КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-з/824/737/2020
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2020 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Мостової Г.І., Кирилюк Г.М.,
за участю секретаря судового засідання Верес Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Синюка Станіслава Леонідовичав інтересах приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, пені, інфляційних втрат та 3% річних за невчасне відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,-
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» (далі - ПрАТ «ПРОСТО-страхування») про стягнення матеріальної шкоди, пені, інфляційних втрат та 3% річних за невчасне відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ПрАТ «ПРОСТО-страхування» судові витрати по сплаті на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнуто з ПрАТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 1 739 грн. 31 коп., 3 % річних за невчасне відшкодування шкоди в сумі 169 грн. 84 коп., інфляційні втрати в сумі 684 грн. 64 коп., пеню в розмірі 1 382 грн. 39 коп., витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 504 грн., а також судовий збір в розмірі 313 грн. 68 коп.

10 вересня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, подана адвокатом Синюком С.Л. в інтересах ПрАТ «ПРОСТО-страхування», в якій посилаючись на те, що під час ухвалення постанови суду апеляційної інстанції питання розподілу судових витрат понесених відповідачем за послуги правничої допомоги, не було вирішено.

Зазначено, що розмір заявлених правових вимог становить 28 541 грн. з них стягнуто судом апеляційної інстанції 4 480 грн. 18 коп. що становить 15,7 % від заявленої суми позову.

Також вказано, що загальні витрати відповідача на правничу допомогу становлять 3 000 грн., перша інстанція 8 000 грн., апеляційна інстанція 11 000 грн.

Враховуючи зазначене, просив стягнути з позивача 84, 3 % понесених витрат на правничу допомогу в судах обох інстанцій, що склається з 9 273 грн.

У відповідності до вимог статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у її відсутності.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи убачається, що 02 січня 2020 року між адвокатським бюро «Синюк та Партнери» в особі керуючого бюро - адвокатом Синюком С.Л. та АТ «ПРОСТО-страхування» укладено договір про надання правової допомоги № 1 (а.с. 145-146 т. 2).

Згідно наданого фактичного розрахунку судових витрат відповідача, вартість наданих послуг в суді першої інстанції складає 3 000 грн., до яких входить:

1. консультація відповідача щодо порядку та строків надання правової допомоги адвокатом по зазначеній справі - 1 година на суму 600 грн.,

2. підготовчі дії: з`ясування чи мали місце обставини (факти), про які вказує відповідач, та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для справи, та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин; визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду; збір необхідних доказів на підтвердження позовних вимог; аналіз судової практики - 2 години в сумі 1 200 грн.

3. підготовка заперечення на позовну заяву в суд: визначення підсудності розгляду позовної заяви; визначення складу учасників судового процесу; написання, підготовка, копіювання, зшивання та надсилання документів з додатками в суд та сторонам справи; вразі необхідності участь у судових засіданнях - 2 години в сумі 1 200 грн. (а.с.141 на звороті т. 2).

Між сторонами укладено акт виконаних робіт від 28 лютого 2020 року, за яким вартість наданих послуг АТ «ПРОСТО-страхування» за розгляд справи в суді апеляційної інстанції встановлена у сумі 8 000 грн. ( а.с. 144 на звороті т.2).

До відзиву на апеляційну скаргу представником відповідача долучено попередній розрахунок на вказану суму, до якого входить:

1. консультація відповідача щодо порядку та строків надання правової допомоги адвокатом по зазначеній справі - 1 година на суму 600 грн.,

2. підготовчі дії: з`ясування чи мали місце обставини (факти), про які вказує відповідач, та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для справи, та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин; визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду; збір необхідних доказів на підтвердження позовних вимог; аналіз судової практики - 2 години в сумі 1 200 грн.

3. підготовка заперечення на позовну заяву в суд: визначення підсудності розгляду позовної заяви; визначення складу учасників судового процесу; написання, підготовка, копіювання, зшивання та надсилання документів з додатками в суд та сторонам справи; участь у судових засіданнях - 2 години в сумі 1 200 грн. А всього 13,2 година на суму 8 000 грн.(а.с.46-47 т. 2).

У відповідності до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК (в редакції Закону 2004 року) та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Отже, частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням обставин справи та долучених до справи доказів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав до стягнення в повному розмірі витрат з позивача за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Розподіляючи витрати, понесені АТ «ПРОСТО-страхування» на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).

Оскільки заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування за рахунок позивача понесених відповідачем витрат на правничу допомогу не надсилалась протилежній стороні, що позбавило її можливості доводити неспівмірність цих витрат, колегія суддів самостійно визначає їх розмір, що підлягає відшкодуванню, виходячи з критерію їх розумної необхідності.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (консультація відповідача щодо порядку та строків надання правової допомоги адвокатом по зазначеній справі, підготовчі дії та підготовка заперечення на позовну заяву в суд), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 грн. за надання правової допомоги в суді першої інстанції та 500 грн. за надання професійної правничої допомоги під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Синюка Станіслава Леонідовичав інтересах акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2020року.

Суддя-доповідач:

Судді: