РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Прохоренко В.В.,

секретар Фетісової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну черговості права на спадкування.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що він з 18.05.1984 року зареєстрований тп постійно проживав однією смією з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , де й проживає по теперішній час.

Житловий будинок за даною адресою належав на праві власності ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 27.12.1983 р. № 116.

ОСОБА_3 була інвалідом другої групи. З 1991 р. хворіла та перебувала на обліку в поліклініці комунального некомерційного підприємства «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних» з діагнозом розсіяний енцефаломієліт з нижнім парапарезом, тазовими порушеннями по типу неутримання сечі, бульбарними порушеннями, судиною дисциркуляціею, астено-невротичним синдромом, вестибуло атактичним синдромом вираженого ступеня, зниженням когнітивних функцій.

Через захворюванням ОСОБА_3 була недієздатною і з 2007 р взагалі втратила здатність обслуговувати себе, а саме здатність до виконання елементарних дій таких, як вмивання, одягання, взування, контроль за актами сечовиділення та дефекації, прийняття ванни, душу, користування туалетом, харчування, користування посудом та побутовою технікою, тому потребувала постійного стороннього догляду.

Оскільки ОСОБА_3 перебувала у безпорадному стані він постійно піклувався про неї та надавав необхідну допомогу, а саме: одягав, взував, прав білизну, прибирав у будинку та на присадибній ділянці, купував ліки і продукти харчування, готував їжу, годував ОСОБА_3 , оплачував витрати за житлово-комунальні послуги, допомагав приймати душ, користуватись туалетом та інше.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

27.02.2018 р він звернувся до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Крім нього, з заявою про прийняття спадщини звернулася донька померлої - ОСОБА_2 .

Відповідно до листа державного нотаріуса Карпової Н.М. від 27.02.2018 р. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю рішення суду про встановлення юридичного факту його проживання зі спадкодавцем однією сімєю та наявності спадкоємця першої черги законом.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17.02.2020 р. встановлено факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 в період 01.01.2004 р по ІНФОРМАЦІЯ_2 Рішення набрало законної сили.

На підставі ст.ст. 1258, 1259, 1261, 1264 ЦК України просив суд визначти за ним спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на спадкування разом зі спадкодавцем першої черги за законом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність позовні вимоги підтримали просили суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, обставини зазначені в позовній заяві підтримала.

Враховуючи подані заяви та належне повідомлення сторін про дату, час та місце судового засідання суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується актовим записом №83, складеним Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав останній на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право приватної власності на житловий будинок від 27.12.1983 року.

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №51065475 від 27.02.2018 року вбачається, що Третьою Херсонською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

З матеріалів спадкової справи №84/2018, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулися: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - донька померлої.

Листом №353/02-14 від 27.02.2018 року державного нотаріуса Карпової Н.М., відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , рекомендовано звернутися з заявою до суду про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17.02.2020 р. встановлено факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 в період 01.01.2004 р по ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

У відповідності до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами першою та другою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України).

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як одержання права на спадкування наступною чергою (частина друга статті 1258 ЦК України) та зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом. Одержання права на спадкування наступною чергою стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом в межах певної черги впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 755/8930/18 (провадження № 61-14692св18) та від 26 вересня 2019 року у справі № 521/6358/17 (провадження № 61-11757св19), які суд у відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначав, що ОСОБА_3 була у безпорадному стані, потребувала стороннього догляду та допомоги, а він піклувався про неї та матеріально забезпечував.

Безпорадний стан - стан, при якому людина не може самостійно приймати активні заходи, що забезпечують її існування або оберігають її життя, здоров`я та гідність. Безпорадність може бути обумовлена фізіологічними причинами або може супроводжуватися патологічним процесами або бути їх наслідком (при психічних і нервових захворюваннях, при важких захворюваннях, що супроводжуються різкою фізичною слабкістю).

Безпорадний стан можливо та необхідно доказувати відповідними доказами, у тому числі записами в медичних документах.

Так, згідно із випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 , виданої КП «Херсонська міська клінічна лікарня ім.. А. і О. Тропіних» та довідки 01-7/1305-4 від 09.07.2020 року, виданої КП «Херсонська міська клінічна лікарня ім.. А. і О. Тропіних» , ОСОБА_3 була інвалідом другої групи та перебувала на обліку в КП «Херсонська міська клінічна лікарня ім.. А. і О. Тропіних» з діагнозом розсіяний енцефаломієліт з нижнім парапарезом, тазовими порушеннями по типу неутримання сечі, бульбарними порушеннями, судиною дисциркуляцією, астено-невротичним синдромом, вестибуло атактичним синдромом вираженого ступеня, зниженням когнітивних функцій.

Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються у заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено та визнано відповідачем, що ОСОБА_1 , проживаючи з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та надавав їй допомогу у приготуванні їжі, і остання потребувала такої допомоги, оскільки була обмежена у русі і самостійному догляді через стан здоров`я, суд дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених частиною другою статті 1259 ЦК України, для зміни черговості права на спадкування та визнання за ОСОБА_1 як спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 права на спадкування за законом разом із спадкоємцем першої черги ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, ст.ст. 1259, 1258,1261, 1264 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 права на спадкування за законом разом із спадкоємцем першої черги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до для початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області

Суддя В.В. Прохоренко