Справа № 509/641/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряки Г.М.

представниці позивачок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Терехової В.М.

відповідача ОСОБА_3 та його представника адвоката Батуріна С.Є.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні, в залі суду в смт. Овідіополь, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , як в своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Державного реєстратора «Аґенція з державної реєстрації» Одеської області Дунай Христини Борисівни, 3-тя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Державний реєстратор Молодіжненської с/р Овідіопольського району Одеської області Бардаков Є.В. про скасування рішення суб`єкта владних повноважень про реєстрацію права власності, внесення запису про скасування права власності, зобов`язання знесення самочинно збудованого нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ :

10 лютого 2020 року, представниця позивачів адвокат Глушковська А.О., звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, яку в подальшому збільшила інша представниця позивачок адвокат Терехова В.М., та в останній редакції якої від 23.04.2020 року, просила суд, скасувати рішення державного реєстратора ДП «Агенція з державної реєстрації» Одеської області Дунай Х.Б. про реєстрацію права власності за відповідачем ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 32765400 від 06.08.2019 року, внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування права власності ОСОБА_3 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 32765400 від 06.08.2019 року, зобов`язати ОСОБА_3 знести самочинно збудований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати покласти на відповідача.

06.10.2020 р. від відповідача по справі ОСОБА_3 до суду надійшла письмова заява про закриття провадження по справі, яка мотивована тим, що позовні вимоги щодо скасування рішення державного реєстратора ДП «Агенція з державної реєстрації» Одеської області Дунай Х.Б. про реєстрацію права власності за відповідачем ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 32765400 від 06.08.2019 року та внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування права власності ОСОБА_3 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 32765400 від 06.08.2019 року належить розглядати за нормами КАСУ, а тому вказаний спір в цій частині є публічно-правовим спором, який належить до предметної юрисдикції адміністративних судів з посиланням на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 522/5487/17, якою було вказано, що визначальним критерієм віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є наявність стороною у справі суб`єкта владних повноважень та виконання ним у спірних відносинах управлінських функцій, яким є Державний реєстратор «Аґенція з державної реєстрації» Одеської області Дунай Х.Б.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 , як в своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 та його представник адвокат Батурін С.Є. підтримали свою заяву і проти задоволення якої заперечувала представниця позивачок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Терехова В.М., вважаючи, що вказаний спір належить розглядати за нормами ЦПК України.

Державний реєстратор «Аґенція з державної реєстрації» Одеської області Дунай Х.Б. та 3-тя особа без самостійних вимог на предмет спору : Державний реєстратор Молодіжненської с/р Овідіопольського району Одеської області Бардаков Є.В. в підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали позову, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1 та 2 статті 5 ЦПК України передбачено - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У відповідності зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Частинами 1 та 2 статті 200 ЦПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу зокрема, про закриття провадження у справі.

Пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Спором адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС Україниюрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» - означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Наведене узгоджується і з положеннями ст.ст. 2,4,19 чинного КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

При чому, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції - є суть (зміст, характер) спору, у зв`язку з чим, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАСУ - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 2,7 частини 1 статті 4 КАСУ визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАСУ передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частина 3 статті 19 КАСУ встановлює - адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Статтею 20 КАСУ наведений вичерпний перелік адміністративних справ, які підсудні (підвідомчі) місцевим загальним судам як адміністративним судам, серед яких відсутні спори фізичних із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, в даному випадку суб`єкт владних повноважень (управлінських функцій) Державний реєстратор Молодіжненської с/р Овідіопольського району Одеської області Бардаков Є.В., рішення якого оскаржується позивачками, а також зобов`язання суб`єкту владних повноважень (управлінських функцій) Державного реєстратора Молодіжненської с/р Овідіопольського району Одеської області Бардакова Є.В. внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування права власності ОСОБА_3 на спірний житловий будинок, у зв`язку з чим, на думку суду, даний спір належить розглядати за нормами КАСУ і він підсудний (підвідомчий) ООАС.

В рішенні Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп (справа 3/35-313) передбачено, що за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Право на захист це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, правові акти індивідуальної дії своїми приписами мають породжувати (породжують) права і обов`язки конкретних осіб, на яких спрямована їх дія.

У такому випадку реалізується компетенція видавця цього акту як суб`єкта владних повноважень, уповноваженого управляти поведінкою іншого суб`єкта, а відповідно інший суб`єкт зобов`язаний виконувати його вимоги та приписи.

Тобто, відмінною ознакою дій суб`єкта владних повноважень є наявність в них змісту управління особою, здійснення щодо неї влади, шляхом впливу на її права і обов`язки.

Наведені висновки, узгоджуються з позицією Верховного Суду України, викладеною в листі від 26 грудня 2005 року № 3.2.-2005 (Науковий висновок від 12.02.2016 р. з висловленням правової позиції щодо юрисдикції справи № 800/362/15 за позовом ОСОБА_5 до Верховної Ради України).

Зі змісту збільшеного позову вбачається, що представниця позивачок - висуває конкретні претензії стосовно неправомірних дій (рішення) та зобов`язання вчинення певних дій державного реєстратора ДП «Аґенція з державної реєстрації» Одеської області ОСОБА_6 при вчинені нею неправомірних реєстраційних дій, тобто дій державного реєстратора як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, що свідчить про публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо скасування неправомірного рішення державного реєстратора ДП «Агенція з державної реєстрації» Одеської області Дунай Х.Б., як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями про реєстрацію права власності за відповідачем ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 32765400 від 06.08.2019 року та зобов`язання внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування права власності ОСОБА_3 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 32765400 від 06.08.2019 року підлягають розглядові в порядку адміністративного судочинства і повинні розглядатися за нормами КАСУ Одеським окружним адміністративним судом, з огляду на те, що судовому розгляду в порядку ЦПК України вони не підлягають.

Ухвалою Овідіопольського райсуду Одеської області від 12.05.2020 р. була частково задоволена заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову з забороною ОСОБА_3 та іншим фізичним та юридичним особам виконувати будівельні роботи з будівництва та реконструкції будинку на земельній ділянці № :02:008:0305 за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті з повідомленням Управління Державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області, Управління архітектури і містобудування Одеської міської ради про наявність заборони щодо виконання будівельних робіт за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , забороною Управлінню Державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області, Управління архітектури і містобудування Одеської міської ради реєструвати декларацію про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації за адресою: АДРЕСА_1 та забороною Державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським районним у м. Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти наступні реєстраційні дії : державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, відкриття/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав, зміни до таких записів щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Частинами 9,10 статті 158 ЦПК України передбачено, що у випадку закриття провадження у справі, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Враховуючи, що вищевказані заходи забезпечення позову були застосовані ухвалою суду від 12.05.2020 р. після та для забезпечення заяви (позову) про збільшення позовних вимог в редакції позову від 23.04.2020 р., суд вважає, що вказані заходи забезпечення позову слід скасувати на підставі ч.ч. 9,10 ст. 158 ЦПК України, у зв`язку закриттям провадження в частині позовних вимог щодо скасування рішення суб`єкта владних повноважень про реєстрацію права власності, внесення запису про скасування права власності.

Керуючись ст.ст. 158,255 ЦПК України, ст.ст. 2,4,19,20 КАСУ, суд, -

УХВАЛИВ :

1.Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , як в своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Державного реєстратора «Аґенція з державної реєстрації» Одеської області Дунай Христини Борисівни, 3-тя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Державний реєстратор Молодіжненської с/р Овідіопольського району Одеської області Бардаков Є.В. про скасування рішення суб`єкта владних повноважень про реєстрацію права власності, внесення запису про скасування права власності, зобов`язання знесення самочинно збудованого нерухомого майна закрити, роз`яснивши позивачкам, що розгляд вказаних вимог належить розглядати за нормами КАСУ в порядку адміністративного судочинства Одеським окружним адміністративним судом ;

2.Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Овідіопольського райсуду від 12.05.2020 р. у виді заборони ОСОБА_3 , та іншим фізичним та юридичним особам виконувати будівельні роботи з будівництва та реконструкції будинку на земельній ділянці № :02:008:0305 за адресою : АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті з повідомленням Управління Державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області, Управління архітектури і містобудування Одеської міської ради про наявність заборони щодо виконання будівельних робіт за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , забороною Управлінню Державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області, Управління архітектури і містобудування Одеської міської ради реєструвати декларацію про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації за адресою: АДРЕСА_1 та забороною Державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським районним у м. Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти наступні реєстраційні дії : державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, відкриття/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав, зміни до таких записів щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

.

Суддя Д.М. Гандзій