Справа № 510/1497/20
Провадження № 2/510/1190/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 листопада 2020 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання, які призначалися на 14.09.2020р., 02.11.2020 р., будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Відзиву на позов не надав.

Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі.

Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Позивачка проти заочного розгляду справи не заперечувала.

В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копії паспортів сторін із відміткою про шлюб; свідоцтво про шлюб сторін; копії свідоцтв про народження дітей - доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей.

Як зазначила позивачка, вони - сторони у справі, 16.05.2008р. зареєстрували між собою шлюб. Подружнє життя не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. З приводу непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства між сторонами тривалий час виникали суперечки, сварки, у зв`язку із чим поступово втратилися почуття любові та поваги. Фактично сторони припинили шлюбні відносини, з березня 2020р. подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо, сумісного господарства не ведуть. Відповідач переїхав мешкати до своїх батьків, в даний час на території України не знаходиться,оскільки виїхав до іншої країни на заробітки. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які з моменту розпаду сім`ї мешкають із матір`ю. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивачка наполягає на його розірванні.

Крім того, позивачка пред`явила позовні вимоги і про стягнення аліментів, якими просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час поточного стягнення з відповідача щомісячно до досягнення повноліття доньками. Як зазначила позивачка, відповідач є батьком дітей, після розпаду сім`ї сторони будь-яких стосунків не підтримують, мешкають окремо. Відповідач матеріально доньок не забезпечує, хоча згідно із законом, як батько, зобов`язаний це робити. В даний час діти знаходяться на утриманні позивачки, мешкають разом із нею. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньок не надає, тому виникла необхідність у стягненні їх у примусовому порядку. Позивачка займається вихованням дітей, їхнім утриманням, вважає, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання доньок у вищевказаному розмірі щомісячно.

Вивчивши матеріали справи, надані суду документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивачки про розірвання шлюбу суд прийшов до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим

прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У пред`явлених позовних вимогах позивачкою не заявлені вимоги про зміну її прізвища на дошлюбне.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З урахуванням вищенаведених положень законодавства, суд вважає вимоги позивачки про розірвання шлюбу обґрунтованими, такими, що відповідають дійсності та волі кожного з подружжя і приймає рішення про розірвання шлюбу між сторонами.

Стосовно вимог про стягнення аліментів з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей, суд зазначає наступне.

Як було встановлено в судовому засіданні, неповнолітні діти - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилися у шлюбі сторін, їхнім батьком зареєстрований ОСОБА_2 , відповідач у справі. Після розпаду сім`ї неповнолітні діти проживають разом з позивачкою. Відповідач проживає окремо від позивачки та дітей. Як стверджує позивачка, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей офіційно не надає, діти знаходяться на її утриманні .

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Ч. 3 ст. 181 СК України передбачена можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, участь в утриманні своїх дітей у примусовому порядку за ним не закріплена, при цьому домовленість між позивачкою та відповідачем про добровільну сплату аліментів на утримання дітей відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно у примусовому порядку стягнути аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вищевказаних вимог позивачка звернулася до суду і просила стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час поточного стягнення з відповідача на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття доньками.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, оцінюючи матеріальний стан сторін (відомості про роботу відповідача суду не відомі, позивачка - працює неофіційно), їх сімейний стан (відповідач мешкає окремо від дітей, дітей від іншого шлюбу не має; позивачка мешкає разом із дітьми, які потребують догляду, опіки, являються дітьми шкільного віку), суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх доньок аліменти в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час поточного стягнення з відповідача на кожну дитину щомісячно до досягнення доньками повноліття.

При цьому, на підставі ч. 1 ст. 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 13 серпня 2020 року. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76 - 81, 141, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-289, 354, 355, 430 ЦПК України, ст. ст. 51, 56, 110-112, 113, 114, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16.05.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 43, що мають двоє неповнолітніх дітей, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м.Рені Одеської області (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 29.06.2004р. Ренійським РВ УМВС України в Одеській області) на користь ОСОБА_1 (КФОПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час поточного стягнення аліментів з відповідача щомісячно, починаючи з 13.08.2020р. до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до досягнення донькою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м.Рені Одеської області (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 29.06.2004р. Ренійським РВ УМВС України в Одеській області) на користь ОСОБА_1 (КФОПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час поточного стягнення аліментів з відповідача щомісячно, починаючи з 13.08.2020р. до ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до досягнення донькою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м.Рені Одеської області (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 29.06.2004р. Ренійським РВ УМВС України в Одеській області) на користь ОСОБА_1 (КФОПП НОМЕР_2 ) 840 грн. 80 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 840 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави.

Згідно із ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей - доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць, а саме в загальному розмірі 2318 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду в загальному порядку.

Суддя В.І. Дудник