Справа № 136/1933/20
провадження № 2/136/492/20
УХВАЛА

іменем України

29 грудня 2020 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С. В,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Липовецька районна державна адміністрація Вінницької області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав останньої стосовно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що позов не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України з огляду на таке.

Так в порушення п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не зазначено повне найменування (для юридичних осіб), яка є третьою особою, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку.

В порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не зазначено всіх обставин та не надано доказів. Зокрема у позові позивач не зазначає інформації про батька дитини - ОСОБА_4 .

Застосування позбавлення батьківських прав як індивідуальної міри відповідальності вимагає з`ясування в судовому процесі того, як ставився до батьківського обов`язку кожен з батьків. Пряма залежність між позбавленням батьківських прав і захистом прав дитини зобов`язує суд, який розглядає позовні вимоги відносно одного з батьків, визначити місце проживання іншого з батьків, його роль в житті дитини, та можливість залучення до розгляду справи в якості третьої особи. В іншому випадку позивачеві слід надати докази на підтвердження обставин, що запис про батька вчинений зі слів матері, в силу приписів ст.135 СК України.

Також є незрозумілим для суду вимоги про призначення позивача опікуном, оскільки вони суперечать нормам ЦК України, оскільки дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто йому виповнилось 15 років та він не є недієздатним, тощо.

Крім цього, у позові, позивач не вказує про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; про вжиття заходів забезпечення доказівабо позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не зазначає доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначає щодо наявності у іншої особи оригіналів письмовихабо електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивач вказує у позові, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.7 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як громадянин, який у випадках, передбачених законодавством, звернувся із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Судова практика застосування цієї норми свідчить, що Закон України "Про судовий збір"не відносить неповнолітніх дітей та батьків, інших осіб, які звертаються в їхніх інтересах, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору (постанова Верховного Суду від 13.06.2018 у справі N 367/5983/16-ц (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 74963296).

Крім цього, позов про позбавлення батьківських прав відповідача не вирішує питання прав та обов`язків малолітньої дитини, а стосується лише прав та обов`язків відповідача як матері дитини, яка може бути позбавлена батьківських прав та нести наслідки визначені у статті 166 Сімейного кодексу України".

Водночас у статті 8 вказаного Закону(Відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати) в редакції Закону від 03.10.2017 N 2147-VIIIзазначено, що суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, "за умови, що особа діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб" (пункт "ґ" частини першої статті 8).

Утім таке клопотання позивачем не порушено у позові.

Зважаючи на викладене, відсутність інших правових підстав для звільнення від сплати судового збору, позивачеві слід сплатити судовий збір у розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір», а саме за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840, 80 грн. у порядку визначеному законодавством, про що надати документ до позову у відповідності до положень ст.177 ЦПК України.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на те, що нормами чинного законодавства не передбачено можливості вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою, яка не відповідає вимогам закону, тому суд надає позивачеві строк для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Липовецька районна державна адміністрація Вінницької області про позбавлення батьківських прав, - залишити без руху надавши позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо позивач не усунить недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною і повернеться позивачеві.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.В. Шпортун