Справа № 452/2944/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"29" жовтня 2020 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

розглянувши у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України і за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Самборі Львівської області цивільну за позовом ОСОБА_1 до Самбірської державної нотаріальної контори про припинення заборони на майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок у АДРЕСА_1 згідно реєстраційного посвідчення виданого Самбірським МБТІ 19.02.1992 року за реєстровим №1236/394 та договору довічного утримання, укладеного 17.02.1992 року між позивачкою та ОСОБА_2 , посвідченого державним нотаріусом Самбірської нотаріальної контори 17.02.1992 року за реєстровим №1-545. Маючи намір відчужити даний житловий будинок, ОСОБА_1 довідалася, що на даний будинок в єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 08.11.2006 року за №4018724 Самбірською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження: заборона на відчуження нерухомого майна (архівний запис) на підставі повідомлення б/н від 05.08.1992 року Самбірська нотконтора. Позивач вважає, що вищевказана заборона є безпідставною, порушує її право на вільне розпорядження майном і повинна бути припинена, оскільки відсутня необхідність забезпечення виконання договору довічного утримання, так як відчужувач за договором ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Проте державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у знятті заборони на нерухоме майно житловий будинок в АДРЕСА_1 на тій підставі, що при внесенні запису до єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було допущено помилку по-батькові власника майна, а саме власником зазначено ОСОБА_3 .

Оскільки, заборона на об`єкт договору довічного утримання чинна лише за життя відчужувача за договором, а державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори відмовлено у знятті заборони, просить у судовому порядку зняти заборону із житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Відзиву на позов від відповідача до суду не поступало; відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами і ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, - і, в даному конкретному випадку за наявних у справі доказів за одночасного існування передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України умов ухвалює заочне рішення.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю виходячи з наступних підстав:

Судом установлено, що між позивачем ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_2 17 лютого 1992 року було укладено договір довічного утримання, посвідченого державним нотаріусом Самбірської нотаріальної контори за реєстровим №1-545. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №225149592 від 23.09.2020 року, Самбірською державною нотаріальною конторою 08.11.2006 року на підставі повідомлення б/н від 05.08.1992 року Самбірська нотконтора, накладено заборону (архівний запис) на майно ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 , в порядку забезпечення виконання договору довічного утримання.

Відповідно до п. п. 5.1., п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 74 Закону України «Про нотаріат» нотаріус одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Позивачу було відмовлено у знятті заборони з нерухомого майна житлового будинку в АДРЕСА_1 , оскільки власником майна, на яке накладено заборону відповідно до реєстраційного номеру обтяження 4018724, зазначено ОСОБА_3 .

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно ч. 1, 2 ст. 754 ЦК України набувач не має права до смерті відчужувача продавати, дарувати, міняти майно, передане за договором довічного утримання (догляду), укладати щодо нього договір застави, передавати його у власність іншій особі на підставі іншого правочину. На майно, передане набувачу за договором довічного утримання (догляду), не може бути звернене стягнення протягом життя відчужувача.

Згідно ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що являється підставою для припинення договору і відповідно всіх зобов`язань. Таким чином, ОСОБА_1 не має невиконаних зобов`язань перед іншою стороною договору довічного утримання відчужувача ОСОБА_2 , а заборона №4018724 на відчуження нерухомого майна порушує право позивача вільно розпоряджатися майном, відтак така повинна бути припиненою.

Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав, вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Ураховуючи наведені норми закону в сукупності з представленими суду документами, приводять суд до висновку, що позов є підставний і такий, що підлягає задоволенню. Суд прийшов до такого вирішення спору виходячи у тому числі із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи подані суду документи. Судом із матеріалів справи встановлено які реально права порушені, ким саме, в який спосіб і які конкретно несприятливі наслідки спричинило для позивача це порушення; а також мету пред`явлення позову позивачем як захист (відновлення) її прав і законних інтересів, оскільки лише при обраному нею способі захисту можливо відновити (захистити) її права.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 274, 280 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти заборону (архівний запис), зареєстровану 08.11.2006 року за №4018724 Самбірською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н 05.08.1992 року, Самбірська нотконтора, накладену на житловий будинок у АДРЕСА_1 , власником якого зазначена ОСОБА_3 ; реєстраційний номер обтяження 4018724.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача у порядок і строк, передбачений ст. 284 ЦПК України.

Суддя