РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2656/20

24 грудня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Пузирко В. В.

представника позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

Представник Органу опіки та піклування Костопільської РДА Рівненської області звернулася до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_3 з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що на обліку у службі у справах дітей райдержадміністрації з 02 грудня 2019 року перебуває малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2019 року малолітнього ОСОБА_3 відібрано від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав.

02 грудня 2019 року малолітнього ОСОБА_3 взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування у службі у справах дітей Костопільської райдержадміністрації (наказ №76 від 02.12.2019 року).

Розпорядженням голови райдержадміністрації від 05 грудня 2019 року №348 малолітньому ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

З квітня 2015 року за заявою батьків малолітній ОСОБА_3 був влаштований у комунальний заклад «Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини» Рівненської обласної ради, а з 21.07.2017 року переведений до комунального закладу «Ясининицький навчально-реабілітаційний Центр» Рівненської обласної ради, де перебуває і по цей час на повному державному утриманні. Малолітній ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства та потребує постійної турботи і уваги з боку дорослих.

Протягом року громадянка ОСОБА_2 не усунула тих причин, які перешкоджали їй виконувати батьківські обов`язки.

Відповідно до інформації Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області від 22.09.2020 року №1001/02-17, №1000/02-17 громадянка ОСОБА_2 не створила умов для проживання у її сім`ї малолітнього сина. Власного житла вона немає, зареєстрована і проживає у АДРЕСА_1 разом із матір`ю пенсіонеркою ОСОБА_4 , 1958 року народження, у будинку, який належав покійній бабі. У будинку санітарний стан незадовільний, у будинку брудно, речі знаходяться не на своїх місцях. Житлове приміщення потребує ремонту. У будинку не створене місце для сну, відпочинку та підготовки уроків дитиною. Запаси продуктів харчування мінімальні, тверде паливо відсутнє. ОСОБА_2 ніде не працює, постійного доходу немає, до адміністративної відповідальності не притягувалася.

Відповідно до інформації КЗ «Ясининицький навчально - реабілітаційний Центр» Рівненської обласної ради від 31.08.2020 року ОСОБА_2 останній раз бачила сина 19.01.2020 року, привезла дитині солодощі, тапочки, спортивний костюм, інколи телефонує.

З метою повернення дитини на виховання у сім`ю матері працівники сільської ради, служби у справах дітей райдержадміністрації проводили із ОСОБА_2 профілактичну роботу, її попереджали про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків. Проте ОСОБА_2 свідомо нехтувала порадами, не виявляла належного батьківського піклування про сина, який перебуває у комунальному закладі, не відвідувала його, хоча їй неодноразово було наголошено про необхідність відвідування малолітнього сина та рекомендовано створити належні умови для повернення дитини додому.

17.09.2020 року на засіданні виконкому Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області було розглянуто питання та прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 .

Відповідно до інформації Костопільського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Костопільської РДА Рівненської області від 23 вересня 2020 року №585 громадянці ОСОБА_2 надавались послуги за соціальною карткою, консультації щодо формування усвідомленого ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, відповідальність за добробут дитини та її сім`ї, задоволення основних потреб малолітнього. Із ОСОБА_2 проводились бесіди, спрямовані на усвідомлення важливості родинних стосунків, сімейних та моральних цінностей. Рекомендовано створити належні умови для повноцінного та гармонійного розвитку дитини, забезпечувати базові потреби малолітнього, відвідувати сина в комунальному закладі. ОСОБА_2 надано соціальні послуги інформаційного та психологічного характеру, проте ОСОБА_2 до рекомендацій не прислуховується і їх не виконує, сина не відвідує. Батьківський потенціал матері у ОСОБА_2 недостатній, вона не вживає ніяких дій щодо повернення сина у сім`ю. Аліменти на утримання сина не сплачує, в зв`язку з чим має заборгованість зі сплати аліментів. Згідно інформації Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) №19943 від 06.10.2020 року, станом на 06.10.2020 року громадянкою ОСОБА_2 сплачено аліменти на утримання сина у сумі 300 грн.

08 жовтня 2020 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Костопільської райдержадміністрації Рівненської області розглянуто питання про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 та вирішено за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 визнала, що не може самостійно привести будинок у належний санітарно-гігієнічний стан, не володіє інформацією, які захворювання має син, як потрібно за ним доглядати, яке у дитини захоплення. Пояснила, що не відвідувала сина тому, що має фінансові труднощі.

З врахуванням того, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками, не бере участі в утриманні дитини, не створює умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, не змінює своє ставлення по відношенню до виховання сина, не підтримує стосунків з дитиною, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує його до самостійного життя, тому виникла необхідність у позбавленні її батьківських прав стосовно її малолітнього сина ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Костопільського районного суду Рівненської області від 02.11.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами загального позовного провадження, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідач не подала до суду відзив на позовну заяву, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, зазначила, що не заперечує стосовно позбавлення її батьківських прав, оскільки вона не справляється з виконанням батьківських обов`язків по відношенню до свого сина ОСОБА_3 .

Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд рахує за вірне прийняти визнання відповідачем пред`явленого позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 15.05.2014 року Виконавчим комітетом Підлужненської сільської ради Костопільського району, Рівненської області.

Батько дитини ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 19.06.2017 року Виконавчим комітетом Підлужненської сільської ради Костопільського району, Рівненської області.

Відповідач ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки щодо свого сина, в зв`язку з чим органом опіки та піклування Костопільської РДА ставиться питання про позбавлення її батьківських прав.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2019 року малолітнього ОСОБА_3 відібрано від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав.

Згідно наказу №76 служби у справах дітей Костопільської РДА від 02 грудня 2019 року малолітнього ОСОБА_3 взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 05 грудня 2019 року №348 малолітньому ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Встановлено, що малолітній ОСОБА_3 з 21 липня 2017 року і по даний час перебуває у КЗ «Ясининицький навчально-реабілітаційний Центр» Рівненської обласної ради, де знаходиться на повному державному утриманні.

Малолітній ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства та потребує постійної турботи і уваги з боку дорослих.

Згідно психолого - педагогічної характеристики, виданої КЗ «Ясининицький навчально - реабілітаційний Центр» Рівненської обласної ради від 25.08.2020 року малолітній ОСОБА_3 має порушення розумового розвитку у формі помірної розумової відсталості, розлад спектру аутизму, системне недорозвинення мовлення тяжкого ступеня.

З інформації КЗ «Ясининицький навчально-реабілітаційний Центр» Рівненської обласної ради №01-07/218 від 31.08.2020 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 періодично телефонує до вихователів та цікавиться здоров`ям, навчанням, вихованням та поведінкою свого сина. До запровадження карантинних обмежень ОСОБА_2 приїжджала до сина 19 січня 2020 року, привозила дитині солодощі, тапочки, спортивний костюм. Дитина впізнає маму, легко йде з нею на контакт, називає мамою, тому на думку адміністрації закладу її недоцільно позбавляти батьківських прав.

Як вбачається з акту обстеження матеріально побутових умов та умов виховання в сім`ї від 22.09.2020 року ОСОБА_2 зареєстрована і проживає у АДРЕСА_1 разом із матір`ю пенсіонеркою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у будинку, який належав покійній бабі. У будинку санітарний стан незадовільний, опалення пічне, дрова відсутні, запаси продуктів харчування мінімальні. ОСОБА_2 ніде не працює, стабільного заробітку немає, сина у державному закладі не відвідує, не створює умов для повернення його додому.

Згідно характеристики №1000/02-17, виданої 22.09.2020 року Підлужненською сільською радою Костопільського району, Рівненської області вбачається, що ОСОБА_2 ніде не працює, сина у державному закладі не відвідує. Під час відвідування працівниками сільської ради сім`ї ОСОБА_2 неодноразово було рекомендовано створити належні умови для повноцінного та гармонійного розвитку дитини та наголошувалося про необхідність відвідування малолітнього сина в установі, де він на даний час перебуває, однак ОСОБА_2 не реагує на рекомендації та не усвідомлює важливості створення необхідних умов для виховання дитини.

Відповідно до інформації Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області №1001/02-17 від 22.09.2020 року про стан виконання батьківських обов`язків, громадянка ОСОБА_2 є вдовою, не працює, стабільного заробітку немає, перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра, до адміністративної відповідальності не притягувалася. Проживає в будинку, який належить її покійній бабі ОСОБА_6 . Житло складається з двох житлових кімнат, кухні та веранди. Санітарний стан приміщення незадовільний, тверде паливо відсутнє, запаси продуктів харчування у невеликій кількості. ОСОБА_2 сина у державному закладі не відвідує, на рекомендації не реагує та не усвідомлює важливості створення необхідних умов для виховання дитини. ОСОБА_2 не створила належні умови проживання для повернення сина додому, а тому Орган опіки та піклування сільської ради вважає за доцільне позбавити її батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням виконкому Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області №34 від 17.09.2020 року було вирішено за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 .

