Справа № 465/3194/18 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/2083/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Крайник Н.П., Шеремети Н.О.

при секретарі Матяш С.І.

з участю позивача ОСОБА_1 , представників відповідача Олійник Л.В.,Чайка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на рішення Франківського районного суду міста Львова від 25 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», за участю третьої особи ОСББ «24 Меридіан» про зобов`язання здійснити перерахунок по особовому рахунку № НОМЕР_1 виходячи з об`ємів фактично наданих послуг за останній рік, з моменту пред`явлення позову, зарахувати надміру сплачені кошти в рахунок майбутніх платежів та стягнути судові витрати,-

В С Т А Н О В И В :

В травні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, який в подальшому уточнила до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про зобов`язання здійснити перерахунок нарахувань по особовому рахунку № НОМЕР_1 виходячи з об`ємів фактично наданих послуг за останній рік, з моменту пред`явлення позову та стягнути судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона проживає у АДРЕСА_1 є пенсіонеркою, особою з інвалідністю 3 групи постійно, вчасно оплачує всі комунальні послуги і їй була надана субсидія в сумі 1443 грн. Вона проживає в 2-х кімнатній квартирі площею 64,2 кв.м., за теплову енергію опалення їй завжди приходила сума з нарахуванням в опалювальний сезон 3735 грн. на цю суму була надана субсидія в розмірі 1443 грн.

У зв"язку із цим, вона неодноразово зверталась до «Львівтеплоенерго» з проханням встановити тепловий лічильник, однак жодних відповідей їй не надходило.

У відділі збуту теплоенергії їй повідомили про те, що така ситуація сталася через те, що в її будинку (блоці Б) залишилось лише три квартири, в яких немає встановленого квартирного лічильника тепла і все нерозподілене тепло (різниця між показами будинкового, квартирних лічильників та нарахування на місця загального користування) розподіляється між трьома квартирами з 137 квартир блоку.

В січні 2018 року в її квартирі встановлений тепловий лічильник, працівники «Львівтеплоенерго» при встановленні лічильника повинні були опломбувати та скласти відповідний акт. Це було зроблено 20 лютого 2018р.

В жовтні 2017 року (за 21 день, коли температура вище нуля) її квартира «спожила» згідно їхніх даних 0,14816 ГКал., в листопаді вже 2,88337 ГКал., а в грудні 8,10082 ГКал. Більш того, в грудні 2017 року проведено перерахунок на суму 10505,6 грн., що становить ще близько 8,71 ГКал.

Проживаючи за даною адресою вона ретельно ставиться до своїх зобов`язань щодо сплати комунальних платежів. Тому заборгованостей по оплаті за центральне опалення у неї раніше не було.

Станом на листопад 2017 року жодних заборгованостей немає, що підтверджується квитанціями, які надавав їй, як підставу для оплати відповідач, проте з грудня місяця 2017 року в неї виник необґрунтований борг за опалення (за місця загального користування).

Починаючи з жовтня 2017 року до неї приходять квитанції за спожиті послуги теплопостачання, дещо більші ніж за минулий опалювальний сезон.

Відтак, її необґрунтований борг становить 42999 грн. Із цих підстав просить позов задовольнити.

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 25 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», за участю третьої особи ОСББ "24 Меридіан" про зобов`язання здійснити перерахунок нарахувань по особистому рахунку № НОМЕР_1 виходячи з об`ємів фактично наданих послуг за останній рік, з моменту пред`явлення позову, зарахувати надміру сплачені кошти в рахунок майбутніх платежів та стягнути судові витрати - задоволено.

Зобов"язано Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго" здійснити перерахунок нарахувань по особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 виходячи із об"ємів фактично наданих послуг за останній рік з моменту подачі позову, тобто з 31.05.2018 року.

