12 лютого 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.
за участю секретаря судового засідання Юр`євої К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,
04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 вересня 1999 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, в зв`язку з чим протягом останнього часу сімейні відносини вони не підтримують та живуть окремо. 07 липня 2016 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси їх шлюб розірвано та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. З 01 вересня 2017 року їх син - ОСОБА_3 навчається на денному відділенні Черкаського комерційного технікуму (вищий навчальний заклад І рівня акредитації) за спеціальністю 242 «Туризм». Термін навчання - з 01 вересня 2017 року до 31 січня 2021 року. Навчання платне, а тому стипендія не нараховується та не виплачується. Син знаходиться на повному її утриманні. Добровільно виділяти кошти на утримання сина, який продовжує навчання, відповідач відмовляється, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній справі, призначено судове засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
У визначений вказаною ухвалою суду строк, відповідач ОСОБА_2 своїм правом, передбаченим ЦПК України, не скористався та відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до суду не надав.
Позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу його реєстрації, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України.
Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, однак, в судове засідання без поважних причин двічі не з`явився, відзиву чи заперечень щодо позовної заяви до суду не надав. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного висновку.
Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_4 та відповідач - ОСОБА_2 з 02 вересня 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Соснівського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області 10 жовтня 2001 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 10 жовтня 2001 року зроблено відповідний запис за №881 (а.с.4).
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 липня 2016 року, за результатами розгляду цивільної справи №712/5953/16-ц, 2/712/1556/16 за ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вирішено: позов задовольнити; шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 вересня 1999 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1196 розірвати; після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 »; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Черкаси, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 травня 2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.5).

Вказане рішення до суду апеляційної інстанції не оскаржувалося та набрало законної сили 19 липня 2016 року.

01 жовтня 2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є сином позивача та відповідача, досяг повноліття, в зв`язку з чим право позивача на отримання аліментів на його утримання, на підставі вищевказаного рішення суду, припинилося.

Згідно ст.53 Конституції України, кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Згідно довідки №251, виданої Черкаським комерційним технікумом 23 жовтня 2018 року, ОСОБА_3 навчається на другому курсі денного відділення Черкаського комерційного технікуму (вищий навчальний заклад І рівня акредитації) за спеціальністю 242 «Туризм». Термін навчання з 01 вересня 2017 року до 31 січня 2001 року. Навчається за власні кошти (а.с.6).

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі донька, син, які продовжують навчання.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 , спільний з відповідачем син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею.

Доказів, які спростовують вищевказані доводи позивача, матеріали цивільної справи не місять та відповідачем не надано.

Таким чином, позивач, відповідно до ч.3 ст.199 СК України, має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , який продовжує навчання.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , її спільний з відповідачем син - ОСОБА_3 знаходиться на повному її утриманні. Навчання у технікумі платне, а тому стипендія не нараховується та не виплачується.

Зазначені доводи позивача матеріалами цивільної справи та відповідачем не спростовані.

Будь-яких доказів неможливості відповідача надавати матеріальну допомогу на навчання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебування на його утриманні інших дітей, сплати останнім аліментів, наявності стягнень з відповідача за виконавчими документами, матеріали цивільної справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, може бути встановлений виключно при прийнятті рішення про стягнення аліментів на дитину, якою, відповідно до ст.6 СК України, є особа, яка не досягла 18 років.

Враховуючи, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на навчання якого просить стягнути ОСОБА_1 , досяг ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття, відтак, відповідно до СК України, не є дитиною.

Відповідно до ст.201 СК України, до відносин між батьками і донькою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення донькою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що відповідачем заперечень щодо позовних вимог не надано, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 необхідно стягувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з заявою до суду, тобто з 04 жовтня 2019 року і до закінчення навчання в Черкаському комерційному технікумі, тобто до 31 січня 2021 року включно, але не довше ніж до досягнення ним 23 річного віку.

Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовною заявою була звільнена від сплати судового збору, приймаючи до уваги, що її позовні вимоги підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.

На підставі викладеного, відповідно до ст.53 Конституції України, ст.ст.184, 191, 199, 200, 201 СК України та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 28, 76-82, 141, 200, 206, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355, 430 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з заявою до суду, тобто з 04 жовтня 2019 року і до закінчення навчання в Черкаському комерційному технікумі, тобто до 31 січня 2021 року включно, але не довше ніж до досягнення ним 23 річного віку.

У задоволення інших позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя О.М. Борєйко