Справа № 243/4140/19
Провадження № 2/243/75/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю

секретаря Маслової К.С.

позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

третіх осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янськ Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що, незважаючи на те, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1 , інші співвласники квартири - відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чинять йому перешкоди у користуванні нею, оскільки після розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2 , відповідачі змінили замок на вхідних дверях і не допускають його у квартиру. На підставі викладеного позивач просить суд заявлені ним позовні вимоги задовольнити та зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у користуванні вищезазначеною квартирою й надати ключі від замка вхідних дверей цієї квартири.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що він заперечує проти проживання ОСОБА_1 у спірній квартирі, адже позивач під час проживання у цій квартирі, яке мало місце до 2016 року, завжди порушував правила співмешкання та поводив себе неналежним чином, в зв`язку з чим відповідачами йому було відмовлено у доступі в помешкання шляхом заміни замків на вхідних дверях квартири. На підставі викладеного ОСОБА_3 просив суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 також в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та підтвердила, що дійсно через ускладнення стосунків між нею і ОСОБА_3 з одного боку та позивачем - з іншого, а також неналежною поведінкою останнього, яка унеможливлює спільне проживання в одній квартирі, у березні 2016 року відповідачами було відмовлено ОСОБА_1 у доступі до спірної квартири, однак залежно від поведінки позивача впродовж 2016 року відповідачі декілька разів допускали ОСОБА_1 у спірну квартиру, де він міг користуватись своїми особистими речами.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона вважає позов ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням необґрунтованим, адже протягом всього часу спільного проживання відповідачів з позивачем у спірній квартирі останній своєю неналежною поведінкою унеможливлював спільне з ним проживання в одному житловому приміщенні.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням обґрунтованим, адже відповідачі дійсно чинять позивачу перешкоди у користуванні спірною квартирою.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, показання свідка, а також дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12 грудня 2000 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 17 листопада 2000 року та зареєстрованого Слов`янським бюро технічної

інвентаризації у реєстрову книгу за № 14620/21, квартира АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності належить позивачу ОСОБА_1 , відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також третім особами ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у рівних частках.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Так, згідно п.п. 1.5, 1.6 Інструкції «Про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 121 від 09 червня 1998 року, в редакції від 03 листопада 1999 року, тобто в редакції, що діяла на час реєстрації права власності позивача на вищенаведену квартиру у Слов`янському бюро технічної інвентаризації, державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації. Державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов`язковою для власників, незалежно від форми власності.

Наведене дає суду підстави для висновку, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , адже Розпорядженням міського голови Слов`янської міської ради № 53-р від 29 лютого 2016 року вулиця «Карла Маркса» була перейменована на вулицю « Центральна » , у м. Слов`янськ Донецької області.

Частинами першою та четвертою статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Отже розірвання шлюбу між співвласниками майна, на підтвердження чого стороною відповідача в судовому засіданні було надано рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, ухвалене 22 грудня 2015 року у справі № 243/11300/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, що набуло законної сили 05 січня 2016 року, яким шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, не є підставою для припинення відповідачами в односторонньому порядку права співвласника ОСОБА_1 на частку у спільному майні, адже таке припинення, виходячи з загальних принципів права, можливо або за взаємною згодою співвласників, або на підставі ст. 365 ЦК України - за рішенням суду.

За змістом статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частинами першою та третьою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частиною першою статті 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Тобто ОСОБА_1 в силу закону має право використовувати належну йому на праві спільної часткової власності квартиру АДРЕСА_1 , для власного проживання.

До того ж, з довідок ТОВ «Арагорн» № 381 від 11 квітня 2019 року й № 993 від 03 жовтня 2019 року, а також відомостей, зазначених у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданому ОСОБА_1 Слов`янським МВ УМВС України в Донецькій області 14 грудня 1999 року, слідує, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано у вищевказаній квартирі.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Натомість згідно акту, складеного 11 квітня 2019 року комісією у складі директора ЖЕК ТОВ «Арагорн» - ОСОБА_6 , інженера ТОВ «Арагорн» - ОСОБА_7 , а також співвласників квартири АДРЕСА_1 , - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , станом на 11 квітня 2019 року співвласники квартири АДРЕСА_1 , змінили замки на вхідних дверях цієї квартири та не надають ОСОБА_1 доступу до неї.

Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 підтвердила, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкоджають позивачу ОСОБА_1 користуватися і проживати у спірній квартирі.

За таких обставин, враховуючи, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим йому належить, у тому числі, право використання вказаної квартири для власного проживання та право вимоги усунення перешкод у здійсненні ним цього права, а також приймаючи до уваги, що відповідачі по справі перешкоджають позивачу у здійснені його прав, керуючись вищенаведеними нормами законодавства, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 317, ч.ч. 1, 3 ст. 319, ч. 1 ст. 383, ст. 391 ЦК України, ст.ст. 4 ч. 1, 12, 13, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , не чинити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , уродженцю м. Слов`янськ Донецької області, перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , уродженцю м. Слов`янськ Донецької області, ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 лютого 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду С.Г. Пронін