Справа № 368/751/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2020 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Назаренко А.І.

з участю скаржника ОСОБА_1

боржника ОСОБА_2

та представників відділу ДВС Околот Н.І. та Литвин Я.В.

під час розгляду в судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 , боржник; ОСОБА_2 , державний виконавець: ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність старшого державного виконавця Кагарлицької державної виконавчої служби Околот Наталії Іванівни щодо примусового виконання боржником рішення Кагарлицького районного суду від 24.12 2019 р. у справі № 368/1115/19 (виконавчий лист Кагарлицького районного суду Київської області виданий 05.03.2020 р.), -

ВСТАНОВИВ:

скаржник просить суд визнати дії та бездіяльність старшого державного виконавця Кагарлицької Державної виконавчої служби Околот Наталії Іванівни щодо примусового виконання боржником ОСОБА_2 рішення Кагарлицького районного суду від 24.12 2019 р. у справі № 368/1115/19 неправомірними, акт, складений 24.06.2020 р. старшим державним виконавцем Кагарлицької Державної виконавчої служби Околот Наталії Іванівни скасувати та зобов`язати Старшого державного виконавця Кагарлицької Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Околот Наталію Іванівну усунути порушення шляхом складанням, з дотриманням вимог Сімейного кодексу України та інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, акту про невиконанням Боржником ОСОБА_2 рішення Кагарлицького районного суду від 24.12 2019 р. у справі № 368/1115/19, з покладенням на нього штрафу за невиконання рішення, відповідно до вимог чинного законодавства України, обґрунтовуючи скаргу наступним.

24.06.2020 р. старшим судовим виконавцем Кагарлицького районного відділу юстиції державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції України, ОСОБА_3 , в її присутності, як стягувача, присутності її чоловіка ОСОБА_2 , батька її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як боржника, за участю понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , було складено Акт державного виконавця за примусовим виконанням рішення Кагарлицького районного суду від 24.12 2019 р. у справі № 368/1115/19, за її позовом до боржника, яким встановлено порядок її спілкування із сином, на той час, поки визначається місце проживання їхньої дитини після їхнього розлучення, а саме: перша та третя суботу місяця з 14-00 год. до 14 год. неділі, без присутності батька; другу та четверту середу місяця з 16 години до 19 год. 30 хв., без присутності батька; в день народження сина, тобто - ІНФОРМАЦІЯ_2 з 09 до 13 години без присутності батька; перший частина канікул: один місяць літніх канікул - та половину канікул у зимовий період для сумісного відпочинку та оздоровлення сина, без присутності батька; безперешкодного, необмеженого спілкування з дитиною засобами телефонного та електронного засобів зв`язку, якими користується дитина, з урахуванням розпорядку дня та зайнятості дитини.

Враховуючи те, що її чоловік протягом останніх чотирьох років поводить себе агресивно по відношенню до неї, виховує сина в неповазі до мами, нав`язує дитині свою співмешканку в якості «справжньої» мами, жодного разу ним добровільно не було виконано рішення суду, вона 05 березня 2020 року, звернулась до виконавчої служби із судовим наказом для примусового виконання рішення суду.

У зв`язку із існуванням в країні карантину, державний виконавець зміг виїхати до помешкання, де проживає її дитина разом із її чоловіком та його співмешканкою лише 24.06.2020 р.

Протягом всього часу, від дати її звернення до виконавчої служби 05.03.2020 р. і до 24.06.2020р. вона приїжджала до дитини у встановлені судом дати, але її чоловік поводив себе зухвало, грубо по-відношенню до неї, ображав її в присутності дитини. Дитина спілкуватись з ним відмовлялась, при цьому син дуже нервував, боячись батька.

