Справа №705/4783/15-ц
4-с/705/20/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Годік Л.С.

при секретарі Шаповал Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця, посилаючись на те, що заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.12.2015 р. із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 286-0181002/ФКВ-08 від 24.07.2008 року, станом на 28.07.2015 р., в загальній сумі 618718,94 грн.

Про існування вказаного судового рішення ОСОБА_2 дізнався лише у вересні 2017 року, оскільки останнє судом на його адресу не направлялось.

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Кормана О.В. від 04.04.2018 р. заяву про перегляд заочного рішення від 08.12.2015 р. залишено без задоволення.

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Апеляційного суду Черкаської області з апеляційною скаргою про скасування заочного рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.12.2015 р. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 31.07.2018 р. апеляційну скаргу було залишено без задоволення.

Крім того, з`ясувалось, що 23.08.2017 р. Постановою старшого державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Мельника В.В. було накладено арешт на належне ОСОБА_2 нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 .

Вважає, що арешт старшим державним виконавцем Мельником В.В. було накладено незаконно, оскільки, станом на 18.09.2017 р., ОСОБА_2 було сплачено на рахунок стягувача кошти в сумі 713008,08 грн., що перевищує суму боргу по рішенню суду.

Скаржник зазначає, що пропустив строк оскарження Постанови старшого державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Мельника В.В. від 23.08.2017 р., оскільки ОСОБА_2 випадково дізнався про існування оскаржуваного арешту від працівників ДВС лише 17.08.2018 р.

Оскільки Постанова Апеляційного суду Черкаської області датована 31.07.2018 р., вважає, що будь-які дії та рішення державного виконавця щодо примусового виконання зазначеного рішення до цієї дати є незаконними, в тому числі і оскаржувана Постанова про арешт квартири довірителя від 23.08.2017 р., так як вона винесена до вступу в законну силу заочного рішення суду, чим порушено права, свободи та законні інтереси довірителя.

Просить суд поновити строки на звернення до суду з цією скаргою та скасувати арешт, накладений згідно Постанови старшого державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Мельника В.В. про арешт майна боржника від 23.08.2017 р., нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , яка належить гр. ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив її задоволити посилаючись на доводи скарги.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Кецкало В.В. підтримав скаргу в повному обсязі.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, причини неявки не повідомив.

В судовому засіданні представник ПАТ «ДельтаБанк» заперечувала проти задоволення скарги посилаючись на її не обґрунтованість. Зазначила, що ОСОБА_2 достовірно відомо про наявність заочного рішення суду щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором проте особа заборгованість не сплачує, остання сплата була 18.09.2017 року.

Державний виконавець Бундєлєва О.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги посилаючись на подане до суду 06.12.2018 р. заперечення на скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця. У запереченні державний виконавець вважає, що скарга є необ`єктивною, необґрунтованою та такою, що підлягає поверненню без прийняття з пропущеним без поважних причин строком на оскарження дій. Зазначає, що твердження скаржника про те, що він дізнався про Постанову від 23.08.2017 р. про накладення арешту на майно лише 17.08.2018 р. є хибним, оскільки ОСОБА_2 ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження, і неодноразово, про що свідчить запис на обкладинці виконавчого провадження № 54560710 від 18.09.2017 р. та заяви скаржника від 11.09.2017 р. та 29.09.2017 р., а скарга на дії державного виконавця фактично була подана 28.08.2018 р. Виконавчі провадження відносно особи-боржника ОСОБА_2 були розпочаті органом ДВС 14.03.2017 р., про що повідомлялось боржнику, однак, лише 29.09.2017 р. ОСОБА_2 було подано заяву б/н про відкладення проведення виконавчих дій на час перегляду заочного рішення суду. Друге виконавче провадження було розпочато державним виконавцем Уманського МВ ДВС Мельником В.В. 22.08.2017 р. та направлено боржникові копію постанови про відкриття виконавчого провадження. 23.08.2017 р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника для забезпечення реального виконання рішення суду, копію постанови також направлено на адресу боржника. Лише 12.10.2017 р. на адресу відділу ДВС надійшла заява боржника щодо подачі заяви до суду про перегляд судового рішення. 08.02.2018 р. державним виконавцем була направлена законна вимога на адресу боржника щодо зобов`язання надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документу, а також повідомити про заходи, що вживаються особою з метою його виконання, однак такі вимоги державного виконавця залишилися невиконані. Окрім того, 19.11.2018 р., згідно запиту державного виконавця, на адресу відділу ДВС надійшло повідомлення ПАТ «Дельта Банк», згідно якого вбачається спростування факту повного фактичного виконання зобов`язань ОСОБА_2 перед кредитором та наявності реальної заборгованості станом на 08.11.2018 р. у розмірі 822095,64 грн. Просить суд відмовити у прийнятті скарги ОСОБА_2 від 28.08.2017 р.

