Справа № 342/977/20
Провадження № 22-ц/4808/1277/20
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р. М.
Суддя-доповідач Девляшевський
У Х В А Л А

02 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Девляшевського В.А., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Городенківського районного суду, постановлену головуючим суддею Гайдичем Р.М. 26 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за неотримане речове майно,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Городенківського районного суду від 26 жовтня 2020 року подану у вересні 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про стягнення коштів за неотримане речове майно визнано такою, що не подана та повернута позивачу.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

До апеляційної скарги представником ОСОБА_2 - ОСОБА_1 додана копія довіреності від 30 серпня 2018 року, згідно якої ОСОБА_1 уповноважений представляти інтереси ОСОБА_2 , в тому числі в усіх судових установах України.

Разом з цим, згідно з частинами 1 та 2 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

За статтею 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Пунктами 11 та 16-1 Перехідних положень Конституції України встановлено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції з 1 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Враховуючи, що позовна заява ОСОБА_2 подана ОСОБА_1 до суду 07 вересня 2020 року - після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», тобто після 30 вересня 2016 року, представництво учасників справи у суді апеляційної інстанції має здійснюватися адвокатом.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Встановлено, що апеляційна скарга подана і підписана представником ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , який діє на підставі довіреності від 30 серпня 2018 року. Разом з тим, ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 не надано доказів того, що останній є адвокатом. При цьому, згідно з даними Єдиного реєстру адвокатів України відомості про зайняття ОСОБА_4 адвокатською діяльністю відсутні.

Згідно п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що дана цивільна справа не відноситься до категорії малозначних справ, оскільки ціна позову - 270 501,62 грн перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які станом на час подання позову становлять 219 700 грн. З огляду на вищезазначене, апеляційний вважає, що судом першої інстанції правильно було відмовлено у клопотанні представника позивача про віднесення даної справи до категорії малозначних справ та про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Апеляційний суд зауважує, що віднесення на розсуд суду справи, яка за критеріями, визначеними в законі, повинна розглядатися за правилами загального позовного провадження, до категорії малозначних справ, чинним Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не надав документів, передбачених вимогами ч.1 ст.62 ЦПК України, на підтвердження його повноважень подавати та підписувати апеляційну скаргу від імені позивача ОСОБА_2 , то згідно з п.1 ч.5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню.

Повернення апеляційної скарги в даному випадку не може розцінюватись як порушення права на доступ особи до суду. Адже, прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

При цьому слід зауважити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Городенківського районного суду від 26 жовтня 2020 року повернути скаржнику.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня з дня вручення її копії.

Суддя В.А. Девляшевський