Справа № 524/8012/19
Провадження №2/524/734/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2019 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 коштів на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Вказувала, що проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає.

Ухвалою судді від 25 листопада 2019року було відкрито провадження у справі, визначено та залучено сторін у справі, призначено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження (а.с.19).

Ухвалою суду від 19 грудня 2019 року визнано підготовку справи закінченою, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с.26).

Ухвалою суду від 11 лютого 2020 року роз`єднано позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення коштів (аліментів) на утримання малолітньої дитини у самостійні провадження (а.с.39).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач з позовом погодився, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини, про що сторони надали письмові заяви (а.с. 31,32).

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Судом достовірно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 31 жовтня 2015 року, актовий запис № 1124.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва пронародження серії НОМЕР_2 , виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області від29 березня 2016 року .

Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Сторонами не заперечується факт проживання і перебування дитини сторін з матір`ю та перебування на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги позивачеві на утримання дитини не надає.

За ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч. 1 ст. 183 згаданого Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 183 Сімейного Кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України 1996 р., діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Достатність рівня забезпечення дитини оцінюється виходячи з участі в цьому обох батьків, частка яких є рівноцінною.

Відповідач не надав суду жодних належних і допустимих, безспірних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини.

На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також враховуючи матеріальне становище позивача, відповідача, який погодився з позовом у повному обсязі, а звідси має можливість надання належної і достатньої матеріальної допомоги позивачеві на утримання дитини, недопущення погіршення матеріального становища позивача і малолітньої дитини, їх рівні права на одержання матеріальної допомоги, та одночасно від відповідача як батька дитини, що мають істотне значення, суд вважає за необхідне задовольнити позов.

Тому, суд, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, рівності обов`язку батьків щодо їх утримання, наявності фактичної домовленості сторін щодо розміру аліментів, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача коштів на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 листопада 2019 року до досягнення дитиною повноліття, а також на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. станом на день подання позову.

Крім того, суд враховує, що випадків, передбачених статтею 184 Сімейного Кодексу України щодо зменшення відсотку прожиткового мінімуму для дитини не встановлено.

Відповідно ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 184, 196, 198-201 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 141, 142, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 листопада 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення сум платежу за один місяць виконати негайно.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти діб з дня проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: