Єдиний унікальний номер 725/4744/20
Номер провадження 2/725/821/20
02.12.2020 року м.Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді: Войтуна О.Б.,
при секретарі: Бідней А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
Позивачка звернулася до Першотравневого районного сулу м. Чернівці з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
Посилалася на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.06.2015 року між ними розірвано.
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08.07.2015 року присуджено стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання їх сина ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 551 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

З моменту розлучення та призначення аліментів відповідач не цікавиться сином та не бере участі у його вихованні.

На даний час встановленого розміру аліментів не вистачає на утримання дитини.

Син навчається у 3 класі, що постійно потребує значних витрат.

Позивачка на даний час працює неофіційно та отримує невелику заробітну плату, у зв`язку з чим її матеріальне становище є складним натомість відповідач офіційно працевлаштований.

На підставі викладеного, посилаючись на норми матеріального та процесуального права просила збільшити розмір аліментів, які стягуються із відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., щомісяця з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивачка не з`явилася. Від її представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позов підтримали у повному обсязі та просила його задовольнити. Вразі неявки відповідача не заперечував, щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом оголошення у пресі. Письмових заперечень суду не надав. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201).

У відповідності до положення ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Судом встановлено, що у сторін від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 (а.с. 8).

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 червня 2015 року шлюб між ними розірвано (а.с. 6).

08.07.2015 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 551 грн., щомісячно і до повноліття дитини (а.с.7).

Відповідно до вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15 травня 2006 р., розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, пред`являючи позов про збільшення розміру аліментів, позивачка посилається на збільшення витрат на утримання дитини у зв`язку із тим, що остання навчається у школі, що потребує більших витрат.

Суд враховуючи принцип № 4 Декларації прав дитини, відповідно до якого дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування, а також аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, вважає, що розмір аліментів визначений рішенням Шевченківського районного суду від 17.02.2012 року є недостатнім для забезпечення дитині гарантованих їй прав та благ, що є істотною підставою для збільшення розміру аліментів.

Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що розмір аліментів має бути збільшено.

При цьому, згідно роз`яснень пленуму Верховного суду України у постанові Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішення законної сили.

Отже, змінений розмір аліментів слід стягувати з відповідача на утримання їхнього неповнолітнього сина з дня набрання рішенням законної сили, а не з дня пред`явлення позову, як того просила позивачка.

Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню й судові витрати.

Керуючись ст.ст.180-182, 184,192 СК України, ст.ст. 4-6, 76-81, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 280, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 , за рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08.07.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. (дві тисячі), щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволені інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі, апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. Учасник справи якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне провадження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун