Провадження № 4-с/752/263/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кахно І. А., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Малько Жанни Сергіївни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

встановив:

09 грудня 2020 року до Голосіївського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві (далі - Голосіївський районний ВДВС у м. Києві) Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Малько Ж. С., заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якій заявник просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Голосіївського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Малько Ж. С. при винесенні 25 листопада 2020 року постанови про відкриття виконавчого провадження № 63720421 з примусового виконання виконавчого листа № 752/19949/16, виданого 02 березня 2018 року Голосіївським районним судом міста Києва про зобов`язання ОСОБА_1 надати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ключі від всіх замків на вхідних дверях квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язати старшого державного виконавця Голосіївського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Малько Ж. С. скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 25 листопада 2020 року № 63720421з примусового виконання виконавчого листа № 752/19949/16, виданого 02 березня 2018 року Голосіївським районним судом міста Києва про зобов`язання ОСОБА_1 надати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ключі від всіх замків на вхідних дверях квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 грудня 2020 року справу було автоматично розподілено та визначено головуючого суддю Чередніченко Н. П .

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року задоволено заяву судді Чередніченко Н. П. про самовідвід від розгляду цивільної справи № 752/19949/16-ц (провадження № 4-с/752/263/20) за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Голосіївського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Малько Ж. С., заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Відведено головуючу суддю Чередніченко Н. П. від розгляду цивільної справи № 752/19949/16-ц (провадження № 4-с/752/263/20) та передано вказану справу до канцелярії суду для повторного автоматичного розподілу відповідно до вимог частини третьої статті 14 та статті 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 грудня 2020 року цивільну справу № 752/19949/16-ц (провадження № 4-с/752/263/20) за скаргою ОСОБА_1 передано на розгляд головуючому судді Кахно І. А.

Вивчивши матеріали скарги та додані до неї матеріали, суд вважає, що скарга підлягає залишенню без розгдяду з таких підстав.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України передбачені строки звернення зі скаргою.

Так, частиною першою статті 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина друга статті 449 ЦПК України).

Звертаючись до суду з указаною скаргою, ОСОБА_1 зазначив, що про існування оскаржуваної постанови від 25 листопада 2020 року він дізнався лише 27 листопада 2020 року від свого представника ОСОБА_6 , а офіційно її ще не отримав, тому враховуючи положення пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, останнім днем строку подачі скарги є 07 грудня 2020 року.

У той же час, до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дмитрук В. Г. звернувся 09 грудня 2020 року, про що свідчить реєстраційний штамп суду.

У матеріалах скарги відсутні будь-які докази подання такої скарги через засоби поштового зв`язку 04 грудня 2020 року (дата підписання скарги).

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до пункту 5 постанови пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» судам необхідно враховувати, що в тому разі, коли законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду, їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами. Скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено залишається без розгляду.

За роз`ясненнями, які містяться в пункті 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» строки звернення заявника зі скаргою до суду є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Разом із тим, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-152/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» зазначив, що право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Якщо зі скарги вбачається, коли заявник дізнався про порушення свого права, і при цьому скарга подана з пропущенням встановленого строку та відсутнє клопотання про поновлення цього строку, суддя, має право залишити скаргу без розгляду на стадії відкриття провадження у справі.

Доступ до суду, як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (пункт 47 рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України»).

Прецедентна практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як убачається зі змісту скарги, предметом оскарження є постанова про відкриття виконавчого провадження від 25 листопада 2020 року № 63720421. ОСОБА_1 зазначає, що про існування оскаржуваної постанови від 25 листопада 2020 року він дізнався 27 листопада 2020 року.

Отже, на день звернення заявника до суду із вказаною скаргою (09 грудня 2020 року) сплинув десятиденний строк, встановлений частиною першою статтею 449 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, оскільки строк для подання скарги сплинув, а клопотання про поновлення вказаного строку не подано, то скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє заявника повторно звернутися до суду з указаною скаргою, одночасно подавши клопотання про поновлення строку для зверненя до суду.

На підставі викладеного та керуючись сатттями 126, 259-261, 449 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Малько Жанни Сергіївни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 листопада 2020 року № 63720421 з примусового виконання виконавчого листа № 752/19949/16, виданого 02 березня 2018 року Голосіївським районним судом міста Києва про зобов`язання ОСОБА_1 надати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ключі від всіх замків на вхідних дверях квартири АДРЕСА_1 , залишити без розгляду.

Роз`яснити, що ОСОБА_1 після усунення умов, що стали підставою для залишення скарги без розгляду має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення відповідно до вимог, встановлених статтями 353-356 ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 29 грудня 2020 року.

Суддя І. А. Кахно