Як вбачається з інформації Костопільського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітеї та молоді №585 від 23.09.2020 року сім`ї ОСОБА_2 надавались послуги за соціальною карткою. Фахівцями центру за місцем проживання ОСОБА_2 надавались консультації щодо формування усвідомленого ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, відповідальність за добробут дитини та сім`ї, задоволення основних потреб дитини. Із ОСОБА_2 проводились бесіди, спрямовані на усвідомлення важливості родинних стосунків, сімейних та моральних цінностей. Рекомендовано створити належні умови для повноцінного та гармонійного розвитку дитини, забезпечувати базові потреби дитини, відвідувати сина в комунальному закладі. Під час проведення Центром благодійної акції «Милосердя» сім`ї надано продуктовий набір, миючі засоби, засоби гігієни, гуманітарну допомогу одягом. ОСОБА_2 рекомендації фахівців із соціальної роботи виконує частково, не усвідомлює важливості створення всіх необхідних умов для повернення дитини додому, аліменти не сплачує. Умови проживання сім`ї незадовільні, у помешканні брудно, речі розкидані, запас продуктів харчування та твердого палива відсутні. ОСОБА_2 немає постійного місця роботи, на облік в РЦЗ стала 22.09.2020 року. Батьківський потенціал матері недостатній, за станом здоров`я мати не може належним чином виконувати батьківські обов`язки.

З інформації Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) №19943 від 06.10.2020 року, вбачається, що ОСОБА_2 не сплачує призначені судом аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 . Станом на 06.10.2020 року громадянкою ОСОБА_2 сплачено аліменти на утримання сина у сумі 300 грн.

Питання доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області 08.10.2020 року. Вказана комісія прийняла рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно висновку Органу опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_3 , складеного на підставі рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини Костопільської районної державної адміністрації (протокол засідання комісії з питань захисту прав дитини Костопільської районної державної адміністрації від 08 жовтня 2020 року №11), орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити громадянку ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , оскільки вона не виконує батьківські обов`язки щодо виховання та утримання сина, не цікавиться його життям та здоров`ям, духовним та моральним розвитком, не готує його до самостійного життя, не створила умов для повернення сина у сім`ю на проживання, аліменти по його утриманню призначені рішенням суду не сплачує.

Зібрані матеріали справи, а саме наказ №76 від 02.12.2019 року про взяття ОСОБА_3 на первинний облік, розпорядження голови районної державної адміністрації №348 від 05.12.2019 року про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, психолого педагогічна характеристика на ОСОБА_3 від 25.08.2020 року, відповідь на запит з Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області від 25.08.2020 року, інформація КЗ «Ясининицький навчально-реабілітаційний Центр» Рівненської обласної ради №01-07/218 від 31.08.2020 року, рішення №34 від 17.09.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , характеристика з місця проживання №1000/02-17 від 22.09.2020 року, видана Підлужненською сільською радою на ОСОБА_2 , інформація №1001/02-17 від 22.09.2020 року, надана Підлужненською сільською радою про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 , акт обстеження матеріально побутових умов та умов виховання в сім`ї від 22.09.2020 року, інформація №585 від 23.09.2020 року, надана Костопільським районним центром соціальних служб для сім`ї, дітеї та молоді про проведену роботу з сім`єю ОСОБА_2 , відповідь на запит з Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) №19943 від 06.10.2020 року, витяг із протоколу №11 засідання комісії з питань захисту прав дитини Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області від 08.10.2020 року, висновок органу опіки та піклування Костопільської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_3 вказують на те, що відповідач ОСОБА_2 не цікавиться життям та здоров`ям своєї дитини, не приймає участі у її вихованні та утриманні, не сплачує аліменти на утримання сина. Неналежне виховання малолітнього ОСОБА_3 є наслідком безвідповідальності матері та нездатність її у вирішенні життєвих труднощів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що матір не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, зокрема: не забезпечує його матеріально, не цікавиться його духовним та фізичним розвитком, не займається його вихованням, не піклується про його здоров`я. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як нехтування своїми обов`язками зі сторони матері та самоусунення від виконання батьківських обов`язків.

Відсутність з боку матері піклування про здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток та виховання дитини, відсутність матеріального забезпечення, судом розцінюється як винна поведінка матері.

Згідно ст.164 Сімейного кодексу України батьки, які ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей можуть бути позбавленні батьківських прав.

Тому суд вважає, що ухиляння відповідача від належного виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, її матеріального забезпечення є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Із урахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку про ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усунення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Згідно статтей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Суд вважає доведеним, що не спростовано і самою відповідачкою, що остання протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина, не піклується про нього, не забезпечує його матеріально, і в подальшому не має наміру цього робити.

Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165 СК України, ст.ст. 10, 11, 12, 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 8, 12 Закону України "Про охорону дитинства", суд

ВИРІШИВ:

Позов Органу опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

Орган опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області (місце знаходження м.Костопіль, вул.Незалежності, 7, Костопільський р-н, Рівненська обл.), .

Відповідач:

ОСОБА_2 , (жителька АДРЕСА_1 ), паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 13.03.2014 року Костопільським РС УДМС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_4 .

Повне рішення складено

29 грудня 2020 року

СуддяЛ. А. Грипіч