Справа № 0417/7168/2012
Провадження № 6/202/265/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.

за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.

представника стягувача адвоката Муравського В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макушев Є.П. звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 0417/7168/2012, виданим 20 січня 2015 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська на виконання рішення суду від 29 липня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» заборгованості за кредитним договором № 48.840.07.21.М від 19.06.2007 року, яка станом на 29.03.2012 року складає 472 040,19 грн., де: заборгованість за сумою кредиту 38070,09 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 304 016,32 грн.; заборгованість по відсоткам 8518,21 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 68 023,87 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків 100 000 грн.; а також судові витрати по справі у розмірі 3282,00 грн., а всього стягнути 475 322 грн. 19 коп. (Чотириста сімдесят п`ять тисяч триста двадцять дві грн. 19 коп.).

В обґрунтування подання приватний виконавець зазначає, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича знаходиться виконавче провадження № 59437092 з виконання виконавчого листа № 0417/7168/2012, виданого 20.01.2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» заборгованість за кредитним договором № 48.840.07.21.М від 19.06.2007 року, яка станом на 29.03.2012 року складає 472 040,19 грн., де: заборгованість за сумою кредиту - 38070,09 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 304 016,32 грн.; заборгованість по відсоткам - 8518,21 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 68 023,87 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 100 000 грн.; а також судові витрати по справі у розмірі 3282,00 грн., а всього стягнуто 475 322 грн. 19 коп. (Чотириста сімдесят п`ять тисяч триста двадцять дві грн. 19 коп.). 02.07.2019 року постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження № 59437092, окрім цього з метою забезпечення виконання рішення суду винесено постанову про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення, про що боржник був повідомлений. У поданні приватний виконавець звертає увагу на те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження, оскільки приватним виконавцем накладено арешт на відкриті в банківських установах рахунки та кошти на них. Вжитими заходами встановлено, що у боржника відсутнє на праві власності інше, будь-яке, нерухоме та рухоме майно, повітряні та водні судна, що належать йому на праві власності, на яке можливо звернути стягнення для погашення заборгованості; коштів на виявлених рахунках боржника у банківських установах в розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувана недостатньо та таким чином, боржник фактично ігнорує законні вимоги приватного виконавця та ухиляється від виконання рішення суду. На запит приватного виконавця щодо перетину боржником державного кордону України, Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 25.06.2020 року надано відповідь про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово перетинала державний кордон України у 2019 році. Також приватний виконавець у поданні звертає увагу на те, що з дати набрання рішенням суду законної сили та станом на день звернення до суду з даним поданням, боржник всю суму боргу на користь стягувача не сплатив, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання не вчинив, що вказує на ухилення від виконання рішення суду, та ним були застосовані до боржника усі дії, передбачені законом щодо забезпечення виконання судового рішення, у зв`язку з чим є доцільним застосування до боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту, що зумовило звернення до суду із відповідним поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21 жовтня 2020 року, головуючим суддею у розгляді подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 22 жовтня 2020 року вказане подання призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Розгляд подання призначався на 23 жовтня 2020 року, однак за клопотанням боржника ОСОБА_1 був перенесений на 27 жовтня 2020 року.

27 жовтня 2020 року через канцелярію суду боржником ОСОБА_1 повторно подано заяву про перенесення розгляду подання, призначеного на 27 жовтня 2020 року, яке суд не може прийняти до уваги, оскільки розцінює як зловживання правом з боку боржника.

У призначений час приватний виконавець Макушев Є.П.в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином. У прохальній частині подання просив проводити розгляд вказаного подання без участі приватного виконавця.

Представник стягувача в судовому засіданні вимоги подання приватного виконавця підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Звернув увагу суду на наявність у боржника майна та те, що остання декілька разів виїжджала за межі України.

