Справа № 496/3275/20
Провадження № 2/496/1655/20
23 грудня 2020 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Пасечник М.Л.
за участю секретаря Дигуляр А.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 простягнення аліментів,
Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 3 000 гривень щомісячно до його повноліття.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28.07.2015 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . У вказаному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . З липня 2020 року позивач та відповідач шлюбних відносин не підтримують, фактично шлюб розпався. Син мешкає з позивачем, та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач змушена звернутись до суду з відповідним позовом.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначивши що позов підтримує, просить задовольнити, та не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в установлений ч.7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (ст. 128 Цивільно-процесуального кодексу України), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України.
Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Cудом встановлено, що 28.07.2015 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №211.
У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дитина, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 17.11.2015 року, актовий запис №914.
Відповідно до довідки виданої виконкомом Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області за вих.№ 458 від 12.08.2020 року, ОСОБА_1 мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а також разом з нею за вказаною адресою проживає її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та знаходиться на її утриманні.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
Відповідно до ст. ст.150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).
Згідно ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків,
Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За результатами розгляду справи та дослідженням наданих доказів, судом встановлено, що відповідач є батьком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та, у відповідності до закону, повинен нести обов`язок матеріального забезпечення дитини. Суд вважає розмір аліментів, який просить стягнути позивач, є необґрунтованим, оскільки позивачем не було надано належних доказів щодо вказаної суми аліментів у розмірі 3 000 грн., також суд вважає, що в матеріалах справи відсутні відомості про дохід відповідача та те, що він має змогу сплачувати суму в розмірі, заявленому позивачем, а тому суд присуджує до стягнення з відповідача ОСОБА_2 , аліменти у розмірі 1 500 грн., який вважає достатнім для гармонійного розвиту дитини, та таким, що відповідно до ст. 182 СК України.
Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В даному випадку позов подано до суду 13.08.2020 року.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, згідно вимог чинного законодавства, то їх стягнення підлягає з відповідача.
Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 82, 83, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-283, 352, 430 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 простягнення аліментів задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня звернення до суду, тобто з 13.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення/ з дня виготовлення повного тексту рішення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 28.12.2020 року.
Суддя М.Л. Пасечник