Провадження №2/523/604/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2020 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Бузовського В. В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

за участі:

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до суду, та просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 , на його користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 73 807,00 грн., та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн. Будь-яких вимог до відповідача ОСОБА_5 , позивач не заявляв. В обґрунтування позову посилається на те, що він є власником квартир, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 . Над квартирами позивача знаходиться квартира АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_3 27 січня 2017р. з вини відповідача 27 січня 2017 року відбулось залиття квартир позивача про що 27.12.2017р. комісією КП ЖКС «Пересипський» було складено Акти обстеження вищевказаних квартир та на замовлення позивача було виготовлено Зведений кошторисний розрахунок вартості квартир.

На неодноразові звернення позивача до відповідача про відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття квартир, останній відмовляється добровільно відшкодувати шкоду, тому позивач змушений був звернутись за захистом своїх порушених прав до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , надала до суду відзив на позов (а.с.128), який в судовому засіданні підтримала та просила відмовити в задоволенні позову, послаючись на його необґрунтованість та недоведеність.

Відповідач ОСОБА_5 , про розгляд справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.195), причини неявки не повідомляв, будь яких заяв не надходило, відзив на позов не подавав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, встановлено, що ОСОБА_2 , є власником квартири АДРЕСА_5 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 52).

27 січня 2017 року сталось залиття вищевказаної квартири позивача про що 27.12.2017р. комісією КП ЖКС «Пересипський» було складено Акт обстеження даної квартири (а.с.10,11).

Причину залиття квартири позивача зазначив особисто відповідач, а саме залиття відбулось в зв`язку з пошкодженням квартирного обладнання у точці зєднання бойлера з трубою в квартирі АДРЕСА_6 .

Відповідно до Зведеного кошторису розрахунку вартості обєкта будівництва станом на 08 лютого 2018 року поточний ремонт квартири АДРЕСА_7 складає 15 143,00 грн. (а.с.37), а кв. № 176 складає 38 664,00 грн.(а.с 13).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз`яснено у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Виходячи з наведених норм права, слід дійти висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вини.

В даному випадку вина відповідача приюзумується та відповідач повинен довести, що не за його вини відбулось залиття квартири позивача.

Суд не приймає до уваги до уваги посилання відповідача на те що залиття відбулось внаслідок удару посиленного тиску повітря та води у трубах, оскільки жодного доказу відповідачем про таке не надано.

Разом з тим, позивачем не доведено, що саме внаслідок залиття, яке відбулось 27 січня 2017 року, завдано вказаний розмір шкоди, оскільки між залиттям квартири та складанням Акту обстеження квартири пройшло 11 місяців, судова будівельно-технічна експертиза не проводилась, від проведення такої експертизи позивач відмовився та посилався лише на Зведений кошторисний розрахунок об`єкта будівництва.

Зведений кошторисний розрахунок об`єкта будівництва суд також не приймає до уваги, оскільки фактично вартість ремонтних робіт та матеріалів відображає вартість «нового» ремонту приміщення, тоді як особа, якій заподіяно шкоду, має право на відновлення становища, яке існувало до порушення права. В такому разі при проведенні ремонту приміщення його стан буде значно покращено, порівняно зі станом, що існував до затоплення.

Під час розгляду справи представник відповідача також не бажав заявляти клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи, оскільки зі слів позивача ним було вже здійснено ремонт в квартирі. Будь-які документи вартості ремонтних робіт в квартирі позивач надавати суду не забажав та пояснив, що здійснив ремонт квартири самостійно.

Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні твердження позивача, що позивач неодноразово звертався до відповідача про відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття квартири, а остання категорично відмовлялася, так як ані матеріалами справи, ані будь - якими іншими доказами дані обставини не підтверджуються та не доведені в судовому засіданні.

Отже суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири АДРЕСА_5 задоволенню не підлягають.

З тих самих підстав не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири АДРЕСА_8 .

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що він взагалі є власником або наймачем квартири АДРЕСА_8 . До суду позивачем було надано копію технічного паспорту, в якому зазаначено, що власником вказаної квартири є ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, видане УЖКГ виконкому Одеської міської ради 07.08.1998р., р № 16-5790 (а.с. 54).

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки позивачем під час розгляду справи не було доведено вини відповідача в залитті, суд вважає необхідним відмовити у відшкодуванні моральної шкоди.

В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, предбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_2 , слід вдмовити в повному обсязі.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача про те, що підставою для відмови в позові є те, що до позивача не перейшло право вимагати відшкодування матеріальної шкоди, оскільки під час залиття квартира АДРЕСА_2 належала іншій особі, а позивач успадкував квартиру після смерті спадкодавця, який за життя не предявляв вимог до відповідача.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому за доведеністю позову позивач мав право на відшкодування шкоди. Разом з тим, суд відмовив у задоволенні позову в зв`язку з його недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, на підставі ст.ст. 12, 13, 81, 95, 141, 263-265, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_2 (який зареєстрований: АДРЕСА_1 , ІПН невідомий) до ОСОБА_3 (яка зареєстрована: АДРЕСА_9 , ІПН невідомий), ОСОБА_4 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН невідомий) про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.02.2020 року.

Суддя: