Справа № 185/2035/20
Провадження № 2/185/2207/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, суд

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, в подальшому уточнивши свої позовні вимоги, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь, у зв`язку із невиконанням грошового зобов`язання за договором позики від 19 липня 2018 року, пеню, яка нарахована на прострочену суму позики, за період з 21.03.2019 року по 30.06.2020 року у розмірі 207 221,85 грн.; пеню, яка нарахована на прострочені проценти, за період з 29.03.2019 року по 30.06.2020 року у розмірі 19 054,73 грн.; інфляційні втрати на прострочену суму позики за період з 01.04.2019 року по 30.06.2020 року у розмірі 20 963,02 грн.; 3% річних від простроченої суми позики за період з 21.03.2019 року по 30.06.2020 року у розмірі 22 146,57 грн.; заборгованість по процентам за час користування позикою за період з 29.04.2019 року по 30.06.2020 року у розмірі 108 272,12 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 19 липня 2018 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого він, як позикодавець передав, відповідач, як позичальник, прийняв у власність суму грошових коштів у розмірі 628 850,00 грн. та зобов`язався їх повернути у строк до 25 липня 2020 року. На підтвердження одержання від нього позики, відповідач також власноручно написав та передав розписку від 19 липня 2018 року. У встановлений строк відповідач вищезазначені грошові кошти позивачу не повернув та не виконав прийняті на себе зобов`язання, у зв`язку із чим заборгованість за договором позики на 28 березня 2019 року складає 713 762,17 грн., з яких 647 443,80 грн. заборгованість по позиці, 60 868,98 грн. заборгованість по процентам за час користування позикою, 5 449,39 грн. заборгованість по пені. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у сумі 634 722,17 грн., з яких: 575 747,71 грн. заборгованість по позиці, 54 128,52 грн. заборгованість по процентам за час користування позикою, 4 845,94 грн. пеня. Вирішено питання стосовно судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Проте, відповідачем вказане рішення не виконано, суму заборгованості відповідач не сплатив, тому необхідно стягнути з відповідача пеню, яка нарахована на прострочену суму позики, за період з 21.03.2019 року по 30.06.2020 року у розмірі 207 221,85 грн.; пеню, яка нарахована на прострочені проценти, за період з 29.03.2019 року по 30.06.2020 року у розмірі 19 054,73 грн.; інфляційні втрати на прострочену суму позики за період з 01.04.2019 року по 30.06.2020 року у розмірі 20 963,02 грн.; 3% річних від простроченої суми позики за період з 21.03.2019 року по 30.06.2020 року у розмірі 22 146,57 грн.; заборгованість по процентам за час користування позикою за період з 29.04.2019 року по 30.06.2020 року у розмірі 108 272,12 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2020 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Не погодившись з позовом, у порядку ст. 178 ЦПК України, представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, до змісту якого останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за безпідставністю, так як позивач скористався правом на дострокове стягнення всієї суми боргу, тому вже не має права на стягнення процентів на пені на підставі положень договору.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити на доводах та підставах, зазначених у позові.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог на підставах та доводах, зазначених у відзиві.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19 липня 2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики від 19.07.2018 року, за умовами якого відповідач отримав від позивача у власність 628 850 грн., що, згідно умов договору, еквівалентом 23 907 доларів США.

Згідно п.п.1.2, 1.2.1, 2, 2.1 Договору позики, позичкодавець має право на отримання від позичальника відсотків від суми позики в розмірі 16 % річних або 1,333 % щомісячно. Відсотки сплачуються щомісячно, не пізніше 28 числа до дня повернення позики. Позика, а також відсотки позичальник зобов`язується передати позичкодавцю готівкою або перерахуванням на банківський рахунок, карту банку в строк до 25 липня 2020 року. Позичкодавець має право на дострокове погашення кредиту.

Також п. 7.1. договору передбачає, що у випадку прострочки виплати процентів більше ніж на 90 календарних днів позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики або залишку та сплати відсотків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження укладання зазначеного договору відповідач ОСОБА_5 склав розписку про отримання ним від позивача грошових коштів у сумі 628 850,00 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач у строки встановлені договором позики грошові кошти не повернув, а направлена позивачем в січні 2019 року вимога про дострокове повернення позики, сплати процентів та пені залишена відповідачем без задоволення, позивач у березні 2019 року звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 19 липня 2018 року, що утворилася станом на 28 березня 2019 року, в розмірі 713 762, 17 грн., яка складається із 647 443, 80 грн. заборгованості за позикою, 60 868, 98 грн. заборгованості по процентам за користування позикою за період з 19 липня 2018 року по 28 березня 2019 року, 5 449, 39 грн. пені за прострочення сплати процентів за користування позикою за період з 29 серпня 2018 року по 28 березня 2019 року.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у сумі 634 722, 17 грн., з яких: 575 747, 71 грн. заборгованість по позиці, 54 128, 52 грн. заборгованість по процентам за час користування позикою, 4 845, 94 грн. пеня. Вирішено питання розподілу судових витрат. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року без змін.

