Справа 431/3690/20
Провадження № 2/431/845/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Ткач О.В.,

за участю секретаря Кустової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старобільської міської ради про визнання права на одержання сум пенсії в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старобільської міської ради про визнання права на одержання сум пенсії в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 12.03.2013 року ОСОБА_2 був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Свердловського міського нотаріального округу Луганської області Писаренко Т.М. за номером 56 від 12.03.2013 року, в якому він все своє майно заповідав позивачу.

Батько позивача був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а мешкав як особа переміщена з тимчасово окупованої території у Старобільському районі, тому і пенсію батько також отримував в Старобільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області.

Після смерті батька позивача залишилось спадкове майно у вигляді заборгованості по пенсії.

Позивач ОСОБА_1 не має можливості оформити свідоцтво про право на спадкування у зв`язку з тим, що отримав відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, та змушений звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_3 не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідачі по справі Старобільська міська рада в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без участі її представника, не заперечує проти заявлених вимог позивача.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер (а.с. 12).

Відповідно до копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Свердловського міського нотаріального округу Луганської області Писаренко Т.М. за номером 56 від 12.03.2013 року, спадкодавець ОСОБА_2 все своє майно заповідав позивачу (а.с. 14).

Після смерті ОСОБА_2 зашилося спадкове майно у вигляді грошових коштів, які були нараховані, але не виплачені йому за життя (а.с. 36).

Позивач мав намір прийняти спадщину, яка залишилася після смерті батька, про що приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Кравцова О.М. видала роз`яснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 16).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду цієї справи суд виходить з аналізу прецедентної практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ), яка свідчить про важливість дотримання державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захист прав людини через призму цього принципу, так у рішенні ЄСПЛ «Федоренко проти України» суд нагадав, що відповідно до його прецедентної практики поняття «майно» може поширюватися на «наявне майно» або активи, включаючи претензії, щодо яких заявник може обґрунтовано стверджувати, що він принаймні має «законні сподівання» ефективно скористатися правом власності. Натомість сподівання на визнання права власності на майно, яким тривалий час неможливо було користуватися ефективно, не може вважатися «майном» у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції; це також стосується умовної вимоги, яка втрачає силу внаслідок недотримання цієї вимоги. Відповідно до прецедентного права Суду будь-яке втручання має підтримувати «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо дотримання основоположних прав окремої особи. Намагання забезпечити цей баланс відображене в структурі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Тому мають бути витримані розумні пропорції між використаними засобами і досягнутими цілями. Більше того, так само, як і в інших сферах соціальної, фінансової та економічної політики, національні органи мають певну свободу розсуду під час прийняття і виконання законів, що регулюють питання власності та договірні відносини. Цю свободу розсуду все ж таки мають контролювати європейські структури. Тому Суд повинен був упевнитися, чи не були перевищені надані Урядові межі свободи розсуду, тобто чи застосовано в цій справі доктрину «ultra vires» (хоча й законну саму по собі) з урахуванням принципу пропорційності. У справі «Вольф-Ульрих фон Мальтцан та інші» ЄСПЛ зробив висновок про те, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої що може вважатись активом: вона повинна мати обґрунтовану закону підставу, якою зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (зокрема пенсійних, допомоги) на момент дії цієї норми є активом, на який може розраховувати громадянин як на свою власність.

В даному випадку предметом спору є захист права позивача на одержання суми недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю і яку спадкоємець, маючи законне сподівання може отримати від держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За змістом листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивач звернувся до суду через об`єктивні обставини, незалежні від його волі, які позбавляють його можливості оформити спадкові права і отримати спадщину, а тому, з урахуванням принципу верховенства права, наявності у нього законних очікувань на отримання у спадок належної його спадкодавцю соціальної виплати, його право підлягає захисту судом.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що позов заявлено законно, обґрунтовано, а тому задовольняє його.

Керуючись ст.ст. 2, 10-11, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 52, 91 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 392, 1217, 1218, 1220, 1227 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Старобільської міської ради про визнання права на одержання сум пенсії в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого, як особа переміщена з тимчасово окупованої території за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 , право власності у порядку спадкування за заповітом на грошові кошти у сумі 205571,7 грн., що належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Ткач