Вислухавши думку представника стягувача та вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 липня 2014 року за наслідками розгляду позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ухвалено рішення у справі № 0417/7168/2012, 2/202/57/2014, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» заборгованість за кредитним договором № 48.840.07.21.М від 19.06.2007 року, яка станом на 29.03.2012 року складає 472 040,19 грн., де: заборгованість за сумою кредиту 38070,09 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 304 016,32 грн.; заборгованість по відсоткам 8518,21 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 68 023,87 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків 100 000 грн.; а також судові витрати по справі у розмірі 3282,00 грн., а всього стягнути 475 322 грн. 19 коп. (Чотириста сімдесят п`ять тисяч триста двадцять дві грн. 19 коп.).

Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 08 серпня 2014 року та на його виконання 20 січня 2015 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська було видано виконавчий лист.

19 грудня 2018 року ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» з виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2014 року по цивільній справі № 0417/7168/2012, провадження № 2/202/57/2014 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 48.840.07.21.М від 19 червня 2007 року, у зв`язку з переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» всіх прав та обов`язків на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 314К від 05 вересня 2018 року.

02 липня 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є.П. відкрито виконавче провадження № 59437092 з виконання виконавчого листа № 0417/7168/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Платинум Банк» заборгованості за кредитним договором № 48.840.07.21.М від 19 червня 2007 року.

02 липня 2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є.П. накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 522 923,41 грн.

На запит приватного виконавця щодо перетину боржником державного кордону України від 13 липня 2019 року, Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 25.06.2020 року надано відповідь про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , двічі перетинала державний кордон України у 2019 році.

22 липня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є.П. винесено постанову про розшук майна боржника, якою оголошено розшук транспортного засобу, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно із ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно з свою власну.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція), затвердженої наказом Мін`юсту України від 02 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованої Мін`юстом України від 02 квітня 2012 року № 489/20802 визначений порядок здійснення обмеження у праві виїзду за межі України та заборони в`їзду в Україну при виконанні судових рішень.

Так, розділом ХІІІ вказаної Інструкції передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішує суд, за місцем виконання відповідного рішення, за поданням державного або приватного виконавця.

До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження. За необхідності до подань державного виконавця, приватного виконавця можуть додаватися копії інших документів.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, а саме - подання готується на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби за підписом начальника цього відділу та обов`язково має містити: найменування суду, до якого направляється подання; реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; реквізити виконавчого провадження; прізвище, ім`я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Також, у поданні, мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ. До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби). У поданні також можуть зазначатися адреса місця проживання боржника та інші відомості, які відомі про цю особу державному виконавцю. Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

В той же час, надані заявником матеріали не містять доказів направлення на адресу боржника повідомлення про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника, інших документів, які б свідчили про направлення повідомлення боржнику (реєстру кореспонденції, зворотних повідомлень).

Також, згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України, «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та на думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, законодавством не передбачене обов`язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов`язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує приватний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку будь-яка особа при зверненні до суду із заявою, скаргою чи поданням повинна дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду. Подання не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали подання, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення подання, з огляду на наступне.

З матеріалів справи не вбачається, що приватним виконавцем вжито всіх можливих заходів щодо примусового виконання рішення суду, а надані виконавцем документи в обґрунтування подання в більшості датовані 2019 роком. Не надано державним виконавцем і будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань, натомість інформація про виїзд ОСОБА_1 за межі України 13 вересня 2019 року та 23 вересня 2019 року не може свідчить про навмисне ухилення з її боку від виконання рішення суду.

За таких обставин, приватний виконавець передчасно звернувся з поданням до суду про вжиття крайнього заходу забезпечення здійснення виконавчого рішення суду - обмеження боржника у його конституційному праві - праві виїзду за кордон.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З урахуванням викладено та того, що обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення державними/приватними виконавцями всіх інших можливих заходів, а також тієї обставини, що виконавцем не обґрунтовано наявність фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань, суд доходить висновку, що подання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Судом не встановлено фактів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, у зв`язку із його передчасністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Євгенія Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст складено 02 листопада 2020 року.

Суддя Л.П. Слюсар