Провадження № 2/641/126/2020 Справа № 641/1753/19
Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі :
головуючого судді: Курганникової О.А.
за участю секретаря судового засідання: Варданян С.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, 3-я особа АТ КБ «ПриватБанк» про зняття арешту з майна,-
Позивач ОСОБА_1 з вернулась до суду з позовом в якому з урахуванням уточнень просила суд зняти арешт, накладений постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гончаренко С.Г. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 06.02.2019 в рамках виконавчого провадження №55899792, з наступного майно:
-Телевізор Philips HD 2384 чорного кольору;
-Кавова машина Saeco чорного кольору 2008 року випуску;
-Пральна машина Miele 2000 року випуску;
-Мультиварка Redmond сріблястого кольору;
-телевізор Samsung ОЕ43;
-гарнітур в дитячу спальню світлобежевого кольору, який складається з тумби з 4 ящиками, тумби з 2 ящиками та з поличкою внизу, столу комп`ютерного кутового, шафи з полицями без дверцят, комоду з ящиками, шафи для одягу;
- шафа кутова у коридор з дзеркалом коричневого кольору;
- стелаж з 5 вставками темно-коричневого кольору.
та зобов`язати державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гончаренко С.Г. виключити вищезазначене майно з постанови про опис та арешт майна від 06.02.2019 року.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що їй стало відомо, що 06.02.2019 року в квартирі ОСОБА_2 державними виконавцями Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області було проведено опис майна та накладено арешт на це майно. Вона є рідною сестрою ОСОБА_2 , її майно зберігалось у квартирі відповідача в зв`язку з проведенням ремонту в її квартирі. Під час опису майна державними виконавцями не приймались до уваги доводи боржника ОСОБА_2 про те, що майно належить іншій особі. Оскільки вище перелічене майно належить їй, а не ОСОБА_2 , то накладення на нього арешту порушує її права як власника цього майна. У неї немає жодних зобов`язань за будь-якими виконавчими провадженнями та за рахунок її майна не може здрібнюватись погашення заборгованості іншої особи. Право власності на вище перелічене майно підтверджується договорами купівлі-продажу, товарними чеками.
Ухвалою суду від 16.04.2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 18.10.2019 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено ПАТ КБ «Приват банк».
Представник позивача надала заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.
Представник відповідача Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харків Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) надала заяву с проханням розглядати справу за її відсутності.
Представник третьої особи АТ КБ «Приват банк» в судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення в яких зазначив, що позивач з ОСОБА_2 вчинили фіктивні правочини без наміру створення правових наслідків та з метою ухилення ОСОБА_2 від сплати боргу. Вважають, що державний виконавець діяв у межах повноважень та у спосіб передбачений законами України. Просив в задоволені позову відмовити.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 2 ст. 77, ст. ст. 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Описане майно прийнято боржником ОСОБА_2 .
На підтвердження належності майна зазначеного у позові позивачем надано наступні документи:
Видаткова накладна № б/н від 18.11.2015 року про придбання у ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_4 гарнітуру в дитячу спальню (світлобежевий цвіт); тумба з 4 ящиками; тумба з 2 ящиками та з поличною внизу; стіл комп`ютерний кутовий; шафа з полицями без дверцят; комод з ящиками; шафа для одягу; шафа кутовий у коридор з дзеркалом (коричневий цвіт); стелаж з 5 вставками (темно-коричневий цвіт).
Товарний чек про придбання телевізору марки Samsung ОЕ43 в магазині «Фокстрот».
Договір купівлі-продажу кавомашини вартістю 8500,00 грн., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 20.08.2018 року.
Державним виконавцем суду надано копію матеріалів виконавчого провадження № 55899792 з примусового виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова № 641/451/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приват банк» заборгованості у розмірі 305168,39 грн. з якого вбачається, що державним виконавцем здійснювались заходи щодо виконання рішення суду.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно із ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї ж статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим, зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним.
Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Згідно із ч.ч. 1-4 ст. 56 зазначеного Закону, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.
Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якого, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Зазначені у цій статті постанови можуть бути оскаржені сторонами в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.
Частина третя та четверта ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюють випадки зняття арешту з майна боржника за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби або за постановою державного виконавця.
Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.
Таким чином, за змістом наведених положень Закону, в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
За змістом ст. 60 Закону, до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.
У пункті 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням ст.ст.57, 58 ЗУ «Про виконавче провадження».
Відповідно до положень ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» і роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 4 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» (з наступними змінами), особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При цьому, вимоги інших осіб, щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.
Звертаючись до суду із позовом, позивач ставить перед судом вимоги про зняття арешту із майна, що належить їй, оскільки накладення арешту на майно порушує її права, як власника, оскільки вона не має жодних зобов`язань за виконавчими провадженнями та за рахунок її майна не може здійснювались погашення заборгованості іншої особи.
Аналізуючи надані позивачкою докази на підтвердження позовних вимог, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Так належними доказами підтверджено право власності позивача на телевізор Samsung ОЕ43; гарнітур в дитячу спальню світлобежевого кольору, який складається з тумби з 4 ящиками, тумби з 2 ящиками та з поличкою внизу, столу комп`ютерного кутового, шафи з полицями без дверцят, комоду з ящиками, шафи для одягу; шафа кутова у коридор з дзеркалом коричневого кольору; стелаж з 5 вставками темно-коричневого кольору.
Щодо належності позивачці вказаних речей свідчать видаткова накладна від 18.11.2015 року та товарний чек. Вказане майно було внесено до постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 06.02.2019 року, однак судом встановлено, що описане майно не належить боржнику ОСОБА_2 , а його власником є ОСОБА_4 , тому суд вважає необхідним звільнити вказане майно з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця.
Щодо наданих позивачкою договорів купівлі-продажу кавомашини, телевізора, пральної машини, мультиварки, суд зазначає наступне. Вищезазначені договори не можуть бути прийняті судом як належні докази, оскільки не відповідають вимогам ст. 77,78 ЦПК України, в них не зазначено марку, модель, колір та інші технічні характеристики придбаних товарів, які можливо ідентифікувати та відрізнити від іншої подібної техніки. Як зазначила позивач, відповідач є її рідною сестрою, однак в позові не зазначено обставини, які слугували підставою для укладення договорів та мету їх укладення. Так судом встановлено, що відповідач є боржником за виконавчим провадженням, та продаж майна міг здійснювався з метою уникнення примусової реалізації майна боржника. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а з наданих договорів неможливо встановити, що телевізор Philips HD 2384 чорного кольору; Кавова машина Saeco чорного кольору 2008 року випуску; Пральна машина Miele 2000 року випуску; мультиварка Redmond сріблястого кольору, які внесені до постанови про опис та арешт майна боржника є тією самою технікою, яку придбала ОСОБА_4 .
На підставі рішення суду про звільнення з-під арешту майна державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з майна, тому позовна вимога щодо зобов`язання державного виконавця виключити майно з постанови про опис та арешт майна задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Звільнити з-під арешту накладеного постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гончаренко С.Г. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 06.02.2019 в рамках виконавчого провадження №55899792, з наступне майно:
-телевізор Samsung ОЕ43;
-гарнітур в дитячу спальню світлобежевого кольору, який складається з тумби з 4 ящиками, тумби з 2 ящиками та з поличкою внизу, столу комп`ютерного кутового, шафи з полицями без дверцят, комоду з ящиками, шафи для одягу;
~ - шафа кутова у коридор з дзеркалом коричневого кольору;
- стелаж з 5 вставками темно-коричневого кольору.
В решті задоволення позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, місце знаходження: 61001, м. Харків, майдан Захисників України, 7/8

Третя особа: Акціонерне товариства комерційний банк «ПриватБанк»; м. Київ, вул. Грушевського,1-Д; .

Повний текст рішення суду виготовлений 28.12.2020 року.

Суддя: О. А. Курганникова