Справа № 225/1773/20
Провадження № 2/243/2280/2020
28 грудня 2020 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Воронкова Д.В.,
за участю секретаря Нікіфорової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, -
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.60, 68, 74).
Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті суду, про причини неявки суд не повідомив. Суд розцінює даний факт, як намагання відповідача уникнути явки до суду, та, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглядати справу у відсутність останнього на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Заставу зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом з зазначеного реєстру (а.с.31).
На підставі вищезазначених договорів до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна були внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувача ТОВ «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» і додано обтяжувача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» (а.с.32).
Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.
Проте, з вказаним розрахунком суд частково не погоджується з наступних підстав.
Отже, нарахування 3% річних на суму боргу та нарахування суми з урахуванням інфляції повинно здійснюватись з моменту виникнення у позивача права вимоги з урахуванням заявлених позовних вимог, тобто з 29.01.2019 року по 12.03.2020 року
Таким чином, сума 3 % річних за вказаний судом період становить 5135,97 грн., виходячи із наступного розрахунку:
Період 29.01.2019 року по 12.03.2020 року
Сума заборгованості 153157,36 грн.
Відсоткова ставка 3% річних
Сума збитків від інфляції становить 4472,19 грн. виходячи із наступного розрахунку:
Період 29.01.2019 року по 12.03.2020 року
Індекси інфляції 2019 р. лютий 100,5, березень 100,9, квітень 101 , травень 100,7, червень 99,5, липень 99,4, серпень 99,7, вересень 100,7, жовтень 100,7, листопад 100,1, грудень 99,8, січень 2020 р. 100,2, лютий 99,7.
Загальний індекс інфляції 102,92
Сума заборгованості 153157,36 грн.
Сума боргу з урахуванням індексу інфляції 157 629,55
Загальна сума заборгованості відповідача складає 153157,36 + 5135,97 + 4472,19 = 162765,52 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Нормами ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено право обтяжувача на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.
Таким чином, враховуючи, що термін виконання зобов`язань по кредитному договору було встановлено до 25.05.2019 року, а зобов`язання відповідачем не виконується, у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет застави.
Вимоги про вилучення предмета застави та передачу в управління на період до його реалізації є саме такими правомірними та необхідними заходами. Незважаючи на те, що в договорі застави передбачені повноваження заставодержателя щодо вилучення у відповідача предмета застави та передачі його в управління банку, для того, щоб державний виконавець під час виконання рішення суду (відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження») вилучив у боржника транспортний засіб та передав його на зберігання стягувачу, про це повинно бути зазначено в рішенні суду.
Пунктом 5.7 параграфа 5 Договору застави транспортного засобу передбачено право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави (у т.ч. вилучити предмет застави) у разі порушення позичальником будь-якого зобов`язання за кредитним договором, в тому числі при повному або частковому неповерненні кредитних коштів (чергового платежу) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті комісій, та будь-яких інших платежів у строки, встановлені кредитним договором.
Пунктом 5.8 параграфа 5 Договору застави транспортного засобу передбачено право заставодержателя здійснити реалізацію предмета застави або набути право власності на предмет застави у разі невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором та/або порушення справи про банкрутство заставодавця.
Згідно зі ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст.26 цього закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі й продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.
Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїй постанові у справі № 6-10цс13 від 06.03.2013 року.
Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду в розмірі 2441,48 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 525, 526, 527, 530, 612, 623, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 4, 5, 13, 19, 81, 263-265, 282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, - задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» предмет застави: автомобіль марки - Hyundai, модель Tucson 2.0, тип - легковий універсал, 2011 року випуску, колір - білий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ВРЕР №3 м. Донецька при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 24.05.2012 року, з комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
В задоволенні решти позовних вимог,- відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області Д.В. Воронков