Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2020 Справа №607/14703/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначають, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_2 є спадкоємцем, яка має право на обов`язкову частку після смерті чоловіка ОСОБА_3 . Вони прийняли спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належну спадкодавцеві частину житлового будинку та розбіжності у написанні по-батькові спадкодавця. З врахуванням наведеного, просять суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 08 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, однак представник позивачів ОСОБА_4 подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачів.

Представник відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю та не заперечив щодо задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що Баворівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 12 березня 2012 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Баворівської сільської ради Мудрою М.О., зареєстрований в реєстрі за №13, згідно якого все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося та все те, що ще буде належати йому на час смерті, а також належні йому майнові права та обов`язки на час смерті, він заповів ОСОБА_1 .

Спадкоємцем, який має право на обов`язкову частку згідно статті 1241 Цивільного кодексу України є непрацездатна за віком дружина спадкодавця ОСОБА_2 , 1943 року народження.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на майно, а саме: 1/3 частину житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, яке видано Виконавчим комітетом Тернопільської районної ради народних депутатів Тернопільської області УРСР 30 березня 1991 року, цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 .

Як вбачається з інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації №618 від 01.06.2020 року, по обліку бюро станом на 01.01.2013 року житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_5 на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок виданого Тернопільською районною радою 30.03.1991 року та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 92.

Станом на 01.07.1990 року в колгоспному дворі за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані на проживали: ОСОБА_3 , 1942 року народження - голова двору, ОСОБА_2 , 1943 року народження - дружина, ОСОБА_1 , 1976 року народження, як вбачається з довідки Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 111 від 11.03.2020 року.

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виданого 31.01.2020 року, вбачається, що будинок споруджений до 1959 році.

Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №20 від 06.02.2020 року виданої ФОП ОСОБА_6 , станом на 06.02.2020 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами рахується за ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Станом на 01.01.2013 року право власності на майно не було зареєстровано.

Як вбачається з довідки № 88, яка видана Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 24.02.2020 року, у колгоспному дворі в АДРЕСА_1 , на день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 були зареєстровані та проживали ОСОБА_2 , 1943 року народження - дружина та ОСОБА_1 , 1976 року народження - дочка.

06 липня 2020 року Приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та наявність розбіжностей у написанні по-батькові спадкодавця.

Згідно довідки Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 337 від 31.07.2020 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 одна і таж людина, проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Баворів Тернопільського району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видано Тернопільським районним відділом ЗАГСу 28 грудня 1982 року.

Із досліджених письмових доказів вбачається, що розбіжності в написанні по-батькові спадкодавця « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 » носять лише формальний характер при збігові інших даних, що стосуються його особи.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 та чоловіком ОСОБА_2 .

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Отже, враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були: ОСОБА_3 , 1942 року народження - голова двору, ОСОБА_2 , 1943 року народження - дружина, ОСОБА_1 , 1976 року народження, кожному з них належали частки по 1/3 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Згідно ч. 1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя склав заповіт, яким заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося та все те, що ще буде належати йому на час смерті, а також належні йому майнові права та обов`язки на час смерті ОСОБА_1 , та те, що ОСОБА_2 має право на обов`язкову частку у майні померлого, останні спадщину прийняли, а тому позивачі успадкували належну померлому 1/3 частку житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, а також те, що позивачі не можуть реалізувати своїх прав на вищевказаний житловий будинок, а тому їх право підлягає судовому захисту, а позов підставний та підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на 7/12 частки житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 та шляхом визнання за ОСОБА_2 право власності на 5/12 частки житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 200, 259, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, ст. 16, 392 1223, 1241, 1261, 1268, 1270, 1273, 1274 ЦК України 2003 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/12 частки житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/12 частки житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: с. Баворів, Тернопільський район, Тернопільська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: с. Баворів, Тернопільський район, Тернопільська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Відповідач: Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Галицька, 47, с. Великі Гаї, Тернопільський район, Тернопільська область, .

Головуючий суддяК. М. Грицай