ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

11 лютого 2020 року

м. Харків

Справа № 643/19494/19

Провадження № 22-ц/818/1944/20

Харківський апеляційний суд у складі головуючого судді Тичкової О.Ю., розглянувши в порядку ст. 357 Цивільного процесуального кодексу України питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 27 січня 2020 року в складі судді Горбунової Я.М. по справі за позовом ОСОБА_1 до Пологового будинку №2 Харківської клінічної міської лікарні, ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27 січня 2020 року визнано необґрунтованим заявлений позивачем ОСОБА_1 відвід головуючого судді Горбунової Я.М. Зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Пологового будинку №2 Харківської клінічної міської лікарні, ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди до вирішення питання про відвід судді Горбунової Я.М.

31 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Московського районного суду м. Харкова з апеляційною скаргою на ухвалу суду від 27.01.2020 року.

Судова колегія, вивчивши апеляційну скаргу на ухвалу суду від 27.01.2020 та дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу необхідно повернути до районного суду для виконання вимог п. 15.11 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України).

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась із апеляційною скаргою на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 27.01.2020 року про визнання необґрунтованим відводу судді Горбунової Я.М.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Згідно з ч. 2 ст. 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 цього Кодексу.

Положеннями ч.1ст. 353 ЦПК України встановлений вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

За змістом п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження.

В оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції вирішено як питання обґрунтованості заявленого відводу та передачі його на розгляд іншому судді, так і питання зупинення провадження у справі до розгляду заяви про відвід.

Разом з тим, зі змісту апеляційної скарги слідує, що її доводи зводяться виключно до незгоди відповідача з висновком суду про необґрунтованість заявленого відводу, упередженості головуючого судді та необхідності його відводу.

Будь-яких доводів щодо безпідставності та незаконності оскаржуваної ухвали в частині зупинення провадження апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене вище, слід дійти висновку про те, що в даному випадку відповідачем фактично оскаржується не ухвала про зупинення провадження, а ухвала щодо визнання заявленого відводу необґрунтованим та передачі заяви про відвід на вирішення іншого судді, яка в силу положень ст. 353 ЦПК України не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

З системного аналізу ст. 353 ЦПК України вбачається, що ухвали, не включені до переліку частини першої статті 353 ЦПК України, не можуть бути предметом апеляційного розгляду як самостійні процесуальні документи. Вказане відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 14 березня 2019 року у справі № 461/8318/17. У разі незгоди учасника справи з ухвалою суду, яка не може бути оскаржена окремо від рішення суду, заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду у справі, проте не викладаються у якості доводів окремої апеляційної скарги.

Відповідно до п. 15.11 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Згідно з підпунктом 15 пункту 1 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

В газеті "Голос України" (№ 42 (7048) від 01.03.2019) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно з яким відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28.02.2019 № 624/0/15-19, та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті "Голос України" (№229 (6984) від 01.12.2018).

Тобто на час подачі ОСОБА_1 31.01.2020 року апеляційної скарги на ухвалу суду від 11.10.2018, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не почала своє функціонування в порядку передбаченому підпунктом 15 пункту 1 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 27.01.2020 року належить повернути до Московського районного суду м. Харкова для виконання судом вимог п. 15.11 Перехідних положень ЦПК України.

Керуючись положеннями ст. ст. 260, 261, 352, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 27 січня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Пологового будинку №2 Харківської клінічної міської лікарні, ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - повернути до Московського районного суду м. Харкова для виконання вимог п.15.11 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя О.Ю. Тичкова