Ухвала

16 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 554/10688/16-ц

провадження № 61-17523ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Бурова компанія «Букрос», в інтересах якого діє керуючий санацією Тищенко Оксана Іванівна, на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аукціонний центр плюс» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічного акціонерного товариства «Бурова компанія «Букрос», прокуратура Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської міської ради та Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області, про спонукання до виконання умов договору,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2020 року на електронну адресу Касаційногоцивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Публічного акціонерного товариства «Бурова компанія «Букрос», в інтересах якого діє керуючий санацією Тищенко О. І., на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року, повний текст якої складено 16 жовтня 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Вказана касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження і Публічне акціонерне товариство «Бурова компанія «Букрос», в інтересах якого діє керуючий санацією Тищенко О. І., заявляє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, обґрунтоване отриманням копії постанови Полтавського апеляційного суду 26 листопада 2020 року.

До клопотання про поновлення строку заявником додано копію конверта, в якому Полтавським апеляційним судом направлено копію оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до відомостей із сайту Акціонерного товариства «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштового відправлення із штрихкодовим ідентифікатором 333 та роздруківки, доданої до клопотання, вбачається, що заявник отримав копію оскаржуваної постанови 26 жовтня 2020 року.

Крім того, Публічне акціонерне товариство «Бурова компанія «Букрос», в інтересах якого діє керуючий санацією Тищенко О. І., вказує, що касаційну скаргу подано 25 листопада 2020 року.

Проте, з матеріалів касаційного провадження вбачається, що заявник звернувся з касаційною скаргою 26 листопада 2020 року; доказів протилежного матеріали не містять.

Таким чином, заявником пропущено строк касаційного оскарження, оскільки він звернувся до суду із касаційною скаргою після спливу тридцяти днів з дня вручення йому копії оскаржуваного судового рішення.

Розглянувши клопотання Публічного акціонерного товариства «Бурова компанія «Букрос», в інтересах якого діє керуючий санацією Тищенко О. І., касаційний суд дійшов висновку, що вказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення не свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.

За таких обставин касаційна скарга відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України залишається без руху із наданням заявнику права протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали звернутися до суду касаційної інстанції із заявою, в якій навести інші підстави для поновлення строку. Якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 392 ЦПК України касаційна скарга подається у письмовій формі.

Відповідно до частин першої, четвертої та восьмої статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 15.1 пункту 15 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Абзацом 2 частини восьмої статті 43 ЦПК України визначено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду касаційну скаргу у паперовій формі, скріплену власноручним підписом.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга Публічного акціонерного товариства «Бурова компанія «Букрос», в інтересах якого діє керуючий санацією Тищенко О. І.,не у повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Підставою касаційного оскарження рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, зазначаючи при цьому постанови Верховного Суду, в яких вони викладені (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, підставою касаційного оскарження судових рішень заявник визначає відсутність у подібних правовідносинах висновку Верховного Суду

(пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Проте заявник не вказує, щодо застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок. Узагальнене посилання заявника на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України не свідчить про визначення ним конкретних підстав, на яких подається касаційна скарга.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство «Бурова компанія «Букрос», в інтересах якого діє керуючий санацією Тищенко О. І., має зазначити норму права, щодо застосування якої відсутній висновок; конкретизувати зміст правовідносин, в яких цей висновок відсутній; обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо відповідної норми права для правильного вирішення справи.

За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу у паперовій формі, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, і надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Згідно із пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

У випадку подання касаційної скарги не щодо резолютивної частини судового рішення, а у зв`язку із запереченнями заявника стосовно мотивів, з яких виходив суд під час прийняття оскаржуваного рішення, слід враховувати, що відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» визначення розміру судового збору не залежить від того, з якою саме частиною судового рішення - мотивувальною чи резолютивною - не погоджується особа, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, чинній на час подання позову, за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 1 розмір мінімальної заробітної плати (1 378 грн).

Тому за подання касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 756 грн (1 378*200%), про що надати відповідний документ.

Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Бурова компанія «Букрос», в інтересах якого діє керуючий санацією Тищенко Оксана Іванівна, на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Якщо заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення не буде подано заявником у зазначений строк, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко