РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.,

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2019 року до Рівненського міського суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба - ОСОБА_5 . Вказує, що після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані по АДРЕСА_1 . Спадкоємцем даного спадкового майна є він, онук спадкодавця - як спадкоємець першої черги за правом представлення після смерті свого батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що його баба на день смерті постійно проживала та була зареєстрована у будинку по АДРЕСА_1 . Вказує, що він фактично тривалий час проживав разом із нею без реєстрації у зазначеному будинку. Його баба була похилого віку і не справлялась із домогосподарством самотужки, він здійснював щоденний догляд за нею, допомагав їй у побуті, купував їй продукти харчування та ліки, підтримував будинок та подвір`я в належному стані.Зазначає, що крім нього є також його рідний брат ОСОБА_3 , однак він наміру приймати спадщину після смерті баби не має, на час відкриття спадщини разом із спадкодавицею не проживав, із заявою про прийняття спадщини після смерті баби до нотаріальної контори не звертався. Також в нього є двоюрідні брат та сестра (по батьковій родинній лінії) - ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , які вже тривалий час (більше 20-ти років) проживають в Португалії та наміру приймати спадщину після смерті баби не мають, на час відкриття спадщини разом із спадкодавицею не проживали, із заявою про прийняття спадщини після смерті баби до нотаріальної контори не зверталися. Будь-які інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні. Він протягом тривалого часу проживав разом із бабусею фактично, без реєстрації, проживає там і досі. З огляду на певну сукупність об`єктивних причин, він не здійснював перереєстрацію свого місця проживання, тому приватний нотаріус відмовив у прийнятті його заяви про прийняття спадщини після смерті баби, мотивуючи це неможливістю встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем та пропуском строку для прийняття спадщини. В зв`язку з цим він звертається до суду із даним позовом.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав,та не заперечував проти їх задоволення.

Від відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_4 надійшли заяви, в яких вони вказали, що позовні вимоги визнаю та не заперечують проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, які підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем даного спадкового майна є онук спадкодавця - ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за правом представлення після смерті свого батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дали суду показання, що позивач проживав та проживає за адресою по АДРЕСА_1 . Вказали, що він доглядав свою бабу до її смерті.

На підставі ч. 3, 5ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Метою звернення позивача до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3ст. 1268 ЦК України.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.1221ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З положень ч. 2ст. 1120 ЦК Україничасом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки позивач, як спадкоємець за законом постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину.

На підставі викладено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовільнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 у будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , проживає за адресою АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків _______________.

Відповідач ОСОБА_4 , місце проживання Португалія.

Відповідач ОСОБА_4 , місце проживання Португалія.

Повний текст рішення виготовлено 10 лютого 2020 року.

Суддя С.П. Харечко