Справа № 643/3887/19
Провадження № 2/643/2884/19
22.01.2020 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Терещенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 643/3887/19 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення індексації аліментів, додаткових витрат на дитину, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-
В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 643/3887/19, провадження № 2/643/2884/19, за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення індексації аліментів, додаткових витрат на дитину, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.10.2019 року первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення індексації аліментів, додаткових витрат на дитину задоволено частково. Ухвалено з дня набрання даним рішенням законної сили змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2016 року, ухваленого в цивільній справі № 643/8123/16-ц, провадження № 2/643/4908/16, із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 (одна тисяча) грн. на місяць на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в зв`язку з чим з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття, стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Припинено з дня набрання даним рішенням законної сили стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , аліментів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1000,00 (одна тисяча) грн. на місяць, які стягувались на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2016 року, ухваленого в цивільній справі № 643/8123/16-ц, провадження № 2/643/4908/16. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , фактично понесені останньою додаткові витрати на розвиток здібностей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2593,03 грн. (дві тисячі п`ятсот дев`яносто три гривні три копійки). Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти в розмірі 905,60 грн. (дев`ятсот п`ять гривень шістдесят копійок) в якості індексації аліментів, сплачених станом на 01.02.2019 року. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , додаткові витрати на розвиток здібностей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 115,00 грн. (сто п`ятнадцять гривень) на місяць, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття. В іншій частині вимог первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення індексації аліментів, додаткових витрат на дитину відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовлено.

Під час ухвалення рішення від 09.10.2019 року, судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, в рішенні Московського районного суду м. Харкова від 09.10.2019 року зазначено, що представники сторін в судовому засіданні зробили заяви, що у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази розміру судових витрат будуть ними надані після ухвалення рішення суду. Враховуючи наведене, суд під час ухвалення вказаного вище рішення не вирішив питання про розподіл судових витрат та роз`яснив, що вказане питання вирішуватиметься шляхом ухвалення додаткового рішення в порядку п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.11.2019 року розгляд питання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в даній цивільній справі - призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова, з повідомленням (викликом) учасників справи.

Позивачка за первісним позовом (відповідачка за зустрічним позовом) ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, рішення просила ухвалити на розсуд суду на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , а також його представник в судове засідання не з`явилися, про місце, час та дату судового розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення, суд керується таким.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Позивачкою за первісним позовом було пред`явлено шість вимог майнового характеру, а саме:

1) Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, стягнутих за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2016 року з ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь позивачки до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1000,00 грн. у твердій грошовій сумі на аліменти у розмірі 1/4 частини від доходу платника щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

2) Стягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на придбання ліків для дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1000,00 грн.

3) Стягнути з відповідача на користь позивачки фактично понесені додаткові витрати на лікування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 3072,49 грн., що складає 50 % фактично понесених додаткових витрат на лікування дитини.

4) Стягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати для розвитку здібностей дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

5) Стягнути з відповідача на користь позивачки фактично понесені додаткові витрати для розвитку здібностей дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2593,03 грн., що складає 50 % фактично понесених додаткових витрат для розвитку здібностей.

6) Стягнути з відповідача на користь позивачки індексацію аліментів у розмірі 905,60 грн.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до п. 3 та п. 6 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік.

Судом ухвалено рішення про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів в частці від доходу відповідача. В ході розгляду справи дані щодо розміру доходів відповідача сторонами суду надані не були. За таких обставин суд позбавлений можливості встановити розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача в частці від доходу протягом року, а відтак суму, на яку зменшиться або збільшиться розмір аліментів, тобто ціну позову в цій частині позовних вимог.

Враховуючи наведене та засади справедливості і пропорційності, суд виходить з того, що ставка судового збору, який підлягав би сплаті за подання первісної позовної заяви, визначається в розмірі мінімального судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, а саме в сумі 768,40 грн. Оскільки позовних вимог майнового характеру було пред`явлено шість, на одну позовну вимогу припадає частка судового збору в розмірі 128,00 грн. (768,40 грн. поділити на 6).