Коли вони приїхали із судовим виконавцем, її чоловік, разом із сином знаходились біля подвір`я його вітчима за адресою АДРЕСА_1 . Коли вони підійшли до них дитина відразу голосно сказала: «Не приїжджай до нас, бо ти нам не рідна». І, сказав що він з нею спілкуватись не бажає і нікуди їхати не буде. ОСОБА_7 пояснила її чоловіку що він має виконувати рішення суду і його обов`язок виховувати дитину у повазі до мами. І, тому вона вважає таку поведінку дитини впливом батька, його небажанням виконувати рішення суду і складе відповідний акт. На що її чоловік почав заперечувати та вимагати данні судового виконавця. ОСОБА_7 відповіла що вона зачитала йому постанову і ніяких додаткових даних повідомляти не повинна.

Після цього її чоловік зателефонував комусь по телефону, поскаржився на те, що до нього прийшов судовий виконавець, який вважає його поведінку невиконанням рішення суду і хоче накласти на нього штраф. Відразу після цього судовому виконавцю хтось зателефонував, вона відійшла, і, після розмови повернулась і сказала що вона не вбачає в діях батька невиконання рішення суду і, тому ніякого штрафу накладати не буде.

Вона була збентежена таким кардинально протилежним рішенням судового виконавця, а, також тим, що, навіть у таких питаннях, як виконання рішення суду по усуненню перешкод у спілкуванні мами зі своєю дитиною працює «телефонне право».

Обов`язок виховувати дитину у повазі до того з батьків, хто проживає окремо лежить на тому з батьків, хто проживає разом з дитиною. Тим більше, як у їхньому випадку, не з її волі, а тому що її чоловік разом із своєю коханкою вигнали її з дому і, виховують її дитину у неповазі до мами, не допускаючи їхнього з дитиною спілкування. Батько маніпулює дитиною, користуючись його малоліттям. З поведінки дитини видно, і це можуть підтвердити поняті, що дитина нервує і вона налаштована проти мами. Дитина відмовляється спілкуватись з мамою і така поведінка невластива 11-річній дитині без впливу батька. Батько поводить себе недоброзичливо по-відношенню до мами і дитина підкоряється волі батька і повторює завчені дорослі фрази.

Судовий виконавець мав скласти відповідний акт про невиконання батьком рішення суду, та, у разі неможливості виконати рішення суду за місцем проживання дитини, визначити місце, де це рішення може бути виконано, із залученням дитячого психолога, без участі та впливу на дитину батька під час спілкування із мамою, як визначено рішенням суду. Що судовим виконавцем не було зроблено.

Крім того, нею, в присутності судового виконавця та понятих було набрано номери телефону дитини, якими син користувався раніше та на які вона жодного разу, з того часу як чоловік вигнав її з дому не змогла додзвонитись дитині. Дитина сказала що одного з цих номерів у нього нема, а на питання чому не відповідає інший син промовчав. На її прохання до чоловіка дати їй діючий номер телефону дитини, він відповів, щоб вона зверталась до дитини.

Таким чином, було підтверджено невиконання її чоловіком ОСОБА_2 рішення суду по безперешкодному, необмеженому спілкуванню з дитиною засобами телефонного та електронного засобів зв`язку. Про що судовий виконавець взагалі не зазначив у складеному акті.

Державні виконавці ОСОБА_3 та ОСОБА_8 вимоги скарги не визнають та вважають, що ніяких порушень зі сторони державного виконавця виконавчої служби при написані акту не було, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Боржник ОСОБА_2 вважає, що скарга не підлягає до задоволення, оскільки він добровільно виконує рішення суду, про що було зазначено у акті.