Стягнуто із Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» () на користь ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 704 ( сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду оскаржив відповідач - Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго». Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що відповідач неправомірно нарахував витрати теплової енергії на опалення місць загального користування за адресою: АДРЕСА_1 за опалювальний період з жовтня по грудень 2017, а також, що станом на листопад 2017 року жодних заборгованостей за позивачем немає. Звертає увагу на відсутність доказів щодо неналежного надання послуги з центрального опалення з сторони відповідача або відсутністю опалення місць загального користування

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Франківського районного суду міста Львова від 25 червня 2020 року та постановити нове про відмову в задоволенні позову. Також просить стягнути на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» судові витрати в сумі 1261,20 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника на підтримання доводів апеляційної скарги та пояснення позивача на спростування доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд виходив з тих обставин, що дії Львівського міського комунального підприємства " Львівтеплоенерго" щодо нарахування позивачці витрат теплової енергії на опалення з місць загального користування за адресою: АДРЕСА_1 , за опалювальний період з жовтня 2017 року по грудень 2017 року (включно) є неправомірними, а отже порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання здійснити їй перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування за період з жовтня 2017 року по грудень 2017 року (включно) виходячи із об"ємів фактично наданих послуг за останній рік.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

До комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до Закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону, в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових, відходів); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та будинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального асистування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; послуги з ремонту приміщень, линків, споруд; та інші послуги.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасної та відповідної якості житлово-комунальні згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком виконавця є надання таких послуг вчасно та відповідної якості, цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.З ст. 20 цього Закону бов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або Законом.

За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації та фактично отриману теплову енергію.

Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово- комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки , встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Позивач не оспорює якість та обсяг наданими відповідачем послуг із постачання теплової енергії, разом з тим вказує, що послуги із теплопотачання на сходовій клітці та в інших місцях загального користування відсутні, однак будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження останнього не представляє.

Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359.

Розрахунки кількості та вартості послуг з центрального опалення проводяться відповідно до вимог Постанови КМУ від 21.07.2005 №630 та Наказу Міністерства будівництва та архітектури від 31.10.2006 №356 «Про затвердження методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення».

Пунктом 2.1.3 вищезгаданої методики передбачено, якщо системою будинкового обліку не передбачено окремого обліку теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, але передбачено теплолічильники в кожного споживача та загальнобудинковий комерційний облік теплоти, кількість теплової енергії на опалення МЗК з урахуванням утрат розподільчими внутрішньобудинковими трубопроводами опалення визначається як різниця між кількістю теплової енергії на опалення будинку та загальною кількістю теплової енергії на опалення всіх інших приміщень.

Житловий будинок АДРЕСА_2 обладнано індивідуальним тепловим пунктом (ІТЕП) з вузлом обліку теплової енергії на опалення та гаряче водопостачання. Відповідно, кількість теплової енергії, спожитої даним житловим будинком для потреб опалення та гарячого водопостачання розраховуються згідно показів приладів обліку.

З метою коректного розподілу теплової енергії, спожитої за показами загально-будинкового приладу обліку між квартирами, які обладнано приладами обліку теплової енергії, квартирами, які не обладнано приладами обліку теплової енергії та місцями загального користування (МЗК) з урахуванням втрат у розподільчих внутрішньобудинкових мережах, ОСББ «24 Меридіан» виготовило та подало в ЛМКП «Львівтеплоенерго» відкоректований опитувальний лист споживача теплової енергії, в якому чітко зазначено максимальне теплове навантаження на опалення МЗК та на витрати теплової енергії у внутрішньо будинкових системах опалення та гарячого водопостачання.

Оскільки відповідач надає послуги мешканцям житлового будинку АДРЕСА_2 , з опалення місць загального користування, в тому числі і позивачу, факт ненадання таких послуг на підтверджено належними та допустимими доказами, ЛМКП «Львівтеплоенерго» вправі нараховувати плату відповідачу за надання таких послуг на підставі методики з врахування граничного розміру.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підставі для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , в зв`язку з чим наявні підстави для скасування рішення Франківського районного суду міста Львова від 25 червня 2020 року та ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» задовольнити.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 25 червня 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», за участю третьої особи ОСББ «24 Меридіан» про зобов`язання здійснити перерахунок по особовому рахунку № НОМЕР_1 виходячи з об`ємів фактично наданих послуг за останній рік, з моменту пред`явлення позову, зарахувати надміру сплачені кошти в рахунок майбутніх платежів та стягнути судові витрати - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» () судові витрати в розмірі 1261,20 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2020 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Н.О. Шеремета