Справа № 308/6092/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 лютого 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Мацунича М.В.

суддів: Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Міщенко Ольга Олександрівна на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду про вжиття заходів забезпечення позову, постановлену 22 листопада 2019 року головуючим суддею Бенца К.К. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Оноківської сільської ради про скасування права власності та визнання права власності на земельні ділянки, -

встановив:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до Оноківської сільської ради, ОСОБА_1 у якому просила: визнати за нею право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами №:11:017:0183, №:11:017:0179 та №:11:017:0181; скасувати право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки за кадастровими номерами №:11:017:0179 та №:11:017:0181.

Одночасно подано заяву про забезпечення позову в якій просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на три земельні ділянки за кадастровими номерами №:11:017:0183, №:11:017:0179 та №:11:017:0181, що по АДРЕСА_1 та шляхом заборони проведення будівельних робіт. Вказує на те, що відповідач про справі ОСОБА_1 змістила межі земельних ділянок і захопила площу 11 соток. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, відновлення прав позивача не відбудеться, оскільки ведеться будівництво на трьох земельних ділянках.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 22.11.2019 року заяву про забезпечення позову, задоволено.

ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та відмовити у забезпеченні позову. Зокрема, зазначає про те, що заявником не доведено необхідності вжиття заходів забезпечення позову. Суд задовольнив заяву на підставі голослівних пояснень позивачки, які не відповідають фактичним обставинам справи. Також наводить доводи щодо безпідставності та недоведеності позовних вимог.

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 подала відзив у якому звертає увагу колегії суддів на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, законною та такою, що винесена у відповідності до норм матеріального та процесуального права з урахуванням також двох ухвал суду першої інстанції в рамках двох кримінальних проваджень. Виходячи з цього і просить залишити без задоволення апеляційну скаргу.

Також Оноківська сільрада Ужгородського району подала відзив на апеляційну скаргу, яку вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За змістом ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 цієї ж статті визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Оскільки, предметом спору є три земельні ділянки з кадастровими номерами №:11:017:0183, №:11:017:0179 та №:11:017:0181, які згідно позовної заяви незаконно вибули з володіння позивача і на яких здійснюється будівництво відповідачем, то вжиті судом заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на такі земельні ділянки та заборони проведення будівельних робіт на них, є співмірними із заявленими вимогами, а тому доводи апелянта щодо необґрунтованості вжиття заходів забезпечення позову в цій частині є безпідставними.

Про наявність спору також свідчить те, що зазначені земельні ділянки є речовими доказами по двом кримінальним провадженням (а.с.18-24).

Щодо всіх доводів апеляційної скарги про безпідставність та недоведеність позовних вимог, то апеляційний суд зазначає, що оцінку таким обставинам суд вправі надавати лише під час вирішення справи по суті, а не на стадії вжиття заходів забезпечення позову.

А відтак, такі доводи апеляційної скарги також підлягають відхиленню.

За таких обставин, апеляційну скаргу, відповідно до ст. 375 ЦПК України, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 149, 150, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Міщенко Ольга Олександрівна, залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 22 листопада 2019 року про вжиття заходів забезпечення позову, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 11 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді