У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.,

при секретарі Костроміній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву представника Акціонерного товариства ОТП Банк Стратілатова Костянтина Геннадійовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Представник ПАТ «ОТП Банк» Стратілатов К.Г. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.11.2012 року АТ «ОТП Банк» було подано до Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № ML-F00/173/2007 в сумі 277442,25 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 10.10.2012 року складало 2217595,90 грн. та 449316,90 грн. пені.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17.12.2012 року у справі № 2320/3560/2012 цивільний позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором та судові витрати. При цьому в резолютивній частині рішення було зазначено лише гривневий еквівалент стягнутої суми (2217595,90 грн.).

Позовні вимоги АТ «ОТП Банк» полягали у стягненні заборгованості за кредитним договором в сумі 277442,25 доларів США. Тобто позовні вимоги були виражені в іноземній валюті (доларах США). В цій частині позивач своїх вимог не змінював та в судовому засіданні підтримав ці вимоги в повному обсязі, що відображено судом в описовій частині рішення.

В мотивувальній частині рішення судом встановлено, що між позивачем ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір від 24.07.2007 року, відповідачу було надано грошові кошти в сумі 300000,00 доларів США. Згідно умов договору, відповідач був зобов`язаний повернути отриману суму та сплатити відсотки за користування грошовими коштами в строки відповідно до передбаченого договором графіка.

Відповідно до договору № SR-F00/173/2007 від 24.07.2007 року ОСОБА_2 виступила поручителем ОСОБА_1 .У порушення умов договорів, відповідачі зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконали.

У зв`язку із зазначеним порушенням зобов`язань, станом на 10.10.2012 року відповідач має заборгованість у сумі 277442,25 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає2217595,90 грн.

Далі в рішенні наведено положення норм матеріального права, якими керувався суд при вирішенні спору, а саме: ст. 526, 527, 530, 536, 554, 1054 ЦК України.

Після цього в мотивувальній частині рішення судом зазначено, що оскільки відповідачами зобов`язання не виконуються, суд задовольняє позовні вимоги позивача та знаходить за необхідне стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість в сумі 277442,25 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 2217595,90 грн.

Тобто позивачем було заявлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитом в доларах США. Суд вирішив питання про право, а саме встановив в мотивувальній частині рішення факти порушення зобов`язань відповідачами та наявності заборгованості в сумі 277442,25 дол. США, а також прийшов до висновку про необхідність солідарного стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 277442,25 дол. США.

Однак в резолютивній частині рішення не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення (277442,25 дол. США), а навів лише її гривневий еквівалент(2217595,90 грн.).

В даному випадку в рішенні суду повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, встановлені обставини доведені належними доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, норми матеріального або процесуального права застосовані правильно,розгляд і вирішення справи здійснено повноважним судом.

Тобто підстав для скасування рішення суду в апеляційному порядку не було та немає. У зв`язку з цим вказана невідповідність (не зазначення в резолютивній частині рішення точної грошової суми в доларах США, присудженої до стягнення) не могла та не може бути усунена шляхом подання апеляційної скарги.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Не зазначення в резолютивній частині рішення точної грошової суми в доларах США, присудженої до стягнення, позбавляє позивача можливості ефективного захисту порушених прав. Гривневий еквівалент заборгованості, який був станом на 10.10.2012 року, на даний час дорівнює лише 91698,33 доларів США (2217595,90 грн. / 24,183603 - офіційний курс НБУ станом на 21.11.2019 року). У зв`язку з цим, позивач позбавляється можливості стягнення з відповідачів значної частини заборгованості в сумі 185743,92 доларів США (277442,25 - 91698,33).

Ухвалою Черкаського районного суду від 17.10.2016 року у справі № 2320/3560/12 було постановлено видати стягувачу дублікати виконавчих листів. На підставі цієї ухвали стягувач отримав дублікати виконавчих листів від 07.11.2016 року про стягнення заборгованості по кредитному договору з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 30.11.2016 року у цій справі Акціонерному товариству «ОТП Банк» було поновлено строк на пред`явлення до виконання дублікатів виконавчих листів від 07.11.2016 року з примусового виконання вищевказаного рішення суду.

Тобто, на момент винесення ухвали про видачу дублікатів виконавчих листів (17.10.2016 року), на момент видачі дублікатів виконавчих листів (07.11.2016 року) тана момент поновлення строку на їх виконання (30.11.2016 року) діяли норми Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 вказаного закону, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З моменту винесення ухвали від 30.11.2016 року про поновлення поновлено строку на примусове виконання рішення пройшло менше 3-х років.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (ч. 5 ст. 12 Закону).

29.12.2016 року виконавчі листи у справі про стягнення боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 були пред`явлені до примусового виконання до Відділу ДВС Черкаського районного управління юстиції.

17.07.2017 р. виконавчий лист про стягнення боргу з ОСОБА_3 постановою державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС ГТУЮ в Черкаській області було повернено стягувачу без виконання у зв`язку з відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення.

Виконавчий лист про стягнення боргу з ОСОБА_1 було передано до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Черкаській області та постановою державного виконавця від 05.06.2018 року повернено стягувачу за його заявою.

14.03.2019 року стягувачу було видано новий дублікат виконавчого листа про стягнення боргу з ОСОБА_1 , який 02.04.2019 року пред`явлено до примусового виконання приватному виконавцю ОСОБА_4 .

Таким чином строк виконання рішення в частині вимог до ОСОБА_1 спливає 02.04.2022 року, а в частині вимог до ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .Отже, на даний час строк виконання рішення суду від 17.12.2012 року не закінчився.

У зв`язку із вищевикладеним, представник заявника просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 2320/3560/2012, а саме: зазначити в резолютивній частині рішення точну грошову суму в доларах США, присуджену до стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 277442,25 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 2217595,90 грн.

В судове засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не з`явились, хоча про час та дату розгляду заяви були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. На адресу суду ОСОБА_1 подав відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, в кому просить відмовити у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення у справі у зв`язку із тим, що триває спір про виправлення описки у вказаному рішенні суду, розглядається заява щодо скасування виконавчого листа та вимоги заявника суперечать одна одній.

У судове засідання представник АТ «ОТП Банк» не з`явився, однак подав заяву про розгляд заяви про винесення додаткового рішення без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у рішенні суду від 17.12.2012 року щодо усіх вимог позивача ухвалено рішення, вимога представника заявника про винесення додаткового рішення у справі та зазначення у його резолютивній частині точної грошової суми в доларах США, присудженої до стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 277442,25 доларів США не є самостійною вимогою, яку судом не було вирішено.

Таким чином у суду відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення у справі, а заява не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника Акціонерного товариства ОТП Банк Стратілатова Костянтина Геннадійовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи через Черкаський районний суд Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В. В. Морозов