ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/896/20 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Щавурська Н. Б., Храпак Н. М.,

за участі секретаря -Боднар Р.В.

та сторін -представника ОСОБА_1 адвоката Руденко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №2-10491/10 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 серпня 2020 року, ухваленого суддею Грицай К.М., повний текст ухвали складено 12 серпня 2020 року, у справі за скаргою представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Руденка Дмитра Володимировича на дії, бездіяльність державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) заінтересована особа ПАТ "УкрСиббанк",

В С Т А Н О В И В:

у червні 2020 року представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Руденко Д.В. звернувся до суду із скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа ПАТ "УкрСиббанк" в якій просив визнати неправомірним рішення Святошинського РВДВС ЦМУЮ (м. Київ) від 21 травня 2020 року № 92983 про відсутність правових підстав для скасування проведення відрахувань із заробітної плати ОСОБА_1 згідно постанови № 46027423 від 31 липня 2019 року та зобов`язати Святошинський РВДВС ЦМУЮ (м. Київ) припинити (скасувати) відрахування із його заробітної плати згідно постанови № 46027423 від 31 липня 2019 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що із заробітної плати ОСОБА_1 проводиться стягнення на підставі виконавчого провадження № 60619763, відкритого Печерським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва головного територіального управління юстиції у м. Києві 70% та виконавчого провадження № 46027423, відкритого Святошинським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва головного територіального управління юстиції у м. Києві 20%, що в сумі становить 90% від заробітної плати.

13 травня 2020 року представником ОСОБА_1 адвокатом Руденком Д. В. було направлено на адресу Святошинського районного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) заяву, в якій просив припинити відрахування (стягнення) з заробітної плати ОСОБА_1 у розмірі 20%, здійснені в межах виконавчого провадження № 46027423, відкритого Святошинським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

04 червня 2020 року отримав лист від Святошинського районного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 21 травня 2020 року № 92983 яким, повідомлено про відсутність правових підстав для скасування проведення відрахувань із заробітної плати ОСОБА_1 згідно постанови № 46027423 від 31 липня 2019 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 серпня 2020 року у задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Руденка Дмитра Володимировича на дії, бездіяльність державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) заінтересована особа ПАТ "УкрСиббанк" - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Руденко Д.В. просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 7 серпня 2020 року та постановити нове рішення, яким задовольнити скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом ухвала суду першої інстанції прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають істотне значення для справи.

Так з ОСОБА_1 проводиться стягнення із заробітної плати на підставі виконавчого провадження № 60619763, відкритого Печерським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва головного територіального управління юстиції у м. Києві 70% та виконавчого провадження № 46027423, відкритого Святошинським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва головного територіального управління юстиції у м. Києві 20%, що в загальному становить 90% від заробітної плати.

Всупереч встановленим судом обставинам, суд вказав, що ним не здобуто доказів щодо того, що при виконанні рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 грудня 2010 року, державний виконавець допустив порушення прав чи свобод ОСОБА_1 , що вважає незаконним.

Відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Руденко Д.В. не поступив.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Руденко Д.В. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній.

Представники Святошинського РВДВС ЦМУМЮ та ПАТ "УкрСиббанк" в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать підписи на рекомендованих відправленнях. Клопотань чи заяв від їх представників не поступило.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно частини 1 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2010 року стягнено солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 81452,62 долари США, що в еквіваленті становить 651490,84 грн; 120 грн витрат на ІТЗ, 1700 грн держмита, сплаченого за подачу позовної заяви.

Рішення набрало законної сили 14.12.2010 року.

14 січня 2015 року був пред`явлений виконавчий лист № 2-10491/10, виданий на підставі рішення, до виконання у Святошинський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Київ.

17 січня 2015 року постановою старшого державного виконавця ДВС було відкрите виконавче провадження № 46027423 на підставі виконавчого листа № 2-10491/10, виданого 12.09.2011 року Тернопільським міськрайонним судом.

31 липня 2019 року головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ковтуном В.В., при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-10491/10, винесено постанову ВП № 46027423 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника здійснювати відрахування із доходів боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ПАТ «УкрСиббанк» у розмірі 20 % від отриманої заробітної плати, щомісячно, до виплати загальної суми боргу 717139,92 грн (а.с.17,18).

Крім того, 25 листопада 2019 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюком Д.М., при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2961/11, який виданий 11.11.2019 року, винесено постанову ВП № 60619763 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої постановлено: здійснювати відрахування із доходів боржника ОСОБА_1 у відповідності до чинного законодавства у розмірі 70 % , з яких 1/2 частині всіх доходів поточні аліменти, інше борг, який нарахувати з 21.03.2011 року по дату отримання постанови. Після погашення заборгованості проводити відрахування відповідно до вимог виконавчого документа. Витрати за рахунок боржника (а.с.23, 24).

Із відповіді Святошинського районного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) № 92983 від 21.05.2020 року, вбачається, що наразі відсутні правові підстави для скасування проведення відрахувань із заробітної плати боржника згідно постанови № 46027423 від 31.07.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 . Пропонуємо Вам звернутись до бухгалтерії підприємства, що проводить відповідні відрахування, для перегляду пропорційності здійснення відрахувань (а.с.12).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. (ч. 1 ст. 447 ЦПК України).

Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п.7 Постанови № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 року, роз`яснює, що у разі визнання неправомірними рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Оскаржуючи дії головного державного виконавця Святошинського РВ ДВС м. Києва щодо винесення постанови ВП № 46027423 від 31.07.2019 року, скаржник посилався на те, що сума відрахувань по даній постанові - 20 % та постанові ВП № 60619763 на підставі виконавчого листа від 11.11.2019 року, виданого Голосіївським райсудом м. Київ - 70 % в загальному буде становити 90 відсотків від заробітної плати ОСОБА_1 , що суперечить нормам чинного законодавства.

Проаналізувавши матеріали справи, суд першої інстанції підставно прийшов до висновку про відмову у задоволені скарги, оскільки представником апелянта не представлено належних та допустимих доказів, що державним виконавцем Святошинського РВ ДВС при ухваленні постанови ВП № 46027423 від 31.07.2019 року було допущено порушення прав та свобод ОСОБА_1 . Головний державний виконавець Святошинського РВ ДВС Ковтун В.В. діяв в межах норм Закону України "Про виконавче провадження", а тому відсутні підстави для визнання неправомірним скасування проведення відрахувань із заробітної плати ОСОБА_1 в розмірі 20 відсотків від його заробітної плати (ч.3 ст. 451 ЦПК України).

Доводи наведені у апеляційній скарзі зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки цим судом, який їх обґрунтовано спростовував.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 серпня 2020 року постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, підстави для її скасування - відсутні, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Руденко Дмитра Володимировича - залишити без задоволення. Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 серпня 2020 року - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2020 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: Н.Б. Щавурська

Н.М. Храпак