УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мушкета О.О.,

за участю секретаря Дарменко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її бабуся ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Після її смерті залишилось певно майно, а саме земельний пай. Вона з бабусею проживали разом з 2008 року за адресою АДРЕСА_1 . ЇЇ бабуся переїхала до неї у 2008 році та допомагала мені виховувати моїх дітей, майже до самої смерті. Ми постійно були разом.

З 2014 року у зв`язку з окупацією місця реєстрації померлої, вона отримала довідку ВПО, яку після смерті у неї ( ОСОБА_1 ) взяли працівники соціального захисту. Крім того між нею та лікарем було підписано угоду про медичне обслуговування де було вказана адреса АДРЕСА_1 . Також зазначені обставини підтверджуються довідкою про фактичне місце проживання. Родині відносини підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб. ЇЇ батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згодом ОСОБА_2 вийшла заміж повторно та змінила прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, але при цьому нас з бабусею ніколи не забувала. До теперішнього часу в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не зверталась, спадкова справа заведена не була, оскільки вона була впевнена, що спадщину після смерті своєї бабусі прийняла фактично, в зв`язку з тим, що на момент її смерті проживала з нею за однією адресою. У вересні 2020 року вирішила оформити на своє ім`я свідоцтво про право на спадщину. Проте нотаріус, вивчивши документи повідомила, що, для відкриття спадкової справи після смерті бабусі, їй необхідно надати рішення суду про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, а шестимісячний термін на подачу заяви про прийняття спадщини закінчився.

На підставі викладеного, заявниця була вимушена звернутися до суду із даним позовом та просила встановити факт проживання однією сім`єю її бабусі ОСОБА_3 разом з нею ОСОБА_1 , на час її смерті.

Заявниця у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, просить заяву задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що заперечень по суті не має, навпроти підтверджує факт родинних відносин між заявницею та померлою, а саме як рідних онуки та бабусі.

Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 22.07.2006 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , якій присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_8 ».

Відповідно до свідоцтва про народження заявниці серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_7 батьком якої є ОСОБА_4 та матір`ю є ОСОБА_9 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_4 , матір`ю якого зазначено ОСОБА_3 .

Відповідно до листа заступника директора ДСЗН від 28.10.2020 року №9382/2020 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку в департаменті за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , з 14.11.2014 року.

Також згідно копії паспорта громадянки України на ім`я ОСОБА_1 , остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 05.09.2007 року.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Інформаційному листі ВВСУ від 15.04.2016 року «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» (далі - Інформаційний лист ВССУ), рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданими особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем має для заявника важливе юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Враховуючи викладене суд вважає, що заявницею надано необхідні докази на підтвердження факту їх постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю на час смерті, за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого дійшов висновку про задоволення її заяви.

Керуючись ч. 2 п. 5 ст. 293, ст.ст. 315- 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 РНОКПП НОМЕР_3 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час її смерті.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О. О. Мушкет