ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9185/20 Справа № 201/2224/20 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

02 листопада 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Красвітної Т.П. ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2020 року по справі за заявою ОСОБА_1 про витребування доказів по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Міністерства освіти і науки України про стягнення боргу по зарплаті за 2015 рік у розмірі двох державних гарантій, встановлення наявності певного тексту в наказі

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2020 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про витребування доказів по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Міністерства освіти і науки України про стягнення боргу по зарплаті за 2015 рік у розмірі двох державних гарантій, встановлення наявності певного тексту в наказі.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду від 15 вересня 2020 року про залишення без задоволення заяви про витребування доказів, судом встановлено, що вона не може бути прийнята до розгляду в апеляційній інстанції, з наступних підстав.

Статтею 353 ЦПК України встановлено, що окремо від рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції.

Зі змісту вказаної статті не вбачається, що ухвала суду першої інстанції щодо відмови у витребуванні доказів може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів.

Підстави та порядок забезпечення доказів визначено статтею 116 ЦПК України.

Однак, інститути забезпечення доказів та витребування доказів не є тотожними. Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті в майбутньому. Водночас, витребування доказів, відповідно до статті 84 ЦПК України, застосовується у разі неможливості самостійного подання доказів учасником справи.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 28 жовтня 2019 року, справа № 490/815/19, провадження № 61-18427ск19.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду, зокрема з клопотанням про витребування доказів у порядку, визначеному статтею 84 ЦПК України. ОСОБА_1 заяву про забезпечення доказів у порядку, передбаченому статтями 116, 117 ЦПК України, не подавала.

Із оскаржуваної ухвали вбачається, що судом розглянуто, зокрема, клопотання про витребування доказів в порядку ст.84 ЦПК України. Натомість, питання щодо забезпечення доказів позивачем перед судом першої інстанції не ставилось та судом не розглядалось.

Частиною 5 статті 357 ЦПК України передбачено перелік підстав, за якими апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

Зокрема, пунктом 4 частини 5 статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, зокрема, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Згідно з ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті б Конвенції якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (VOLOVIKv. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 зроблено висновок, що тлумачення права на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції має відбуватися з урахуванням можливості чи неможливості поновити свої права особою, яка подала апеляційну скаргу, в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду.

Також, висновку про те, що ухвала про відмову у витребуванні доказів не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року у справі № 761/29385/17, провадження № 61-48680св18.

За таких обставин, наявні підстави для повернення ОСОБА_1 апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2020 року по справі за заявою ОСОБА_1 про витребування доказів по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Міністерства освіти і науки України про стягнення боргу по зарплаті за 2015 рік у розмірі двох державних гарантій, встановлення наявності певного тексту в наказі- повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Суддя Т.П.Красвітна