ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/509/19 Головуючий суддя І інстанції Іващенко С. О.
Провадження № 22-ц/818/1926/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

10 лютого 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Яцини В.Б., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги Державної казначейської служби України на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 січня 2020 року, ухвалене у складі судді Іващенко С.О., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Вовчанського районного суду Харківської області, Головного управління Національної поліції в Харківській області про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 січня 2020 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ДКСУ, Вовчанського районного суду Харківської області, ГУ НП в Харківській області про відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ДКСУ 27.01.2020 подано апеляційну скаргу у строк, передбачений ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Однак, апеляційне провадження не може бути відкрите з огляду на наявність недоліків змісту апеляційної скарги, що підлягають усуненню з боку апелянта.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

При поданні апеляційної скарги ДКСУ не було сплачено судовий збір.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За правилами пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року зі змінами та доповненнями, за подання апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону в редакції, що була чинна на час звернення позивача до суду, за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою підлягав сплаті судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2019 був визначений у розмірі 1921 грн 00 коп.

Ціна позову була визначена у сумі 2000000 грн.

За правилом ч. 4 ст. 6 зазначеного Закону якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

ДКСУ оскаржила рішення районного суду лише в частині задоволених позовних вимог, тобто в межах 90000 грн.

Отже, за подання апеляційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1350 грн 00 коп. (900 х 150% = 900 х 1,5 = 1350)

Апеляційна скарга містить клопотання про звільнення від сплати судового збору із посиланням на судову практику Верховного Суду у справах № 804/927/17 та № 914/1748/17.

ДКСУ вважає, що не є платником судового збору у розумінні ст. 2 Закону України «Про судовий збір».

Суд не погоджується з таким твердженням апелянта.

Статтею 1 Конституції України закріплено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Нормою ч. 2 ст. 5 Основного Закону визначено, що носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Положенням ст. 6 Конституції регламентовано, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215 було затверджено Положення про Державну казначейську службу України, згідно ст. 1 якого Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що Держава Україна приймає участь у правовідносинах через уповноважені органи державної влади, зокрема Державну казначейську службу України, яка є юридичною особою, та платником судового збору відповідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, суд відхиляє посилання на судову практику Верховного Суду у справі № 804/927/17, оскільки вона не є релевантною у даній справі.

Що стосується посилання ДКСУ на постанову Верховного Суду у справі № 914/1748/17, у якій суд касаційної дійшов висновку, що позивач, звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», звільняється від сплати таких витрат також у судах апеляційної та касаційної інстанції, то у цій справі ДКСУ є відповідачем, тому на неї не розповсюджуються пільги зі сплати судового збору, передбачені пунктом 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Наведене свідчить, що відсутні правові підстави для задоволення клопотання ДКСУ про звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне залишити апеляційну скаргу ДКСУ без руху для сплати судового збору у сумі 1350 грн 00 коп. та надання Харківському апеляційному суду оригіналу квитанції про сплату цих витрат.

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

розрахунковий рахунок: UA0020011;

отримувач коштів: УК Основ"ян/мХар Основ"янсь/22030101;

код отримувача: 37999628;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача: 899998;

код бюджетної класифікації: 22030101.

призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Харківський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)..

Для вчинення вказаних дій апелянту слід надати строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Керуючись ч. 2 ст. 357 ЦПК України суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Державній казначейській службі України у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишити без руху.

Встановити Державній казначейській службі України строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для сплати судового збору у сумі 1350 грн 00 коп. та надання Харківському апеляційному суду оригіналу квитанції про сплату цих витрат.

Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вищевказаних вимог апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Яцина.