати, в розумінні норми ч. 6 ст. 141 ЦПК України.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.
Отже, позов про стягнення аліментів за своєю правовою процесуальною природою є позовом майнового характеру.
За змістом підпункту 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана до суду фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, зважаючи на часткове задоволення позовної заяви майнового характеру, та ураховуючи, що відповідно до положень ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2020 року становить 2102 грн. 00 коп., з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 280 (двісті вісімдесят) грн. 27 коп.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст.2-7, 10, 258, 259, 263, 268, 279, 354, 430 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2020 року на період навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.
Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в сумі 280 (двісті вісімдесят) грн. 27 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення буде складено протягом п`яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення складено 24.12.2020 року.

Суддя