Суд, вислухавши сторони, свідків та вивчивши письмові докази, приходить до висновку про відмові у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 368/1115/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Кагарлицький центр соціальних служб сім`ї, дітей та молоді про усунення перешкод у щодо: участі матері у вихованні дитини, забезпеченні права дитини на належне батьківське виховання матір`ю, права на спілкування матері та дитини, права матері по захисту дитини.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 24 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_9 задоволено. Зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відвідати курси психотерапії з психологом кожний по п`ять курсів та одночасно п`ять курсів протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Встановлено наступний порядок спілкування ОСОБА_1 із сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

?перша та третя суботу місяця з 14-00 год. до 14 год. неділі, без присутності батька;

?другу та четверту середу місяця з 16 години до 19 год. 30 хв., без присутності батька;

?в день народження сина, тобто 05 березня з 09 до 13 години без присутності батька;

?перший частина канікул: один місяць літніх канікул та половину канікул у зимовий період для сумісного відпочинку та оздоровлення сина, без присутності батька;

безперешкодного, необмеженого спілкування з дитиною засобами телефонного та електронного засобів зв`язку, якими користується дитина, з урахуванням розпорядку дня та зайнятості дитини.

05 березня 2020 р. було видано виконавчий лист про примусове виконання рішення суду по справі ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Кагарлицький центр соціальних служб сім`ї, дітей та молоді про усунення перешкод у щодо: участі матері у вихованні дитини, забезпеченні права дитини на належне батьківське виховання матір`ю, права на спілкування матері та дитини, права матері по захисту дитини.

24 червня 2020 р. було проведено виконання рішення Кагарлицького районного суду Київської області по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Кагарлицький центр соціальних служб сім`ї, дітей та молоді про усунення перешкод у щодо: участі матері у вихованні дитини, забезпеченні права дитини на належне батьківське виховання матір`ю, права на спілкування матері та дитини, права матері по захисту дитини, про що було складено акт.

Згідно даного акту від 24.06.2020 р. встановлено, що батько не забороняє зустрічам матері з дитиною, але сама дитина не бажає зустрічатись з матір`ю.

В якості понятих було залучено осіб, які запропонувала стягувач, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , які були допитані в судовому засіданні і пояснили, що батько не сприяє зустрічам матері з дитиною, не роз`яснює про роль матері у житті дитини.

Допитана була також психолог ОСОБА_12 , яка пояснила, що спочатку необхідно з`ясувати питання між собою батьками дитини, а поки цього не відбувається, то побачень матері з дитиною будуть відбуватися таким чином як відбуваються при державному виконавцю.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

ОСОБА_1 посилається, що старшим державним виконавцем Кагарлицької районного державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинив протиправну бездітність щодо не здійснення виконання боржником рішення суду, суд з такими доводами заявника не погоджується виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 64-1 ЗУ "Про виконавче провадження" виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 3 ст. 64-1 Закону).

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону (ч. 7 ст. 64-1 Закону).

Згідно вимог ч. 2 ст. 63 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 6 статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Частиною 3 статті 451 ЦПК України зазначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене суд вважає, що державний виконавець діяв у відповідності до вимог закону, як вбачається зі змісту даного Акту ОСОБА_2 не чинив перешкод ОСОБА_1 бачитися з сином ОСОБА_10 , що свідчить про відсутність у його діях вини в не виконанні рішення суду, а побачення не відбулося саме через відмову дитини іти з матір`ю, а тому слід відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , боржник; ОСОБА_2 , державний виконавець: ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність старшого державного виконавця Кагарлицької державної виконавчої служби Околот Наталії Іванівни щодо примусового виконання боржником рішення Кагарлицького районного суду від 24.12 2019 р. у справі № 368/1115/19 (виконавчий лист Кагарлицького районного суду Київської області, виданий 05.03.2020 р.).

Керуючись ст. ст. 450-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , боржник; ОСОБА_2 , державний виконавець: ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність старшого державного виконавця Кагарлицької державної виконавчої служби Околот Наталії Іванівни щодо примусового виконання боржником рішення Кагарлицького районного суду від 24.12 2019 р. у справі № 368/1115/19 (виконавчий лист Кагарлицького районного суду Київської області, виданий 05.03.2020 р.) - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 28.10.2020 р.

Суддя І.І. Шевченко