ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 лютого 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/3902/19

Головуючий у першій інстанції - Требух Н.В.

Апеляційне провадження № 22-з/4823/11/20

Чернігівський апеляційний суд у складі :

головуючої-судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ майна,

місце ухвалення рішення суду - м. Чернігів,

дата складання повного тексту судового рішення - 10 лютого 2020 року.

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила встановити факт її спільного проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 грудня 2004 року по 20 вересня 2017 року; визнати об`єктом спільної власності автомобіль CHEVROLET LACETTI р.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, вартістю 175 000 грн; провести розподіл транспортного засобу, стягнувши з відповідача на її користь 1/2 частину його вартості - 87 750 грн та залишивши його у власності ОСОБА_2 .

Рішенням від 29 жовтня 2019 року Деснянський районний суд м. Чернігова позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Встановив факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 грудня 2004 року по 20 вересня 2017 року. Стягнув з ОСОБА_2 на користь позивача 1/2 частину вартості спірного автомобіля CHEVROLET LACETTI 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 45 258,41 грн. Стягнув з ОСОБА_2 на користь позивача 840,5 грн у відшкодування сплаченого судового збору та 3 000 грн витрат на правничу допомогу. Зобов`язав Управління ДКСУ у м. Чернігові повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 % судового збору - 384,2 грн, сплаченого при поданні позову.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою.

Постановою від 05 лютого 2020 року Чернігівський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2019 року - без змін.

07 лютого 2020 року до Чернігівського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, у якій позивачка указувала на те, що апеляційним судом не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн, понесених нею під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, апеляційний суд приходить висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення належить відмовити, враховуюче наступне.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З мотивувальної частини постанови Чернігівського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року вбачається, що заявлене ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу клопотання про відшкодування на її користь витрат на правову допомогу було розглянуто колегією суддів та відмовлено у його задоволенні.

Дійшовши такого висновку, апеляційний суд указав, що до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 додала на підтвердження понесених витрат додаткову угоду № 2 до угоди про надання правничої допомоги від 16 травня 2019 року, в якій зазначено, що вартість послуг адвоката в цивільній справі № 750/3902/19 по захисту прав та інтересів клієнта в Чернігівському апеляційному суді за апеляційною скаргою ОСОБА_2 становить 5 000 грн, а також квитанцію до прибуткового касового ордеру про сплату цих коштів та ордер на представлення інтересів позивача адвокатом у апеляційному суді.

Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 до відзиву не приєднувався. Наданий позивачем у суді першої інстанції розрахунок витрат на правничу допомогу не охоплював виконання адвокатом робіт у суді апеляційної інстанції. У постанові Великої Палати ВС від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 указано, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

До заяви про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 надала акт прийому-здачі виконаних робіт від 06 лютого 2020 року до угоди про надання правничої допомоги від 16 травня 2019 року та додаткової угоди № 2 від 28 грудня 2019 року. Згідно з указаним актом вартість наданих адвокатом послуг становить 5 000 грн, а саме: правовий аналіз апеляційної скарги та підготовка відзиву на неї - 2 000 грн; представництво інтересів клієнта у Чернігівському апеляційному суді - 3 000 грн.

Наведений акт як доказ на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу колегія суддів до розгляду не приймає і до уваги не бере, оскільки він поданий вже після винесення апеляційним судом постанови від 05 лютого 2020 року та з порушенням порядку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, за якою розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробили про це відповідну заяву.

Як наведено вище, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 до відзиву не приєднувався. Під час апеляційного розгляду справи до судових дебатів представник позивача не робив заяв щодо подання додаткових доказів понесених витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідно апеляційний суд вирішив клопотання ОСОБА_1 про відшкодування понесених витрат на правову допомогу за наявними у справі матеріалами апеляційного провадження, що стосувались витрат на правову допомогу.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає викладені в заяві про ухвалення додаткового рішення доводи безпідставними, а тому її належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 133, 270, 367, 390 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ майна - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 12 лютого 2020 року.

Головуюча: Судді: