Справа № 466/981/15-ц
У Х В А Л А

судового засідання

10 грудня 2020 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді Невойта П.С.,

секретаря судових засідань Семків Х.І.,

справа 466/981/15 6/466/184/20,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі 466/981/15-ц,-

в с т а н о в и в :

30.10.2020 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» Шурова М.П. звернулася до суду із заявою, в якій просить замінити вибулого стягувача ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості, оскільки набув статусу стягувача.

Представник «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином. У поданій заяві просить розглядати справу без участі представника заявника.

Боржники в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи без фіксування судового процесу .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Суд встановив такі обставини.

24.03.2015 рішенням Шевченківського районного суду м.Львова у справі 466/981/15-ц задоволено позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» 36585 (тридцять шість тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять гривень 09 коп.) заборгованості за кредитним договором № MKEXP2.124822.001 від 29.04.2013 року .

06.02.2018р. між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір № 103 про відступлення (купівлю- продаж) прав вимоги, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №MKEXP2.124822.001 від 29.04.2013 року, де боржником витупає ОСОБА_1 .

Згідно додатку №1 до договору №103 про відступлення прав вимоги від 06.02.2018 року ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набула право вимоги щодо заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №MKEXP2.124822.001 від 29.04.2013 року

Згідно вказаного договору про відступлення прав вимоги, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває належні банку права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів, зазначених у додатку до цього договору.

У відповідності до ч. 1 ст.442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно вимог до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Згідно із ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал редакції) у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить переконання, що вимога про заміну сторони виконавчого провадження підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 260, 261, 353, 433, 442, ЦПК України, ст. 202, 512, 514 ЦК України, ст. 12, 15 Закону України «Про виконавче провадження», п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити сторону стягувача Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ», на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», , місцезнаходження: м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8 про стягнення заборгованості за кредитним договором №MKEXP2.124822.001 від 29.04.2013 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 24.03.2015 справа №466/981/15-ц.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст ухвали складено 10.12.2020.

Суддя: П. С. Невойт