Справа № 750/7649/20
Провадження № 2/750/1768/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2020 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді Карапута Л.В.,
секретаря Пишенко М.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю,
02.09.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просила встановити порядок користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 наступним чином: - у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею 18,1 кв.м. разом з балконом 1,1 кв.м. та житлову кімнату 13,0 кв.м. разом з балконом 1,1 кв.м., що максимально відповідає її частці в праві власності на квартиру; - у користування ОСОБА_2 виділити кімнату площею 22,6 кв.м., що в натурі максимально відповідає його праві власності на квартиру; - в загальному користуванні залишити: коридор - 15,7 кв.м., вбиральню - 1,8 кв.м., кухню - 12,1 кв.м., ванну - 4,4 кв.м., вбиральню - 1,6 кв.м.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання та відповідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до п. 2. ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.02.2020 року визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_2 ; визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_2 (а.с. 7-8).
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.03.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 6).

У сторін по справі є двоє спільних дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12,13).

Оскільки сторони не можуть дійти згоди щодо користування спільною квартирою, позивачка орендувала житло для особисто проживання з дітьми, що підтверджується Договором найму (оренди) житлової квартири № 01/11/19 від 01.11.2019 року (а.с.14-15).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Деснянської районної у місті Чернігові ради від 25.08.2020 року визначено місце проживання дітей з матір`ю - ОСОБА_1 (а.с. 16).

Згідно з технічним паспортом, спірна квартира є трикімнатною, житлова площа 53.7 кв.м., у тому числі: коридор - 15,7 кв.м., вбиральня - 1,8 кв.м., кухня - 12,1 кв.м., житлова кімната - 18,1 кв.м., житлова кімната - 22,6 кв.м., ванна - 4,4 кв.м., вбиральня - 1,6 кв.м.. житлова кімната - 13,0 кв.м., балкон - 1.1 кв.м., балкон - 1.1 кв.м. Загальна площа квартири - 91,5 кв.м. Усі житлові кімнати є ізольованими (а.с. 10-11).

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.95 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10.91 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Одна друга частини квартири, що належать позивачу складає 26.85 кв.м. житлової площі, що в натурі буде приблизно відповідати площі кімнат 18,1 кв.м та 13.0 кв.м.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Саме такий порядок користування буде відповідати інтересам сторін, а також з урахуванням інтересів спільних їхніх дітей, які є по перше різнополими, а по друге яким на даний час уже виповнилося 8 (донці) та 5 (сину) років, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю, задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 наступним чином:

- у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею 18,1 кв.м. разом з балконом 1,1 кв.м. та житлову кімнату 13,0 кв.м. разом з балконом 1,1 кв.м.

- у користування ОСОБА_2 виділити кімнату площею 22,6 кв.м.

- в загальному користуванні залишити: коридор - 15,7 кв.м., вбиральню - 1,8 кв.м., кухню - 12,1 кв.м., ванну - 4,4 кв.м., вбиральню - 1,6 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Суддя Л.В. Карапута