Справа 431/8/20
Провадження 2/431/257/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року Старобільський районний суд

Луганської області

у складі: головуючого судді Колядова В.Ю.,

при секретарі Петренко К.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі Старобільського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що він з 24.03.1999 року і по теперішній час фактично постійно володіє нежитловим нерухомим майном, а саме складом (колишня назва - нежитлове приміщення для утримання тварин), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження постійного та безперервного користування складом у наявності є Виписка з протоколу засідання загальних зборів членів КСП «Горизонт» від 12.03.1999 року; Договір оренди приміщення від 24.03.1999 року, що складено між позивачем (орендарем) і КСП «Горизонт» (орендодавцем) на строк 49 років; Акт прийому - передачі приміщення для утримання тварин від 26.03.1999 року; Робочий проект, щодо приєднання до електричної мережі 2011 року, заказником якого є позивач; абонентська книжка на електроенергію (лицевий рахунок № НОМЕР_1 ) на ім`я позивача та технічний паспорт на склад виготовлений на замовлення позивача 26.09.2019 року.

З 1999 року і по теперішній час позивач постійно здійснює поточні та капітальні ремонти нерухомого майна за власні кошти та утримує майно в порядку. Відремонтував склад і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом більше ніж 10 років. Таким чином, з 02.01.2011 року він став власником нерухомого майна. Звернувшись до Чмирівської сільської ради Старобільського району з питанням про присвоєння земельній ділянці під складом кадастрового номеру, позивачу було відмовлено та мотивовано відмову тим, що лише КСП «Горизонт» в особі його керівника або уповноваженого належним чином представника має право на такі дії. Відповідачем роз`яснено, що КСП «Горизонт» зовсім припинив свою господарчу діяльність і що відсутній взагалі орган керування цим підприємством.

27.12.2019 року було здійснено запит, щодо надання відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і відповідно наданого Витягу з ЄДР було встановлено, що КСП «Горизонт» , що було розташовано у с. Чмирівка, Старобільського району Луганської області, припинило свою діяльність 17.11.2008 року. Номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи № 3000594.

Позивач володіє вказаним складом відкрито з 1999 року і по цей час, ніяких дій для приховування цього факту не здійснює.

Позивач вважає, що він набув права власності за набувальною давністю, оскільки добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше десяти років, і це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не з`явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі та без участі позивача. Позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача Чмирівської сільської ради не з`явився. Від сільського голови С.О. Войтенко надійшла заява, в якій просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Проти задоволення вимог позивача не заперечують.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяви сторін, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 24.03.1999 року і по теперішній час фактично постійно володіє нежитловим нерухомим майном, а саме складом (колишня назва - нежитлове приміщення для утримання тварин), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження постійного та безперервного користування складом у наявності є Виписка з протоколу засідання загальних зборів членів КСП «Горизонт» від 12.03.1999 року; Договір оренди приміщення від 24.03.1999 року, що складено між позивачем (орендарем) і КСП «Горизонт» (орендодавцем) на строк 49 років; Акт прийому - передачі приміщення для утримання тварин від 26.03.1999 року; Робочий проект, щодо приєднання до електричної мережі 2011 року, заказником якого є позивач; абонентська книжка на електроенергію (лицевий рахунок № НОМЕР_1 ) на ім`я позивача та технічний паспорт на склад виготовлений на замовлення позивача 26.09.2019 року.

Таким чином, позивач володіє нерухомим майном протягом більше ніж десять років.

Звернувшись до Чмирівської сільської ради Старобільського району з питанням про присвоєння земельній ділянці під складом кадастрового номеру, позивачу було відмовлено та мотивовано відмову тим, що лише КСП «Горизонт» в особі його керівника або уповноваженого належним чином представника має право на такі дії.

Відповідачем роз`яснено, що КСП «Горизонт» зовсім припинив свою господарчу діяльність і що відсутній взагалі орган керування цим підприємством.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Витягу з ЄДР було встановлено, що КСП «Горизонт» , що було розташовано у с. Чмирівка, Старобільського району Луганської області, припинило свою діяльність 17.11.2008 року. Номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи № 3000594.

Відповідно до ст. 344 ЦК України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10-ти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), - якщо інше не встановлено цим кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

При цьому п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за 3 роки до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ЦК України набрав чинності з 01.01.2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001 року, а отже, визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 01.01.2001 року.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ними володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також інших ситуаціях.

Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до ст. 344 ЦК України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом.

Відповідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду кримінальних та цивільних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини 4 статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в листі № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема, зазначено, що для набуття права власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери перебігу строку набувальної давності недостатньо. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнішній володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституції України обумовлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Суд вважає, що позивач набув права власності за набувальною давністю, оскільки добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше десяти років, і це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вартість складу визначено висновком про вартість об`єкта незалежної оцінки від 12.12.2019 року і складає 499 830 грн.

Відповідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У зв`язку з вищевикладеним та беручи до уваги, що відповідач цілком визнав позовні вимоги позивача та не заперечував проти їх задоволення, та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 344, 392 ЦК України, ст. ст. 80, 263-265, 268, 315, 354-355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю- задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) право власності на нежитлове нерухоме майно за набувальною давністю, а саме склад (колишня назва - нежитлове приміщення для утримання тварин), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Старобільський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ю. Колядов