З вищевказаних вимог первісного позову, дві вимоги визнано відповідачем до початку розгляду справи по суті, а саме вимогу про стягнення додаткових витрат для розвитку здібностей дитини в розмірі 2593,03 грн. та вимогу про стягнення індексації аліментів у розмірі 905,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи наведене, суд стягує з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору за вказані вище дві позовні вимоги в загальному розмірі 128,00 грн. (128,00 грн. х 2 х 50 %).

Одну вимогу первісного позову судом задоволено в повному обсязі, а саме вимогу про зміну розміру аліментів. Відповідач проти задоволення вказаної вимоги заперечував. Враховуючи наведене, суд стягує з відповідача на користь державного бюджету України судовий збір за вказану вимогу в розмірі 128,00 грн.

Одну позовну вимогу судом задоволено частково, а саме вимогу про стягнення додаткових витрати для розвитку здібностей дитини у розмірі 500,00 грн. щомісячно. Відповідач проти вказаної вимоги заперечував. Враховуючи наведене та засади справедливості та пропорційності цивільного судочинства, суд стягує з відповідача на користь держави 50 % судового збору за вказану позовну вимогу, а саме 64,00 грн. (128,00 грн. х 50 %).

В двох позовних вимогах позивачці відмовлено, в зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь держави судового збору за вказані вимоги.

Враховуючи наведене, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в загальному розмірі 320,00 грн.

Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 в зустрічному позові заявлено клопотання, в якому він просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 на свою користь сплачений ним судовий збір за подання зустрічної позовної заяви в розмірі 768,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. (а.с. 80-87).

За подання зустрічного позову ОСОБА_2 , останнім сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. Доказів понесення ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу, суду не надано.

Враховуючи, що в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі, відсутні підстави для відшкодування ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору.

Щодо заяви ОСОБА_2 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то оскільки докази розміру вказаних витрат позивачем не надані, суд на підставі абзацу третього ч. 8 ст. 141 ЦПК України залишає відповідну заяву без розгляду.

Вирішуючи клопотання позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 про стягнення з відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. (а.с. 110), суд керується таким.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином, умовою розподілу витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування іншою стороною, є в тому числі доведення розміру таких витрат та їх пов`язаності з розглядом справи.

Єдиним доказом витрат позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 на правову допомогу є дублікат квитанції № 0.0..1 від 14.03.2019 року, згідно якої сплачено 1000,00 грн. згідно договору про надання правової допомоги від 13.03.2019 року з ОСОБА_1 (а.с. 114).

Між тим позивачкою на підтвердження повноважень адвоката надані інші договори, а саме договір про надання правової допомоги від 30.01.2019 року (а.с. 111) та додаткова угода до вказаного договору від 30.01.2019 року (а.с. 112), згідно якої представник позивачки надає їй правову допомогу у зміні розміру та способу стягнення аліментів, стягнення індексації аліментів та додаткових коштів на лікування хворої дитини та для розвитку її здібностей та фактично понесених витрат з ОСОБА_2

Договір про надання правової допомоги від 13.03.2019 року, за яким було проведено вказану вище оплату в сумі 1000,00 грн., позивачкою за первісним позовом суду не наданий. Будь-які докази понесення ОСОБА_1 витрат на правову допомогу за договором від 30.01.2019 року та додатковою угодою від 30.01.2019 року, які містяться в матеріалах справи, суду не надані.

Таким чином, позивачкою за первісним позовом ОСОБА_1 всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України не надано суду будь-яких доказів наявності витрат на правову допомогу, пов`язаних із розглядом даної цивільної справи.

За таких обставин суд відмовляє позивачці ОСОБА_1 у відшкодуванні за рахунок ОСОБА_2 понесених нею витрат на правову допомогу

Керуючись ст. 141, 247, 258-260, 265, 270, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 320,00 грн. (триста двадцять гривень).

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Крівцов