Дата документу 22.01.2020
Справа №320/4986/19
Провадження №2/937/306/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Бахаєва І.М.

за участі секретаря судового засідання - Фурсової Л.І.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Марущенка О.М.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Медвідь Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат, 3 % річних, відсотків за користування кредитом за весь час прострочення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідачки на його користь втрати від інфляції в сумі 22 878,72 грн., 3% річних за весь час прострочки у сумі 5 136,66грн., відсотки за користування кредитом за весь час прострочки у сумі 47 306,96 грн.

Позивач ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що рішенням апеляційного суду Запорізької області віл 26 квітня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на його користь суму грошових коштів отриманих за договором купівлі - продажу у сумі 57 600 грн., індекс інфляції в сумі 29208,96 грн. , 3% річних у сумі 2618,04 грн., витрати на сплату судового збору 1877,67 грн. Вказаним рішенням стягнуто втрати від інфляції за період з 29 грудня 2014 року по 1 червня 2016 року, а 3 % річних за весь час користування коштами за період часу з 29 грудня 2014 року по 03 липня 2016 року. 26 червня 2017 року Мелітопольським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ відкрито виконавче провадження. Проте, на сьогоднішній день рішення апеляційного суду не виконано. Відповідачка безпідставно володіє коштами в розмірі 57600 грн., а тому має сплатити позивачу проценти за користування ними з моменту укладення договору купівлі-продажу, інфляційні витрати з 01 червня 2016 року та 3% річних з 04 липня 2016 року. З тієї підстави, що рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, вважає, що кредитор вправі вимагати стягнення з боржника, в судовому порядку, сум інфляційних нарахувань та процентів річних, відсутків, які по суті мають компенсаційний характер, аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 серпня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 04 вересня 2019 року.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 листопада 2019 року закрито підготовче провадження по даній справі, призначено справу до судового розгляду на 22 січня 2020 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Марущенко О.М.

позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Медвідь Є.М. в судовому засіданні позовну заяву не визнали, та просили суд відмовити в задоволенні позову, оскільки правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані ЗУ «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватися норм, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання. Крім того, за виконавчим листом з відповідачки кожного місяця утримується 20% від доходів на погашення боргу ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Марущенка О.М., відповідачки ОСОБА_2 та її представника адвоката Медвідь Є.М., вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, вислухавши пояснення позивача, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 26 квітня 2017 року по справі №320/4274/16 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму грошових коштів отриманих за договором купівлі-продажу у сумі 57600 грн., індекс інфляції в сумі 29208,96 грн. та 3% річних у сумі 2618,04 грн. а також витрати на сплату судового збору 1877,67 грн./а.с.9-10/.

На підставі вказаного рішення, 26 червня 2017 року Мелітопольським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Запорізькій області відкрито виконавче провадження № 54203968.

21 січня 2019 року Мелітопольським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Запорізькій області винесено постанову про поновлення вчинення виконавчий дій з примусового виконання за виконавчим листом № 320/4274/16-ц (виконавче провадження № 54203968).

Згідно повідомлення Мелітопольським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 02 вересня 2019 року залишок заборгованості ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за виконавчим листом № 320/4274/16-ц становить 76 100 грн. 39 коп.

Отже, до теперішнього часу рішення апеляційного суду Запорізької області від 26 квітня 2017 року залишається невиконаним, заборгованість ОСОБА_2 не погашена, що підтверджується матеріалами справи.

За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статей 524, 533-535 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Зокрема, ст. 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК України передбачає, що коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу Інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідачкою ОСОБА_2 не було надано суду будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів, на підставі яких можна встановити обставини щодо повернення позивачу грошових коштів, отриманих за договором купівлі-продажу.

Отже, з огляду на те, що відповідачка порушила грошове зобов`язання у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ст. 625 ЦК України.

Крім того, оскільки відповідачка продовжує користуватись грошовими коштами, що належать позивачеві, у відповідності до ст. 1048 ЦК України, позивач має право на отримання процентів за весь період користування коштами у розмірі облікової ставки НБУ.

Розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідачки за період з 29 грудня 2014 року по 24 червня 2019 року становить 47 306 грн. 96 коп., відповідно до розрахунку: з 29.12.2014 по 05.02.2015 розмір облікової ставки НБУ 14% за 39 днів становить 861 грн. 63 коп.; з 06.02.2015 по 03.03.2015 розмір облікової ставки НБУ 19,5% за 26 днів становить 800 грн. 09 коп.; з 04.03.2015 по 27.08.2015 розмір облікової ставки НБУ 30% за 177 днів становить 8379 грн. 62 коп.; з 28.08.2015 по 24.09.2015 розмір облікової ставки НБУ 27% за 28 днів становить 1193 грн. 03 коп.; з 25.09.2015 по 21.04.2016 розмір облікової ставки НБУ 22% за 210 днів становить 7290 грн. 74 коп.; з 22.04.2016 по 26.05.2016 розмір облікової ставки НБУ 19% за 35 днів становить 1049 грн. 42 коп.; з 27.05.2016 по 23.06.2016 розмір облікової ставки НБУ 18% за 28 днів становить 795 грн. 35 коп.; з 24.06.2016 по 28.07.2016 розмір облікової ставки НБУ 16,5% за 35 днів становить 911 грн. 34 коп.; з 29.07.2016 по 15.09.2016 розмір облікової ставки НБУ 15.5% за 49 днів становить 1198 грн. 5 коп.; з 16.09.2016 по 27.10.2016 розмір облікової ставки НБУ 15% за 42 днів становить 994 грн. 19 коп.; з 28.10.2016 по 13.04.2017 розмір облікової ставки НБУ 14% за 168 днів становить 3711 грн. 65 коп.; з 14.04.2017 по 25.05.2017 розмір облікової ставки НБУ 13% за 42 днів становить 861 грн. 63 коп.; з 26.05.2017 по 16.10.2017 розмір облікової ставки НБУ 12.5% за 154 днів становить 3037 грн. 81 коп.; з 27.10.2017 по 14.12.2017 розмір облікової ставки НБУ 13,5% за 49 днів становить 1043 грн. 90 коп.; з 15.12.2017 по 25.01.2018 розмір облікової ставки НБУ 14,5% за 42 днів становить 961 грн. 05 коп.; з 26.01.2018 по 01.03.2018 розмір облікової ставки НБУ 16% за 35 днів становить 883 грн. 73 коп.; з 02.03.2018 по 12.07.2018 розмір облікової ставки НБУ 17% за 133 дні становить 3568 грн. 04 коп.; з 13.07.2018 по 06.09.2018 розмір облікової ставки НБУ 17,5% за 56 днів становить 1546 грн. 52 коп.; з 07.09.2018 по 25.04.2019 розмір облікової ставки НБУ 18% за 231 днів становить 6561 грн. 67 коп.; з 26.04.2019 по 24.06.2019 розмір облікової ставки НБУ 17,5% за 60 днів становить 1656 грн. 99 коп.

Сума втрат від інфляції, через неналежне виконання в`язання, з урахуванням встановленого індексу інфляції за період часу з 01 вересня 2016 року по 31 травня 2019 року, відповідно до розрахунку: 57600,00 грн. х 139,72%/100%, складає 22 878,72 грн.

Крім суми основного боргу, через неналежне виконання зобов`язання, з відповідачки підлягає стягненню 3 % річних за період часу з 04 липня 2016 року по 24 червня 2019 року, відповідно до розрахунку: 57600 грн. х 3%/100 % х 1085 днів прострочення/365 днів у році, складає 5136 грн. 66 коп.

При вищевикладених обставинах, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить висновку, що прострочивши виконання грошового зобов`язання, відповідачка зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, 3% річних від простроченої суми та відсотки за користування кредитом за весь час прострочки.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 524, 526, 530, 533-535, 599, 511, 611, 625, 1048 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат, 3 % річних, відсотків за користування кредитом за весь час прострочення - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати в розмірі 22878 грн., 3 % річних в розмірі 5136 грн. 66 коп., відсотки за користування кредитом за весь час прострочення в розмірі 47306 грн. 96 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., а всього 76090 (сімдесят шість тисяч дев`яносто) гривень 74 копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні дані учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 31 січня 2020 року.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