Справа №: 272/911/19
Провадження № 2/272/20/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.

за участю секретарів судового засідання Бондаренко Л.М.,Хитоніної М.С.

з участю позивача ОСОБА_1 ,відповідача ОСОБА_2 ,представника відповідача ОСОБА_3 ,розглянувши у м. Андрушівка в порядку позовного провадження цивільну справу № 272/911/19, провадження № 2/272/20/20 за позовом ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини, суд,-

встановив:

Позивачка звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому у виконавчому комітеті Степківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області 22 листопада 2003 року за актовим записом № 4. За період шлюбу у них народилося двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через відсутність взаєморозуміння, довіри та любові сімейні відносини не підтримують, спільного господарства та побуту не ведуть. Вважає, що поновлення між ними подружніх відносин не можливе та суперечитиме її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Просила розірвати шлюб з відповідачем.

24 вересня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини.

В обґрунтування своїх вимог за зустрічним позовом зазначив, що в період шлюбу з відповідачкою по зустрічному позову у них народилося двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач за зустрічним позовом не заперечує проти того, щоб неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишився проживати з відповідачкою, оскільки син сам виявив таке бажання. Однак через те, що ОСОБА_1 (відповідачка за зустрічним позовом) агресивно себе веде по відношенню до дітей, застосовує до них фізичну силу, налаштовує проти батька, не виконує своїх материнських обов`язків належним чином, просив визначити місце проживання малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним. Позивач за зустрічним позовом також зазначив, що в повному обсязі може створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Жодних перешкод матері дитини в спілкуванні з сином не чинитиме та сприятиме цьому.

У судовому засідання позивачка за первісним позовом, ОСОБА_1 , свої позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, просила їх задовольнити. Позовні вимоги за зустрічним позовом не визнала, пояснила, що визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 з батьком не відповідатиме інтересам сина, оскільки дитині лише повних чотири роки, моральна атмосфера у родині позивача за зустрічним позовом негативно впливатиме та психологічний стан дитини. Просила в задоволенні зустрічного позову відмовити.

ОСОБА_2 (відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом) у судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав повністю, позовні вимоги про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком підтримав повністю, обґрунтувавши наведеними в зустрічному позові обставинами.

Представник органу опіки та піклування Степківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду висновок органу опіки та піклування.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_2 та тривалий час вона проживала разом із сторонами. За час спільного проживання ОСОБА_1 (відповідачка за зустрічним позовом) агресивно себе вела по відношенню до неї, дітей, застосовує до них фізичну силу, налаштовує дітей проти батька, не виконує своїх материнських обов`язків належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи суд встановив: сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у виконавчому комітеті Степківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області 22 листопада 2003 року за актовим записом № 4 (а.с. 11). За період шлюбу у них народилося двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12,13). Через відсутність взаєморозуміння, довіри та любові сімейні відносини не підтримують, спільного господарства та побуту не ведуть. Неповнолітні діти, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживають з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 76). Позивачка має постійне місце роботи, сталий дохід та характеризується з позитивної сторони (а.с. 71, 72-73,75). Малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає з матір`ю, має повних чотири роки, відвідує ДНЗ «Сонечко» (а.с. 12,74,76). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов, житлові умови за місцем проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовільні, є всі необхідні побутові умови для проживання матері з дітьми, є пічне опалення та великий запас опалювального матеріалу, наявні необхідні меблі та побутова техніка, великий запас продуктів харчування (а.с. 76). Зі змісту висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Степківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області вбачається, що ОСОБА_1 16 років працює вчителем української мови, літератури та зарубіжної літератури Степківської ЗОШ І-ІІІ ступенів, має постійне матеріальне забезпечення, веде впорядкований спосіб життя, громадського порядку не порушує, спиртними напоями не зловживає. За період проживання на території сільської ради скарг від дирекції школи, батьків, дітей та жителів села не надходило. Пояснення та письмова заява ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_1 , тривалий час вчиняє по відношенню до неї, ОСОБА_2 , онуків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 насильство психологічного, економічного та фізичного характеру свого підтвердження з боку представників сільської ради не знайшли. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Степківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітніх дітей з ОСОБА_1 (а.с. 42).

Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню а у зустрічному позові слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо.

Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу.

Позивачка у своїй заяві просила залишити їй прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Відповідно до ст. 113 СК України, позивачці залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається -

ОСОБА_1. С таттею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції).

Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків.

Статтею 161 СК України визначено, що спір між батьками, яки не досягли згоди про місце проживання дитини, вирішується судом.

Згідно п. 18 Постанови пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Частиною 1,2,3,4 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні спору щодо визначення місця проживання дитини суд виходить з наступних міркувань: сторони проживають окремо. Малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,є малолітнім - має повних чотири роки, постійно проживає з матір`ю.Мати дитини, ОСОБА_1 , за місцем роботи характеризується з позитивної сторони, має сталий дохід, створила всі належні умови для проживання малолітнього сина. Також при вирішенні спору суд враховує вік дитини та висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Степківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області.

Крім того, суд відхиляє доводи позивача за зустрічним позовом про те, що ОСОБА_1 агресивно себе поводить по відношенню до дітей, застосовує до них фізичну силу, налаштовує дітей проти батька та не виконує своїх батьківських обов`язків, оскільки ОСОБА_2 не надав та не зазначив жодного доказу на підтвердження вказаних обставин. Позивач за зустрічним позовом також не надав та не зазначив доказів та підтвердження свого матеріального стану, характеризуючи даних з місця проживання та доказів на підтвердження того, що він в повному обсязі може створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості та доказів того, що визначення місця проживання малолітнього сина разом з ним відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.

Враховуючи вищевикладене суд задовольняє первісний позов та розриває шлюб між громадянами України ОСОБА_2 та ОСОБА_2 зареєстрований у виконавчому комітеті Степківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області 22 листопада 2003 року за актовим записом № 4.

Суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 768,40 грн..

Керуючись ст.ст.4, 76-89, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянами України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зпреєстрованої : АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаючим: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) зареєстрований у виконавчому комітеті Степківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області 22 листопада 2003 року за актовим записом № 4.

ОСОБА_2 залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розірвано - ОСОБА_1

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено 11 лютого 2020 року.

Суддя:В. І. Брагін