Номер провадження: 22-ц/813/3692/20
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач- Перший Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області,

відповідач - Державне підприємство «Сетам»,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 липня 2019 року у складі судді Свяченої Ю.Б.,

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Першого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, ДП «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПАТ «УкрСиббанк», про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійним свідоцтва.

Одночасно позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом: заборони ОСОБА_2 проводити вселення будь-яких особі у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 до набрання законної сили судовим рішення по даній цивільній справі; заборони ОСОБА_2 проводити виселення будь-яких осіб щ квартири за адресою: АДРЕСА_1 до набрання законної сили судовим рішення по даній цивільній справі; заборони органам реєстрації місця проживання проводити реєстрацію (зняття з реєстрації) постійного місця проживання будь-яких осіб у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; накладення арешту на квартиру за адресою : АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви заявник зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 01.08.2006, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. Право власності на квартиру у встановленому законом порядку було зареєстровано в КП «Одеське МБТІ та РОН» 18.08.2006 в книзі: 125доп-169, номер запису 1330, реєстраційний номер 15400099. 23.05.2019 в її квартиру, вибивши вікна, ввірвались невідомі особи, які пограбували квартиру та замінили замки на дверях, у зв`язку з чим заявниця звернулась до правоохоронних органів. В подальшому її було повідомлено, що належна їй квартира за вищевказаною адресою 01.04.2019 була продана на електронних торгах, проведених ДП «Сетам» ОСОБА_2 , про що було складено Акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затверджений Першим Приморським відділом ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, на підставі якого 03.05.2019 приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Бутенко Н.П. ОСОБА_2 було видано свідоцтво від 17.05.2019, зареєстрованого в реєстрі за № 633. Про проведення вказаних торгів та про реалізацію житла заявниці не було відомо, тому, на її думку, до винесення рішення по суті існує реальна небезпека, що вказана квартира може бути відчужена на користь третіх осіб, що в свою чергу зробить неможливим виконання рішення у випадку задоволення позову

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 . В іншій частині вимог заяви відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, АТ «Укрсиббанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом при прийнятті оскарженої ухвали не враховано збалансованості інтересів сторін та співмірність заходу забезпечення позову. В оскарженій ухвалі суд не зазначив підстави обрання такого виду забезпечення, не зазначив на підставі чого зроблений висновок про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, не навів посилань на закон, яким керувався при постановленні ухвали. Вжитий захід забезпечення позову за змістом є тотожнім заявленим позовним вимогам, що не допускається ч.10 ст. 150 ЦПК України.

18.11.2019 ОСОБА_1 надала суду письмові пояснення, в яких просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін.

ОСОБА_1 , Перший відділ ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, ДП «Сетам» та апелянт в судове засідання 22.12.2020 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили.

Враховуючи, що справа тривалий час знаходиться на розгляді у суді, у справі наявно достатньо матеріалів для вирішення спору, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 28.12.2020.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася з позовом до Першого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, ДП «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПАТ «УкрСиббанк», про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійним свідоцтва.

Позивач пояснила, що на електронних торгах, що відбулись 01.04.2019 було реалізовано нерухоме майно - предмет іпотеки, а саме двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , законним власником якої є ОСОБА_1 .

Оскільки ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійним свідоцтва, суд дійшов вірного висновку, що між сторонами існує спір щодо нерухомого майна і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведення електронних торгів, які позивач оскаржує, квартира, яка належала ОСОБА_1 була продана ОСОБА_2 та приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бутенко Н.П. видано свідоцтво, яке посвідчує належність ОСОБА_2 на праві власності проданої на торгах квартири.

Отже, за наслідками проведених торгів, за результатами яких ОСОБА_2 набула право власності на спірну квартиру, права АТ «УкрСиббанк» як іпотекодержателя спірної квартири припинилися.

З викладеного слідує, що оскаржуваною ухвалою про забезпечення позову права Банку як іпотекодержателя спірної квартири не порушуються.

В свою чергу ОСОБА_2 ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, право власності на яку перейшло їй, не оскаржувала.

За таких обставин, апеляційний суд наявних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 28.12.2020.

Головуючий:

Судді: