Справа № 159/2543/20 Головуючий у 1 інстанції: Денисюк Т. В.
Провадження № 22-ц/802/938/20 Категорія: 70 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила змінити раніше визначений рішенням суду розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь кожного з неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 800грн на 2000 грн для доньки та на 3000 грн для сина.

Позивач зазначає, що потреби дітей зростають, син важко хворіє та потребує додаткових заходів для його розвитку та лікування, матеріальний стан позивача, яка доглядає за дітьми погіршується, а відповідач є працездатним та отримує постійні доходи.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.07.2020 позов задоволено частково.

Постановлено збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.04.2017 в частині стягнення аліментів на сина ОСОБА_5 , та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Не погоджуючись із рішенням суду представник відповідача ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій покликаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить рішення в частині збільшення розміру аліментів скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач рішення суду не оскаржувала. У відзиві на апеляційну скаргу вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги та правильність висновку суду першої інстанції про існування підстав для збільшення розміру аліментів на утримання сина.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справ.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 28.10.2020, тобто, дата складення повного судового рішення.

Визначення предмета і підстави позову є правом позивача .

Відповідно до положень частини першої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи із змісту апеляційної скарги та вимог, викладених у її прохальній частині, рішення суду в частині відмови у позові не оскаржується.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.10.2008 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо не оскаржуваної частини рішення ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з такого.

Апеляційним судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2007. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.01.2011 шлюб між ними розірвано (а.с. 8).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.6-7).

Згідно з рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.01.2011 з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.11.2013 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину та збільшення розміру аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 1922,40 грн. додаткових витрат на дитину. У решті позову відмовлено.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.06.2015 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину та збільшення розміру аліментів задоволено частково. Постановлено змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Ковельського міськрайонного міськрайонного суду Волинської області від 17.01.2011.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей - сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 450 гривень, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 04.02.2015 і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей - сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 350 гривень, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 13.12.2010 і до досягнення дітьми повноліття припинити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 19 628 гривень 50 копійок додаткових витрат на дитину.

У решті позову відмовити.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 04.08.2015 апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задоволено частково. Постановлено рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.06.2015 в частині стягнення додаткових витрат на дитину змінити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 558,71 грн. додаткових витрат на дитину. В решті рішення залишити без змін.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.04.2017 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задоволено. Постановлено збільшити розмір стягуваних на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.06.2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 800 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням у даній справі законної сили.

Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, законодавцем чітко встановлена наявність конкретних підстав для зміни розміру аліментів.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 192 СК України та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для збільшення розміру аліментів.

Звернувшись до суду першої інстанції з вимогою про збільшення розміру аліментів, позивач вказала, що визначений рішенням суду розмір аліментів не достатній для утримання дітей, а також зазначила, що син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дитиною інвалідом та потребує додаткових витрат для його розвитку та лікування.

Згідно з ч.3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, на ОСОБА_1 , як на позивача, покладається обов`язок доказування і в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з урахуванням приписів статтей 141, 180, 182, 192 СК України. Позивач, при зверненні до суду та під час розгляду справи у суді першої інстанції, не надала доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них, які можуть слугувати підставою для збільшення розміру аліментів.

Відомості про доходи відповідача у матеріалах справи відсутні.

Доводи позивача про те, що син ОСОБА_4 є дитиною інвалідом та потребує додаткових заходів для його розвитку та лікування не може слугувати підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки дані обставини вже існували на час постановлення рішень Ковельським міськрайонним судом Волинської області від 06.11.2013 у справі 159/6357/13-ц, від 10.06.2015 у справі 159/631/15-ц, від 27.04.2017 у справі 159/692/17-ц про збільшення розміру аліментів (а.с. 68-75). Позивач ОСОБА_1 не подала доказів, що після прийняття Ковельським міськрайонним судом рішення від 27.04.2017 у справі 159/692/17-ц виникли обставини, які не були враховані судом як підстава для збільшення аліментів, передбачені положеннями статті 192 СК України. Належить відмітити, що витрати, які несе позивач на лікування дитини, є додатковими витратами відповідно до положень ст. 185 СК України,з позовом про стягнення яких з відповідача вона має право звернутися до суду.

Викладені у відзиві до апеляційної скарги аргументи про хворобу позивачки та додані до відзиву документи апеляційний суд відхиляє у зв`язку з таким.

Згідно з приписами частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З позовної заяви вбачається, що при зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 , визначаючи підстави позову про збільшення аліментів, не посилалась на таку підставу, як погіршення її стану здоров`я, і доказів про свою хворобу в суді першої інстанції не надавала. З доданих до відзиву відомостей про стан здоров"я позивача вбачається, що вона хворіє з 2016 року, отже, не була позбавлена можливості зазначати і таке обгрунтування позову та подати до суду першої інстанції відповідні докази, проте, на свій розсуд визначила підставу позову, про що зазначила в позовній заяві.

Відповідно до положень частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позивачем позовних вимог, у зв`язку з тим, що при вирішенні даного спору суд неповно з`ясував обставини справи та зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу позивача належить задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову.

Апеляційний суд звертає увагу позивача ОСОБА_1 на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року був збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України) та збільшений сам розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте, нормами Сімейного кодексу України не передбачено можливості зміни розміру аліментів у зв`язку зі змінами в законодавстві та перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів, про що роз`яснено у п. 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України, навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Отже, якщо на підставі рішення суду стягуються аліменти у меншому розмірі, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, питання стягнення аліментів не менше гарантованого Сімейним кодексом розміру належить до компетенції державного виконавця.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частина 6 ст. 141 ЦПК України встановлює, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір в сумі 1261,20 грн. за розгляд скарги в суді апеляційної інстанції, підтвердженням чого є квитанція №4 від 01.10.2020.

Позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, відповідно до вимог п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому колегія суддів вважає необхідним компенсувати ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1261,20 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2020 року в даній справі в частині задоволених вимог скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Компенсувати ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 1261 (одну тисячу двісті шістдесят одну) гривню 20 коп. сплаченого судового збору, відповідно до квитанції №4 від 01.10.2020.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий

Судді: