Справа № 265/8621/19
Провадження № 2/265/546/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 лютого 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В.В., за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л.,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань без участі сторін цивільну справу за позовом Державної Азовської морської екологічної інспекції до ОСОБА_1 про про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення природоохоронного законодавства, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі начальника Державної Азовської морської екологічної інспекції Зуб Г.В. звернувся до суду з даним позовом, яким з урахуванням уточнень просить стягнути з відповідача на користь держави 1955 гривень у відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок незаконного вилову риби.

В обґрунтування позову зазначає, що 12 квітня 2017 року о 21-00 годині ОСОБА_1 , знаходячись на узбережжі річки Кальміус у Лівобережному районі міста Маріуполя займався незаконним ловом риби за допомогою забороненого знаряддя лову сітки «павук». При цьому було виловлено рибу: судак у кількості 1 од., тарань у кількості 17 од. Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 липня 2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП. Питання про відшкодування шкоди даною постановою вирішене не було, на переконання суду воно має вирішуватись в порядку цивільного судочинства. Розмір шкоди, спричиненої внаслідок незаконних дій відповідача був розрахований згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» та становить 1955 гривень. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Вказана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Сторони до суду не прибули.

Від позивача в особі в.о. начальника Красовської А.В. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Державної Азовської морської екологічної інспекції. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідачу судові повістки надсилались за відомою зареєстрованою адресою його проживання та розміщувались на офіційному веб-порталі судової влади України. Однак відповідач до суду не з`явився, відзиву на пред`явлений позов, а також будь-яких інших заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надав.

За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Встановлено, що постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 липня 2017 року, яка набрала законної сили 01 серпня 2017 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушеннь, передбачених ч. 4 ст. 85 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень з конфіскацією знаряддя лову та незаконно добутих водних живих ресурсів; стягнуто судовий збір.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановленими та доведеними обставинами, викладеними у мотивувальній частині вказаної вище постанови є те, що 12 квітня 2017 року о 21-00 годині ОСОБА_1 , знаходячись на узбережжі річки Кальміус у Лівобережному районі міста Маріуполя , ловив рибу, використовуючи заборонене знаряддя лову сітку «павук». При цьому виловив: тарань - 1 од., судак - 17 од.

Вищезазначені обставини за положеннями ст. 82 ЦПК України щодо цивільно-правових наслідків дій особи, стосовно якої ухвалено постанову в адміністративній справі, беруться до уваги в межах вирішення позову по даній справі і зібраних по ній доказів в сукупності.

Згідно такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209, вартість 1 шт. судака становить 510 гривень, вартість у тарані - 85 гривень. Отже вартість 1 судака та 17 тараней становить 1955 гривень.

Відповідно ч. 1 ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Питання про відшкодування ОСОБА_1 спричиненої ним майнової шкоди у постанові Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 липня 2017 року не вирішувалось; органу, від імені якого складено протокол, роз`яснено, що питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, може бути вирішене в порядку цивільного судочинства, відповідно до ч. 3 ст. 40 КУпАП.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 4, 5 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією.

Відповідно до вимог ст. 15 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» до повноважень і компетенції місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища відноситься забезпечення реалізації екологічної політики України, здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища здійснюється у відповідності з вимогами ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно яких шкода і збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу підлягають зарахуванню на рахунки фондів охорони навколишнього природного середовища місцевих рад, якою є Маріупольська міська рада.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явленого позову, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави у відшкодування майнової шкоди, завданої незаконним виловом водних живих ресурсів, 1955 гривень.

Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 1921 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141,142, 206, 263-265, 280 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державної Азовської морської екологічної інспекції до ОСОБА_1 про про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення природоохоронного законодавства - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відома адреса: АДРЕСА_1 , на користь держави у відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби, 1955 ривень, які перерахувати на р/р НОМЕР_1 , МФО 899998, , код класифікації доходів бюджету 24062100, банк отримувача Управління Державної казначейської служби України у місті Маріуполі Донецької області (УДКСУ у м. Маріуполь Донецької області), а також судовий збір у розмірі 1921 гривень, які перерахувати на р/р UA0081132, МФО 820172, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, отримувач - Державна Азовська морська екологічна інспекція.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст даного рішення складено 07 лютого 2020 року.

Суддя: