Справа № 495/8354/19
№ провадження 2/495/828/2020
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

13 січня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/8354/19

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання жінки, яка не перебуває у шлюбі із чоловіком, що мають спільних дітей до трьох років, які проживають з матір`ю

В С Т А Н О В И В :

12.09.2019 року ОСОБА_3 (далі по тексту позивачка) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач) про стягнення аліментів на утримання жінки, яка не перебуває у шлюбі із чоловіком, що мають спільних дітей до трьох років, які проживають з матір`ю (а.с.1-4).

Так, позивачка просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти у твердій грошовій сумі на її утримання, з якою проживають діти до трьох років син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- допустити негайне виконання рішення суду за один місяць;

- судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.10.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі № 495/8354/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання жінки, яка не перебуває у шлюбі із чоловіком, що мають спільних дітей до трьох років, які проживають з матір`ю. По справі призначено підготовче судове засідання (а.с.20-21).

Позивачка ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилася, але подала до суду клопотання, згідно з яким заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності (а.с.26-27).

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, згідно з якою вказав, що із позовними вимогами ОСОБА_3 не згоден, так як половину своєї заробітної плати він сплачує аліментів на утримання неповнолітніх дітей, що підтверджує відповідною довідкою про доходи. Просив розглянути справу за його відсутністю (а.с.45-46).

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 ..

Від сумісного проживання у сторін народилися діти:

- син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 14.03.2019 року зроблено відповідний актовий запис за № 138, що підтверджується копією виданого 14.03.2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.6);

- донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 14.03.2019 року складено відповідний актовий запис за № 137, що підтверджується копією виданого 14.03.2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.7).

Позивачка зазначає, що на теперішній час сімейні відносини та спільне проживання між нею та відповідачем припинено. Діти залишились проживати разом з нею та знаходяться на повному її забезпеченні, що підтверджує судовим наказом Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.07.2019 року та постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.08.2019 року № 59716122, вказуючи, що аліменти на утримання дітей присуджені тому з батьків, тобто її, з якими проживають діти (а.с. 9-11).

За твердженням позивачки, відповідач працює продавцем-консультантом та отримує заробітну плату у розмірі 4 173 грн., що підтверджує довідкою № 270819, виданою 27.07.2019 року ФОП ОСОБА_6 (а.с.12). Крім того, позивачка зазначає, що відповідачу на праві власності належить нерухоме майно та рухоме майно, у разі чого він має змогу надавати матеріальну допомогу.

Зазначені вище обставини і стали підставою для звернення позивачки до суду з відповідною позовною заявою.

У відповідності до ст.75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що

другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом (частини 1, 2, 4).

Розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Якщо у зв`язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім`ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв`язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу (ч.ч. 1, 4 ст.76 СК України).

Згідно із ч.ч. 1-3 ст.77 Сімейного кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

Статтею 79 Сімейного кодексу України встановлений час, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя. Так, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч.1 ст.79 СК України).

Згідно із ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду справи, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не був офіційно зареєстрований відповідними органами цивільного стану. У сторін народилося двоє дітей від спільного проживання у незареєстрованому шлюбі.

Однак, частиною другою статті 91 Сімейного кодексу України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дітьми трирічного віку у розмірі 1 500 гривень, проти чого відповідач заперечує, обґрунтовуючи це тим, що це занадто велика сума, так як він половину своєї заробітної плати сплачує аліментів на утримання дітей.

Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що відповідач позов не визнає, а також дослідивши майновий стан відповідача та його заробітну плату, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання жінки, яка не перебуває у шлюбі із чоловіком, що мають спільних дітей до трьох років, які проживають з матір`ю підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення щомісячно з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення сином ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_5 , трьох років.

Відповідно до ч.3 ст.80 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про часткову законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання жінки, яка не перебуває у шлюбі із чоловіком, що мають спільних дітей до трьох років, які проживають з матір`ю, у зв`язку з чим такий позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе задовольнити і вимогу позивача про допущення негайного виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 7, 75-77, 79-80, 84, 91 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 12-13, 76-81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання жінки, яка не перебуває у шлюбі із чоловіком, що мають спільних дітей до трьох років, які проживають з матір`ю задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) гривень, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 12.09.2019 року до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та донькою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень, 40 (сорок) копійок.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Мишко