ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/4817/52/20 Доповідач - Щавурська Н.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого - Щавурська Н.Б.

суддів - Сташків Б. І., Хома М. В.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід суддів Ходоровського М.В. і Бершадської Г.В. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського апеляційного суду перебуває цивільна справа № 607/26935/19 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31 серпня 2020 року.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 жовтня 2020 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Ходоровський М.В., судді: Бершадська Г.В., Гірський Б.О.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі.

20.10.2020 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про відвід суддів Ходоровського М.В. і Бершадської Г.В .

В обгрунтування заявленого відводу представник сторони посилався на те, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 16 липня 2019 року в складі головуючої судді Бершадської Г.В., суддів Ходоровського М.В., Ткач О.І. скасовано рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 лютого 2019 року у справі № 601/1505/18 за позовом ОСОБА_5 до Жолобівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_6 про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю та постановлено рішення про відмову у задоволенні позову. Надумку представника апелянта у даній справі судом апеляційної інстанції при перегляді справи № 601/1505/18 безпідставно не було застосовано вимоги ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України. Враховуючи те, що обставини в обох справах є подібними, ОСОБА_1 переконаний у тому, що судді Ходоровський М.В. та Бершадська Г.В. не застосують вищевказані норми права й при розгляді справи за його апеляційною скаргою, а тому існують підстави для сумніву в їх незалежності чи безсторонності у справі № 607/26935/19.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року відвід, заявлений представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 суддям Ходоровському М.В. І Бершадській Г.В. визнано необґрунтованим та відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід передано іншій колегії суддів, визначеній у порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, у відповідності до вказаної норми, заява представника позивача ОСОБА_2 про відвід суддів Ходоровського М.В. І Бершадської Г.В. вирішується колегією суддів Тернопільського апеляційного суду в іншому складі у порядку, визначеному ч. 1 ст. 33 цього Кодексу на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 29.07.2020 року, яким визначено склад колегії: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Щавурська Н.Б., судді - Сташків Б.І., Хома М.В.

На підставі ч. 8 ст. 40, ч. 13 ст. 7 ЦПК України колегія суддів вирішує питання про відвід суддів без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з заявою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу) якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (ч. 2 ст. 36 ЦПК України).

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Європейський суд з прав людини в п. 43 рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії» зазначає, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Згідно вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Беручи до уваги те, що представником позивача ОСОБА_2 на обґрунтування зазначених у заяві підстав для відводу не надано належних, допустимих і достатніх доказів заінтересованості суддів Ходоровського М.В. і Бершадської Г.В. у розгляді даної справи чи наявності будь-яких інших обставин, які б викликали сумніви в їх об`єктивності та неупередженості, а також те, що рішення суду ухвалене колегією суддів, до складу якої входили ті самі судді в іншій справі та незгода позивача з позицією колегії суддів в іншій справі при прийнятті ними рішення не можуть бути підставою для відводу, колегія суддів приходить до висновку, що передбачені процесуальним законом України підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про відвід суддів Ходоровського М.В. і Бершадської Г.В. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді