Провадження № 2-н/219/254/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

10.02.2020 року cуддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Давидовська Т.В., розглянувши матеріали за заявою Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з 01.01.2018 року по 01.11.2019 року в розмірі 6290 (шість тисяч двісті дев`яносто гривень) 23 коп., на підставі ст.ст. 6, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених КМУ №630 від 21 липня 2005 року, керуючись ст.ст. 160, 161, 162, 163 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України),

встановив:

23.12.2020 року Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з 01.01.2018 року по 01.11.2019 року в розмірі 6290 (шість тисяч двісті дев`яносто гривень) 23 коп., а також судові витрати.

З тексту заяви про видачу судового наказу вбачається, що боржник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ч. 5 ст.165 ЦПК України суд звернувся із запитом до Світлодарської міської ради Бахмутського району Донецької області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичних осіб боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

20.01.2020 року до суду надійшли відповіді від 09.01.2020 року, згідно яких:

- ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 11.04.2001 року по теперішній час;

- ОСОБА_2 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 10.01.2020 у зв`язку зі смертю останнього 18.07.2019 року.

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 30.01.2020 року № 2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 71 рік від ураження січового міхура які виходять за межі однієї та більше зазначених локалізації.

Дослідивши матеріали справи, зміст та вимоги заяви про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу за наступних підстав.

Як визначено ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших відносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, в порядку наказного, позовного (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг; телекомунікаційних послуг; послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Положеннями п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо наявні обставини, передбачені п. 6 ч.1ст.186 ЦПК України, зокрема, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно з ч.3 ст.165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст.42 ЦПК України, при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відтак, оскільки заявник звернувся з вимогою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості солідарно з двох боржників, вимоги є взаємопов`язані та не підлягають окремому розгляду.

Крі того, згідно ч.4 ст.24 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі або вирішення питання про видачу судового наказу. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі.

Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядкуст.55 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинилася. Процесуальне правонаступництво у справах наказного провадження в силу його специфіки та характеру не передбачене.

Зважаючи на те, що інститут наказного провадження є видом безспірного провадження в межах цивільного судочинства та відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, а також враховуючи те, що чинним ЦПК України не передбачено можливості залучення правонаступників боржника до участі у справі, то суд вважає, що у відповідності до вимог п.4 ч.1, ч.3 ст.165 ЦПК України у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1, ч.3 ст.165 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу Публічному акціонерному товариству «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з 01.01.2018 року по 01.11.2019 року в розмірі 6290 (шість тисяч двісті дев`яносто гривень) 23 коп., а також судових витрат.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Т.В.Давидовська