Заслухавши пояснення представників заявника, беручи до уваги позицію державного виконавця, представника ПАТ «Дельта Банк», дослідивши матеріали скарги, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.12.2015 р. із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 286-0181002/ФКВ-08 від 24.07.2008 року, станом на 28.07.2015 р., в загальній сумі 618718,94 грн.

Згідно рекомендованого повідомлення заочне рішення вручене ОСОБА_2 16.02.2017 р. Зазначене рішення суду набрало чинності.

На виконання даного рішення суду 28.02.2017 року було виписано два виконавчі листи про стягнення боргу в сумі 618718,94 грн. та судових витрат в сумі 3654 грн. із ОСОБА_2

14.03.2017 року та 22.08.2017 р. Уманським МВ ДВС були відкриті виконавчі провадження на підставі заяви Уманського міськрайонного суду та стягувача ПАТ «Дельта Банк».

23.08.2017 р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника.

21.09.2017 р. представником ОСОБА_2 подано до суду заяву про перегляд заочного рішення від 08.12.2015 р. Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Кормана О.В. від 04.04.2018 р. заяву про перегляд заочного рішення від 08.12.2015 р. залишено без задоволення.

24.04.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Апеляційного суду Черкаської області з апеляційною скаргою про скасування заочного рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.12.2015 р. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 31.07.2018 р. апеляційну скаргу було залишено без задоволення.

Відповідно до інформації на запит державного виконавця та довідки за підписом начальника відділу супроводження операцій ТВБВ УСОФОДСОКБ АТ «ДельтаБанк» від 08.11.2018 року зазначено що після видачі виконавчого листа, тобто після 02.03.2017 року боржником були внесені кошти на погашення заборгованості по кредитному договору в сумі 1562,14 доларів США, кошти про які зазначає ОСОБА_2 на суму 713008,08 грн. надходили на рахунки ПАТ «ДельтаБанк» з початку дії договору, починаючи з 02.07.2010 року, тобто ще до моменту звернення ПАТ «ДельтаБанк» до суду про стягнення заборгованості по кредитному договору та до моменту видачі виконавчого листа про стягнення заборгованості(а.с. 48-50).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) являє собою сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення, оскільки боржник ОСОБА_2 достовірно знав про існування заочного рішення суду про стягнення з нього суми боргу за кредитним договором та не вживав вчасно всіх необхідних заходів щодо виконання зобов`язання, а дії державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Мельника В.В. були вчинені в рамках виконавчих проваджень, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, іншими законами та нормативно-правовими актами, без порушень законних прав та свобод учасників виконавчого провадження.

Твердження представників ОСОБА_2 в судовому засіданні про те, що заборгованість згідно рішення суду від 08.12.2015 року ОСОБА_2 сплачена, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду вказаної скарги.

Дані обставини дозволяють суду дійти висновку про те, що вимоги скаржника є не обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 447, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на дії державного виконавця.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Леся Сергіївна Годік