Справа № 2-2073/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряки Г.М.

скаржника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

представника суб`єкта оскарження Овідіопольського РВ ДВС Ротаря Ю.В.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь, в порядку загального позовного провадження скаргу ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи : ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження : Овідіопольський районний відділ Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ :

17 вересня 2020 року, заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив суд, скасувати постанову старшого державного виконавця Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Ротаря Ю.В. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 27.03.2019 р., посилаючись на неможливість працевлаштуватися за кордом, в державі Естонія на посаду будівельного працівника.

В судовому засіданні представник суб`єкта оскарження Овідіопольського РВ ДВС Ротарь Ю.В. заявив клопотання про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду на підставі ст.ст. 126,449 ЦПК України та п. 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», зокрема, у зв`язку з пропущенням скаржником без поважних причин строку на оскарження постанови державного виконавця, яка згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України становить 10 днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи та відсутністю з боку скаржника заяви про поновлення строків на оскарження постанови, з чим повністю погодилась стягувач ОСОБА_2 , яка підтримала заяву державного виконавця.

Заявник (скаржник) ОСОБА_1 заперечував проти залишення його скарги без розгляду, вважаючи необхідним розглянути її по суті та задовольнити.

Заслухавши до води представників сторін та дослідивши матеріали справи, виконавчого провадження ВП № 40629289 та додатково надані суду докази, суд виходить з наступного.

Частинами 1 та 2 статті 200 ЦПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу зокрема, про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до частини 5 стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження» - рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України - скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк подання скарги може бути поновлений судом.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» - скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Припиисами Постанови Пленуму ВССУ від 03.06.2016 р. № 6 «Про внесення змін і доповнень до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що відповідно до статті 385 ЦПК (попередня редакція ЦПК) скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 31.10.2011 р., яке набрало законної сили і ніким не було оскаржене, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволений, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його місячного заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку помісячно, починаючи з 13 жовтня 2011 р. і до повноліття дитини.

Суд встановив і це підтверджується матеріалами виконавчого провадження ВП № 40629289, що Овідіопольському РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на примусовому виконанні перебуває виконавчий документ - виконавчий лист № 2-2073 виданий Овідіопольським райсудом Одеської області 14.11.2011 року про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів його місячного заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання дитини починаючи з 13.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

07.11.2013 року державним виконавцем, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2073

Згідно Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 № 512/5 розділ 3, п.5 ч.2: у разі виконання рішення майнового характеру в постанові про відкриття виконавчого провадження виконавець зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника за встановленою формою (додатки 1, 2) протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження та попереджає його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Обізнаність про наявність виконавчого провадження, стороною якого в якості боржника є ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме пояснювальною, написаною боржником власноруч - 28.03.2016 року, також боржник ознайомлений із заборгованість, яку зобов`язався сплатити.

28.03.2016 року, державним виконавцем у присутності боржника складений акт, згідно якого боржник був обізнаний про можливість подання державним виконавцем щодо тимчасового обмеження у виїзді за кордон. Останній ознайомлений з відповідальністю за несплату аліментів згідно ст. 164 КК України.

Також боржник ОСОБА_1 був ознайомлений про його заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.03.2016 року.

18.08.2017 року до Відділу, в порядку ст. 23 закону України «Про прокуратуру» надійшов запит Іллічівської місцевої прокуратури про надання інформації щодо вжитих заходів реагування з приводу несплати аліментів боржником ОСОБА_1 із зазначенням переліку таких заходів.

04.09.2017 року, державним виконавцем, на підстаіі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» , винесена постанова про арешт майна боржника.

01.02.2018 року, державним виконавцем здійснено розрахунок зі сплати аліментів, згідно якого заборгованість станом на 01.02.2018 року становить 41868,12грн.

15.02.2018 року державним виконавцем, на підставі п. 1 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», п. 8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» - вперше винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

15.02.2018 року державним виконавцем, згідно п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

15.02.2018 року державним виконавцем, згідно п. 4 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

15.02.2018 року державним виконавцем, на підставі п. 3 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», п. 8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії,

19.03.2018 року, боржник ОСОБА_1 був ознайомлений з тимчасовими обмеженнями накладеними на нього державним виконавцем 15.02.2018 року, що підтверджується власноруч написаною боржником пояснювальною від 19.03.2018 року.

Також боржник ознайомлений з заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується актом державного виконавця складеним у присутності боржника.

27.03.2019 р. державним виконавцем, на підставі п. 1 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», п. 8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» - вдурге винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-2073 від 14.11.2011 р., з якою також особисто був ознайомлений боржник згідно його письмової пояснювальної розписки.

05.04.2019 року, державним виконавцем, згідно ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про накладення штрафу на користь стягувача ОСОБА_6 у розмірі 34677,25 грн., що складає 50% від суми заборгованості по аліментам, що сукупно перевищує 3 роки.

08.04.2019 року, державним виконавцем, згідно ч. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», складено протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

10.09.2019 року, державним виконавцем, винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, на загальну суму 76523,25грн., яка була направлена до місця працевлаштування боржника.

07.10.2020 року, від фінансової установи, в електронному вигляді у Автоматизованій системі виконавчого провадження (далі - АСВП) надійшло повідомлення про відкриття рахунків боржником.

08.10.2020 року, державним виконавцем, на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про арешт коштів боржника у банківських установах межах суми звернення стягнення 110974,70 грн.

Підсумовуючи наведене, беручи до уваги непогашену заборгованість боржника ОСОБА_1 щодо сплати ним аліментів, яка станом на 08.10.2020 р. становить 110974,70 грн., а також те, що жодних підтверджень щодо сплати аліментів та відсутності заборгованості на момент винесення тимчасових обмежень боржник не надав, як в період період з моменту попереднього розрахунку, а саме з 01.02.2013 року до теперішнього часу, 24.09.2020 р., звернувшись 17.09.2020 р. до суду зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Ротаря Ю.В. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 27.03.2019 р., порушивши встановлений законодавцем 10-ти денний термін на оскарження і не надавши суду будь-якої заяви про поновлення строку на оскарження вказаної постанови, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, оскільки, звернувшись до суду зі скаргою на дії державного виконавця та фактично оскаржуючи постанову державного виконавця від 15.02.2018 року (повторну постанову від 27.03.2019 р.) і подавши скаргу лише - 17.09.2020 року, не зважаючи при цьому про необхідність поновлення пропущеного процесуального строку та за відсутності заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, необхідно застосувати наслідки пропущення процесуальних строків, передбачені ст. 126 ЦПК України, а також зважаючи на обставину, що 19.03.2018 року, боржник був ознайомлений з тимчасовими обмеженнями накладеними на нього державним виконавцем 15.02.2018 року та 27.03.2019 р., що підтверджується власноруч написаною боржником пояснювальними записками, тобто, був ознайомлений з заборгованістю зі сплати аліментів, суд вважає необхідним залишити скаргу без розгляду.

Керуючись ст.ст. 126,200,449 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму ВССУ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», Постановою Пленуму ВССУ від 03.06.2016 р. № 6 «Про внесення змін і доповнень до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», Наказом МЮУ від 02.04.2012 р. № 512/5, зареєстровану в МЮУ 02.04.2012 р. за № 489/20802 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень», Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд,

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи : ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження : Овідіопольський районний відділ Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови державного виконавця залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, в цей же строк, з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 27.10.2020 р.

Суддя Д.М. Гандзій