УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

11 лютого 2020 року м. Мукачево Справа № 0707/4651/2012 2/303/496/20

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_3

про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання домоволодіння спільним сумісним майном подружжя та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 звернулися до суду з вищевказаним позовом.

Позивач в підготовчі судові засідання призначені на 23 січня 2020 року та 11 лютого 2020 року без поважних причин не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 215) та заява про відкладення судового засідання (а.с. 219).

При цьому, позивач не повідомила суд про поважність причини її неявки у підготовче судове засідання, призначене на 23 січня 2020 року. Також і клопотань про розгляд справи за наявними у ній матеріалами до суду вона не подала.

По відношенню до ситуації, яка склалася по справі суд зазначає, що відповідно до приписів пункту 2 частини другої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

В свою чергу частиною п`ятою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року по справі №310/12817/13 (провадження №61-36375св18).

У даному випадку, позивач, будучи належним чином повідомленою про дату підготовчого судового засідання, до суду повторно не з`явилася та заяви про розгляд спарив за її відсутності не подала.

За таких обставин справи, суд позбавлений можливості об`єктивно вирішити переданий на його розгляд спір у передбачений цивільним процесуальним законом строк, без з`ясування позиції позивача відносно поданого ним позову.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим за частиною першою статті 44 Цивільного процесуального кодексу України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, таке положення закону співпадає із необхідністю дотримання судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року (заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України») національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Вищевказані дії позивача розцінюються судом як зловживання своїми процесуальними правами та обов`язками, що, в свою чергу, перешкоджає суду розглянути справу у визначені законом строки.

Подання позивачем заяви про відкладення судового засідання розцінюється судом як затягування судового розгляду справи, розгляд якої триває з травня 2012 року.

Ухвала суду від 27.12.2019 про прийняття справи до провадження, особисто отримана позивачем 11.01.2020 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а.с. 215), і за повний календарний місяць в особи, яка сама ініціювала судовий процес ще у 2012 році у повній мірі було достатньо часу на практичну реалізацію законодавчо встановленого права скористатися правничою допомогою.

У відповідності до п. 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням вищенаведеного, заяву слід залишити без розгляду на підставі п. 3 частини першої ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу позивача на приписи частини другої ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 44, 223, 257, 260 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового засідання відмовити.

2. Позовну заяву залишити без розгляду.

3. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Кость