Постановою Верховного Суду від 27 серпня 2020 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року змінено в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 ча процентів за користування позикою та пені, зменшивши розмір стягуваної суми процентів із 54 128, 52 грн. до 51 891, 59 грн. та зменшено розмір стягуваної суми пені із 4 845, 94 грн. до 4 479, 39 грн. Загальний розмір стягнутої із ОСОБА_4 на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року заборгованості за договором позики від 19 липня 2018 року зменшено із 634 722, 17 грн. до 632 118, 69 грн. Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року змінено в частині розподілу судових витрат, зменшено розмір судових витрат, які підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , із 8 125, 75 грн. до 1 770 грн. В іншій частині рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року залишено без змін. Сплачений ОСОБА_1 судовий збір у сумі 6 316, 79 грн. компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77, ч 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судовим рішенням стягнуто усю суму заборгованості за договором позики достроково, чим змінено порядок, умови і строк дії договору та вважається, що строк виконання договору в повному обсязі настав.

Таким чином кредитор згідно вимог частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання договору та після цього має право лише на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, пені, передбачених договором.

Оскільки кредитор використав право вимагати дострокового повернення усієї суми позики, то з цього часу настав строк виконання договору в повному обсязі і право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за договором, а також неустойки (пені), обумовленої цим договором, припинилося.

У даному випадку положення абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Посилання позивача на положення пунктів 1.2., 1.2.1., 1.2.2., 1.2.3., 7.1., 7.1.1. договору позики є безпідставними, оскільки умовами договору, в тому числі вказаними пунктами, не обумовлена умова нарахування і сплати процентів, передбачених договором за користування позикою після закінчення строку договору позики.

В даному випадку позивач на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування позикою, а також неустойки. Отже, строк кредитування відповідача є таким, що закінчився 20.03.2019 року (що встановлено постановою Верховного Суду від 27 серпня 2020 року), як і його право законно користуватися позиченими коштами, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, яка нарахована на прострочену суму позики, за період з 21.03.2019 року по 30.06.2020 року у розмірі 207 221,85 грн.; пені, яка нарахована на прострочені проценти, за період з 29.03.2019 року по 30.06.2020 року у розмірі 19 054,73 грн.; заборгованості по процентам за час користування позикою за період з 29.04.2019 року по 30.06.2020 року у розмірі 108 272,12 грн., є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

В охоронних/спірних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно позовних вимог та доданого до позовної заяви розрахунку, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати на прострочену суму позики за період з 01.04.2019 року по 30.06.2020 року та 3% річних від простроченої суми позики за період з 21.03.2019 року по 30.06.2020 року, використовуючи для розрахунку суму боргу у розмірі 575 747,71 грн. (розмір заборгованості по позиці згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.09.2019 року).

Згідно довідки Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 30.09.2020 року за № 34/82428 встановлено, що на виконанні дійсно перебуває виконавчий лист Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 185/2918/19 від 11.03.2020 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 634 722,17 грн. та судових витрат у розмірі 8 125,75 грн., а всього 642 847,92 грн. Протягом примусового виконання на користь стягувача ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти у розмірі 851,14 грн. в рахунок погашення заборгованості.

Таким чином, заборгованість по позиці складає 574 896,57 грн. (575 747,71 грн. 851,14 грн. = 574 896,57 грн.).

У зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання за договором позики від 19 липня 2018 року, відповідач повинен сплати позивачу за період з 01.04.2019 року по 30.06.2020 року інфляційні втрати на суму позики (574 896,57 грн.) у розмірі 20 931,43 грн., три відсотки річних за період з 21.03.2019 року по 30.06.2020 року у сумі 22 112,68 грн., виходячи з наступного.

Індекс інфляції з квітня 2019 року по червень 2020 року складає: 101,00%*100,70%*99,50%*99,40%*99,70%*100,70%*100,70%*100,10%*99,80%100,20%*99,70%*100,80%*100,80%*100,30%*100,20% = 103,641%.

Інфляційні нарахування = (сума боргу) * (індекс інфляції)/100% - (сума боргу), де (сума боргу) сума простроченого боргу, (індекс інфляції) добуток щомісячних індексів за відповідний період.

Інфляційні за період з 01.04.2019 року по 30.06.2020 року (розраховані на прострочену суму позики у розмірі 574 896,57 грн.) складають 20 931,43 грн. з розрахунку: (574 896,57 грн.) * (103,641%)/100% - (574 896,57 грн.) = 20 931,43 грн.

Три відсотки річних розраховуються за формулою: (проценти) = (сума боргу) * (процентна ставка)/100%/365 днів * (кількість днів), де: (сума боргу) сума простроченого боргу, (процентна ставка) проценти річних, (кількість днів) різниця між датою розрахунку та датою виникнення прострочення зобов`язання.

Три відсотки річних за період з 21.03.2019 року по 30.06.2020 року (розраховані на прострочену суму позики у розмірі 574 896,57 грн.) складають 22 112,68 грн. з розрахунку: 574 896,57 грн. * 3%/100%/365 днів*468 днів = 22 112,68 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , у зв`язку із невиконанням грошового зобов`язання за договором позики від 19 липня 2018 року, 43 044,11 грн.: 20 931,43 грн. (інфляційні) + 22 112,68 грн. (річні) = 43 044,11 грн.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , у зв`язку із невиконанням грошового зобов`язання за договором позики від 19 липня 2018 року за період з 01.04.2019 року по 30.06.2020 року інфляційні втрати на суму позики у розмірі 20 931 (двадцять тисяч дев`ятсот тридцять одна) грн. 43 коп., три відсотки річних у сумі 22 112 (двадцять дві тисячі сто дванадцять) грн. 68 коп., а всього 43 044 (сорок три тисячі сорок чотири) грн. 11 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , понесені судові витрати по справі, а саме суму сплаченого судового збору у розмірі 430 (чотириста тридцять) грн. 44 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 жовтня 2020 року.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Суддя В.М. Бондаренко