Справа № 303/5925/20
2/303/2033/20
Номер рядка статистичного звіту 26

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Когут М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 до ТзОВ «Еко-Транс ЛТД» про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

09 вересня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ТзОВ «Еко-Транс ЛТД» боргу у розмірі 3800,00 Євро, що еквівалентно 105 117, 00 гривень.

Позовні вимоги мотивує тим, що на початку вересня 2016 року позивач знаходився на території України в справах підприємницької діяльності його фірми, яка має контракт з ТзОВ «Еко-Транс ЛТД». Після зустрічі з директором ТзОВ «Еко Транс ЛТД» ОСОБА_3 останній повідомив позивача, що у Німеччині він знайшов потрібний його підприємству причіп-холодильник вартістю 3800 Євро, однак купити його підприємство не має можливості за браком коштів. ОСОБА_3 попросив його допомогти підприємству коштами шляхом сплати за ТзОВ «Еко Транс» ЛТД» вартість причепу холодильника в сумі 3800,00 Євро, продавцю фірмі у Німеччині, а до закінчення 2016 року ТзОВ «Еко-Транс ЛТД поверне позивачу сплачені ним кошти.

В подальшому, 7 вересня 2016 року позивач зі свого рахунку на підставі рахунка проформи від 06.09.2016 року, виданого для ТзОВ «ЕКО-Транс ЛТД» переказав німецькій фірмі продавцю причепа холодильника Trans Trailer Trade ltd 17974 ludwigsfelde кошти в сумі 3800 євро, доказом чого є банківська квитанція РайффайзенбБанк Аваль від 07.09.2016 року. Директор ТзОВ «Еко-Транс ЛТД» обіцяв позивачу повернути борг до кінця 01.01.2017 року, однак своєї обіцянки не виконав станом на день подання позову. Таким чином, станом на 09.09.2019 року сума боргу в розмірі 105 117, 00 гривень, що еквівалентно 3800,00 Євро відповідачем не повернута, з огляду на це позивач звернувся з цим позовом до суду.

Представник позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задоволити. Також зазначив, що позивач надав відповідачу кошти в борг як фізична особа.

Представник відповідача ТзОВ «Еко-Транс ЛТД» - Когут М.М. в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Також, 27.10.2020 року представник відповідача подав відзив на позов, в якому зазначив, що будь-яких доказів про підтвердження умов оплати за ТзОВ «Еко-Транс ЛТД» і повернення грошей в майбутньому ОСОБА_2 нічим не підтверджено. Також зазначає, що в позові не наведено доказів, що виник борг на майбутнє, будь-яких заяв про повернення грошей матеріали справи не містять. Враховуючи вищезазначене просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 07 вересня 2016 року ОСОБА_2 на підставі рахунка проформи від 06.09.2016 року, виданого для ТзОВ «ЕКО-Транс ЛТД», переказав німецькій фірмі Trans Trailer Trade ltd 17974 ludwigsfelde кошти в сумі 3800 євро, що підтверджується банківської квитанцією «Райффайзен Банк Аваль» від 07.09.2016 року (а.с.11).

Сттаттею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 638-639 ЦК України, - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Статтею 208 ЦК України встановлено, що у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Також, відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Суд констатує, що надана позивачем як доказ договірних відносин між сторонами квитанції про перерахунок грошей на суму 3800 євро не свідчить про договірні відносини між сторонами, оскільки квитанція не містить відомостей, які б вказували на прохання відповідача перерахувати дані кошти, домовленість сторін та одержання саме відповідачем причепу холодильника.

Отже, надані позивачем до суду докази не дають можливості встановити істотні умови договірних відносин.

Тому, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ТзОВ «Еко-Транс ЛТД» сторонами дотримано вимог, передбачених для укладення договору, оскільки відсутні складові договору, суд вважає, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження укладення договору між сторонами.

Отже, судом встановлено, що позивачем не надано підтверджень, що між ним та відповідачем виникли правовідносини із договору позики грошових коштів, що відповідач отримав кошти із зобов`язанням повернення.

В разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з цією метою суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Наявність у наданій позивачем квитанції про переказав німецькій фірмі Trans Trailer Trade ltd 17974 ludwigsfelde кошти в сумі 3800 євро, що підтверджується банківської квитанцією «Райффайзен Банк Аваль» від 07.09.2016 року , не може свідчити про те, що між сторонами було укладено договір позики або будь-які інші договірні відносини.

Щодо оцінки судом показів свідків наданих в судовому засіданні, суд зазначає, що згідно з частиною частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Поясненнями сторони та показаннями свідка не може доводитися факт виконання зобов`язання за договором позики. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18 липня 2018 року у справі № 143/280/17 (провадження № 61-33033св18).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 до ТзОВ «Еко-Транс ЛТД» про стягнення боргу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 82, 89, 141, 206, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 629, 638-639, 1046,1048 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 до ТзОВ «Еко-Транс ЛТД» про стягнення боргу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_2 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ТзОВ «Еко-Транс ЛТД»: , смт. Чинадієво, вул. Санаторна, 162, Мукачівського району.

Рішення суду виготовлено 29 грудня 2020 року.

Головуюча О.В.Гутій