Провадження № 2-о/219/860/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Погрібної Н.М., секретаря судового засідання Бібік Н.М., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України до 24 серпня 1991 року.

Заява обґрунтована тим, що заявник ОСОБА_2 відповідно до паспорту громадянина України є громадянкою України та матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявив бажання оформити набуття громадянства України за територіальним походженням, оскільки народився на території України, проте громадянство не прийняв та громадянином Російської Федерації не став. Тому, для набуття ОСОБА_3 громадянства України за територіальним походженням необхідно підтвердити факт постійного проживання ОСОБА_2 на території України до 24 серпня 1991 року. ОСОБА_2 проживала на території Луганської селищної ради Артемівського району Донецької області у зазначений вище період без реєстрації, реєстрація місця її проживання мала місце до 30.07.1991 р. та після 14.06.2002 р., у зв`язку з чим, встановлення факту проживання на території України до 24 серпня 1991 року в позасудовому порядку не вбачається можливим. Крім того, рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.09.2019 р., яке набуло законної сили, на підставі пояснень свідків встановлено, що ОСОБА_2 із сином ОСОБА_3 переїхали до м. Світлодарськ Донецької області, коли йому було три роки, де проживали у гуртожитку сімейного типу, син ходив до дитячого садку, а потім до школи. Таким чином, зазначеним рішенням встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України з 03.03.1989 року, а також станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. Отже, факт постійного проживання на території України сина заявника ОСОБА_3 станом на 24.08.1991 р., якому на той час виповнилось шість років, свідчить про факт постійного проживання на території України у відповідний період ОСОБА_2 .

Заявник, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, повідомлене про дату, час і місце розгляду справи. Представник до суду не з`явилась, надала пояснення відповідно до яких заперечує проти заявлених вимог, просить справу розглянути у її відсутність посилаючись на те, що перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 набула громадянство України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», остання має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є собою без громадянства та має намір надати заяву про набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України». Разом з тим, надані заявником письмові докази не є підтвердженням факту постійного проживання заявника на території України до 24.08.1991 року. Зауважує, що копія домової книги, яка надана заявником, ведеться та зберігається власником приватної житлової будівлі та відповідальність щодо внесення до неї відповідних відомостей була цілком на цьому власнику, при цьому домова книга може підтвердити факт проживання фізичної особи за певною адресою та у певний період виключно у поєднанні її з відомостями, які є у розпорядженні органів реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб. Також, вважає, що свідчення свідків має юридичну силу, якщо вони документально підтвердять своє проживання на території України у певний період та знайомство із заявницею.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Тали Кантемировського району Воронезької області, Російська Федерація, батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25.08.1992 р.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 22.06.2002 року, 22 червня 2002 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».

Відповідно до копії довідки Генерального консульства Російської Федерації в Харків, Україна, ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Тали Кантемировського району Воронезької області, громадянство Російської Федерації не прибав та не є громадянином Російської Федерації.

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 02.10.2002 року Артемівським РВ УМВС України в Донецькій області, вбачається, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження село Лещенкове Розсошанського району Воронезької області, ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії домової книги вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03.03.1989 року по 30.07.1991 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії картки платника податків, яка видана Бахмутською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області 17.07.1997 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_4 .

Посвідка на постійне проживання видана 14.09.2018 року органом 1401, держава Україна, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії картки платника податків, яка видана Бахмутською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області 11.12.2000 р. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_5 .

Артемівським міськрайонним судом Донецької області встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України з 03.03.1989 року, а також станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, що підтверджується копіями рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.09.2019 року та ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02.03.2020 року про виправлення описки у зазначеному рішенні суду.

Відповідно до ст. 4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття та припинення громадянства України визначаються законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, законом передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, паспорта громадянина України, зокрема постійного проживання на території України.

Метою заявника ОСОБА_2 при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року для подальшого набуття громадянства України її сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Пунктом 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 № 588/2006) (далі - Порядок) передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до положень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що факт, який просить встановити заявник, має для неї юридичне зазначення, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення та вказаний факт підтверджується наданими та дослідженими судом доказами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги заявника є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , іпн НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, , адреса знаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Митрополитська, 20, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на території України до 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Погрібна

28.12.2020