справа № 2-706/07
№ провадження 6/208/33/20
УХВАЛА

Іменем України

12 лютого 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.

за участю: секретаря судового засідання: Корнієнко К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кам`янське Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області «про заміну сторони виконавчого провадження», суд-

встановив:

29 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою про заміну сторони виконавчого провадження де заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якій просить: змінити сторону стягувача, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «про стягнення аліментів».

До судового засідання заявник ОСОБА_1 , подала заяву про розгляд заяви без її участі, з урахуванням письмово викладеної позиції.

До судового засідання заінтересована особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 подав заяву про розгляд заяви за його відсутності, заяву ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі, прохав заяву задовольнити.

До судового засідання заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка, причини не явки до суду не повідомила.

До судового засідання заінтересована особа - Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, надіслали заяву про розгляд заяви без участі представника, у відповідності до чинного законодавства.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.01.2007 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на моє утримання у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду до повноліття дитини (а.с. )

Стягнення аліментів за рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2007 року відбувається через Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджено копією постанови про відкриття виконавчого провадження 43929243 (а.с. ).

Фактично з травня 2007 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не проживає разом із матір`ю і не є членом її сім`ї, з цього моменту постійно проживає як члені сім`ї із бабусею ОСОБА_4 та дідусем ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено актом про проживання без реєстрації (а.с. 7).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться під повним піклуванням бабусі та дідуся, навчається у Кам`янському медичному коледжі, за спеціальністю Медсестринство, що підтверджено довідкою від 24 грудня 2019 року №172, виданою Навчальним закладом вищої освіти «Кам`янський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» (а.с. 5-6)

Крім того ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має ряд хронічних захворювань, що потребує значних матеріальних витрат для підтримання задовільного стану здоров`я, крім того, щорічно має проходити поглиблене обстеження очей, що підтверджено відповідними довідками (а.с. 8-10).

Тривалий час матеріальне утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 безпосередньо здійснювалося виключно бабусею

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернулась до Заводського районного суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів із ОСОБА_2 на мою користь.

28.01.2020 року Заводський районний суд міста Дніпродзержинська видав судовий наказ, яким вирішено стягнуті з боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на своє утримання до досягнення мною повноліття (а.с. 20).

Ні батько, ні матір не позбавлялись по відношенню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав, опіка не встановлювалась.

Стаття 179 Сімейного кодексу України визначає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Але матір, ОСОБА_2 отримуючи аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не використовувала кошти за цільовим призначенням, а витрачала їх на утримання своєї нової сім`ї, зазначені факти підтверджуються актом про проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою бабусі із 2007 року без реєстрації (а.с. 7).

Відповідно до характеристики з місця навчання, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказано, що її вихованням і піклуванням займається бабуся ОСОБА_4 (а.с. 6).

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, суд вважає:

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України).

Відповідно до положень ст. 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, N 2402-III передбачено: Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог статті 180 СК України визначено: Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 ч.3 СК України визначено: За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років відповідно до ст. 32 ЦК України може, крім вчинення дрібних побутових правочинів, самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами, здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, має право бути учасником (засновником) юридичних осіб, самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися таким вкладом без згоди законних представників. Крім того, неповнолітні особи можуть особисто нести цивільну відповідальність за договорами, укладеними ними самостійно чи за згодою батьків, а також відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, що передбачено ст. 33 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 47 ЦПК України, неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (п. 2 рішення Конституційного Суду України 25 грудня 1997 року по справі № 9-зп).

Відповідно до статті 129 і Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 і Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч,5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно із статтею 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Оскільки відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Враховуючи вимоги статті 13 ЦПК України: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, № 2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

З аналізу встановлених обставини, відповідно до вказаних норм закону, суд приходить до висновку, що вимога заявника про зміну сторони, а саме заінтересованою стороною, є - ОСОБА_1 , на утримання якої стягнуті аліменти із боржника - ОСОБА_3 на користь - ОСОБА_2 , як неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на своє утримання, а також на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України, що передбачено ст. 179 СК України, та не суперечить означеним вимогам закону, та також передбачає крім цього зміну порядку та способу виконання судового рішення, згідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України.

Така позиція суду, ґрунтується на підставі правового висновку зробленого у постанові ВП ВС від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 , згідно до якої - Суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Згідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 686/18993/17-ц, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін. Велика Палата зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

А тому, згідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Враховуючи що Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.01.2007 року стосується стягнення аліментів на утримання заявника, яка є неповнолітньою особою, самостійно звернулася з заявою про зміну сторони стягувача аліментів, які є її власністю, а тому така заява стосується як визначеного порядку рішенням суду як у самому рішенні так і за виконавчим документом виданим за зазначеним рішенням, зі зміни сторони що отримує аліменти що стягуються не на користь ОСОБА_2 , яка не проживає з дитиною, не утримує її, а саме на дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись ст.ст. 258-260, 435, 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області «про заміну сторони виконавчого провадження» задовольнити повністю.

Змінити порядок стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , визначений у Рішенні Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області по цивільній справі № 2-706/07 від 22.01.2007 року, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «про стягнення аліментів на утримання дитини» в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, шляхом їх стягнення на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

Замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні № 43929243 що перебуває у провадженні Соборному відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на підставі виконавчого листа виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 2-706/07 за Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.01.2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «про стягнення аліментів на утримання дитини», в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,

-зі стягувача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , на стягувача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення у справі у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Суддя Івченко Т. П.