Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4119/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Виноградівського нотаріального округу, про визнання права власності.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання права власності.

За клопотанням позивача ОСОБА_1 залучено як співвідповідача ОСОБА_4 .

Позов мотивовано тим, що 05.03.1994 року позивачка уклала шлюб і ОСОБА_6 з яким вони прожили в житловому будинку АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки ОСОБА_6 помер.

За час свого життя чоловік, заповіт не залишав так як помер раптово. В порядку цивільного законодавства позивачка прийняла спадщину, оскільки тривалий час проживала і на даний час проживає у вказаному будинку. Позивачка прийняла спадщину, яка складалася із житлового будинку АДРЕСА_1 .

На день смерті спадкодавця разом з ним проживали діти ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідачі по справі, що підтверджується довідкою Буківської сільської ради за №02-25/545 від 06.11.2020 року.

Діти позивачки не заперечують щодо прийняття позивачкою спадкового майна після смерті їхнього батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачкою одноосібно було подано письмову заяву до державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті чоловіка. Вивчивши надані документи було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок і було рекомендовано звернутися до суду.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Буківської сільської ради № 02-25/547 від 10.11.2020 року житловий будинок в АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно інформаційної довідки від 10.11.2020 року, виданої фізичною особою підприємцем інженером з інвентаризації нерухомого майна правовстановлюючі документи на будинок в АДРЕСА_1 відсутні.

Відповідачі на спадкове майно не претендують, з заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, але не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, змушена звернутись до суду з позовом про визнання за права власності на спадкове майно.

Позивач у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.36).

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак до суду подано письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, щодо задоволення позову та визнання права власності на будинок за їх матір`ю ОСОБА_1 не заперечують (а.с.38, 14).

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, однак до суду подано письмову заяву згідно якої не заперечує щодо визнання за її невісткою (позивачем по справі) право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 (а.с.48).

Третя особа в судове засідання не з`явилася, справу розглянуто за її відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України (2003 р.).

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер чоловік позивачки ОСОБА_6 , останнє місце проживання якого було АДРЕСА_2 (а.с.7).

Позивачка ОСОБА_8 є дружиною померлого ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 05.03.1994 р. Прізвище ОСОБА_9 на ОСОБА_10 змінила у зв`язку з вступом у шлюб з ОСОБА_6 (а.с.6).

За час свого життя чоловік, заповіт не залишав так як помер раптово.

В порядку цивільного законодавства позивачка прийняла спадщину, оскільки тривалий час проживала і на даний час проживає у вказаному будинку. Позивачка прийняла спадщину, яка складалася із житлового будинку АДРЕСА_2 .

На день смерті спадкодавця разом з ними проживали діти ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідачі по справі, що підтверджується довідкою Буківської сільської ради за №02-25/545 від 06.11.2020 року (а.с.15).

Діти позивачки не заперечують щодо прийняття позивачкою спадкового майна після смерті їхнього батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачкою одноосібно було подано письмову заяву до державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті чоловіка. Вивчивши надані документи було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок і було рекомендовано звернутися до суду.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Буківської сільської ради № 02-25/547 від 10.11.2020 року житловий будинок в АДРЕСА_2 рахується за ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).

Згідно інформаційної довідки від 10.11.2020 року, виданої фізичною особою підприємцем інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_11 правовстановлюючі документи на будинок в АДРЕСА_1 відсутні (а.с.18).

Згідно відповіді державного нотаріуса №241/01-16 від 18.11.2020 р. видати ОСОБА_1 , мешканці с.Букове свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті померлого ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не має можливості, оскільки не надано правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві (а.с.24)

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є особою першої черги спадкування як дружина померлого, спадщину прийняла в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проживає у спадковому будинку по даний час, фактично прийняла спадщину, інші особи, які мають право претендувати на спадкове майно від своїх прав відмовилися, про що подали відповідні заяви. Спадковий будинок знаходиться у сільському населеному пункті, будівництвом завершений, зареєстрований у по господарській книзі, однак правовстановлюючих документів спадкодавцем за життя не виготовлено, що є перешкодою позивачу в оформленні спадкових прав. Іншого способу захистити своє право у спадкоємця, як визнання права власності в судовому порядку, у позивача не має.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , код НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 загальною корисною площею 119,9 кв.м., в тому числі житловою 55,4 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо