Справа № 648/66/20
Провадження № 2-о/648/24/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року с.м.т. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді - Бугрименка В.В.

за участю секретаря судового засідання - Когут Є.А.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Діденко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління міграційної служби України в Херсонській області, про встановлення факту постійного проживання на території України

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання її матері, ОСОБА_3 , сестри, ОСОБА_4 , баби, Мамутової Урії, на території України на момент проголошення незалежності 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» - 13 листопада 1991 року. Встановлення вказаного факту їй необхідно для отримання громадянства України. Заява обґрунтована тим, що в 1990 році її баба отримала громадянство України та разом з її матір`ю та сестрою постійно проживали в м Джанкой АР Крим. В 1996 році вона, заявниця, приїхала в м. Джанкой та проживала разом із своїми родичами до 2002 року. З 2009 року вона проживає в с.Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, громадянства іншої країни не має.

В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали з підстав викладених у ній.

Представник заінтересованої особи заперечувала щодо задоволення заяви, оскільки встановлення зазначеного факту не породжує для заявника правових наслідків. Надані заявником копії документів, видані на окупованій території АР Крим, є недійсними. Докази наявності родинних відносини між заявником та її бабою відсутні. Просила відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд установив, що ОСОБА_1 проживає на території Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області без реєстрації з червня місяця 2017 року. Остання не являється громадянкою Республіки Узбекистан. Зазначене підтверджується довідкою Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області за №4315 від 3 грудня 2019 року та довідкою посольства Республіки Узбекистан за №06-25/15272 від 9 жовтня 2019 року.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення, набуття громадянства України, врегульовано Законом України «Про громадянство», Положенням про Комісію при Президентові України з питань громадянства, затвердженим Указом Президента України №215 від 27 березня 2001 року.

Разом з цим, матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_1 зверталася до органу Державної міграційної служби України з приводу встановлення та оформлення належності до громадянства України і під час вказаних дій виникла необхідність у встановленні відповідного факту.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що підстави набуття громадянства України визначені статтею 6 Закону України «Про громадянство України» (далі Закон). Зокрема вказаною нормою передбачено, що громадянство України набувається: за народженням; за територіальним походженням; внаслідок прийняття до громадянства, тощо.

Із заяви вбачається, що встановлення вказаного факту ОСОБА_1 необхідно для набуття громадянства за територіальним походженням.

Статтею 8 Закону передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Таким чином, для набуття громадянства України за територіальним походженням, підлягає доведенню факт постійного проживання особи або інших осіб вказаних у статті 8 Закону на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року. Проте, заявник вказує, що, станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року, на території України вона не проживала. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що зазначені в заяві особи, станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року, постійного проживали на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України". Факт родинного зв`язку заявниці та Мамутової Урії не підтверджено.

Надані заявником довідки Масловської сільської ради АР Крим не можуть бути визнані допустим доказом, з огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15 квітня 2014 року, відповідно до яких, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Сухопутна територія Автономної Республіки Крим визначається тимчасово окупованою територією (ст.3 Закону)

За таких обставин, в задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі ст.ст. 7-13, 141, 223, 264-268, 315 ЦПК, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду через Білозерський районний суд Херсонської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12 лютого 2020 року.

Заявник - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа - Управління міграційної служби України в Херсонській області, місце знаходження: м.Херсон, вулиця Перекопська, 168,

Суддя: В.В. Бугрименко