Дата документу 03.11.2020
Справа № 334/5435/17
Провадження № 2-др/334/15/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.,

при секретарі Череп М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тивоненка Данили Руслановича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Ленінського районного суду м.Запоріжжя перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

20 жовтня 2020 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк» (рах. № НОМЕР_2 , , МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.12.2013 року у сумі 8206,92 (вісі тисяч двісті шість гривень 92 коп.) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк» (рах. № НОМЕР_2 , , МФО № 305299) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 159,70 грн. (сто п`ятдессят дев`ять грн. 70 коп.). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

26 жовтня 2020 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Тивоненко Данила Русланович звернувся до суду із заявою, у якій просив ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30920 грн.

В обгрунтування заяви зазначено, що для надання правової допомоги в даній справі позивачем було залучено адвоката Тивоненка Д.Р., з яким був укладений Договір про надання адвокатом правової допомоги від 10/03 від 10.03.2020 року. За умовами вказаного Договору Клієнт доручає, а Адвокатське бюро «Данила Тивоненка «Пріоритет» в особі керуючого Тивоненка Данила Руслановича зобов`язується надати Клієнту правничу допомогу усіма законними методами та способами для захисту та відновлення порушених, оспорюваних та/або невизнаних прав і законних інтересів Клієнта, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правничу допомогу та компенсувати фактичні витрати Адвокатського бюро.

Доручення Клієнта і обсяг правничої допомоги (перелік робіт і послуг), що надається Адвокатським бюро, визначається у кладених між Сторонами додатках до цього Договору.

Сторони погодили, що вартість гонорару адвоката визначається виходячи з наступних розцінок: консультації - 2000,00 грн.; складання заяви про ознайомлення з матеріалами справи - 500,00 грн.; ознайомлення з матеріалами справи - 1500,00 грн.; складання зави про перегляд заочного рішення - 2000,00 грн.; складання заяви про закінчення виконавчого провадження - 500,00 грн.; складання відзиву на позов - 5000,00 грн.; складання заяви про застосування строків позовної давності - 500,00 грн.; складання заяви про витребування доказів - 500,00 грн.; підготовка до подачі відзиву до канцелярії суду - 1000,00 грн.; представництво клієнта в одному судовому засіданні 2000,00 грн.; перегляд справи в суді апеляційної інстанції - від 5000,00 грн.; перегляд справи у Верховному суді - від 10000,00 грн. Детальний розрахунок вартості наданих правових послуг за Договором про надання адвокатом правової допомоги від міститься в Переліку та вартості послуг за договором № 10/03 від 10.03.2020р.

В Акті № 1 приймання-передачі правової допомоги до вказаного Договору від 30.04.2020 року загальна вартість послуг становить 15500,00 грн.

10.09.2020 року в Акті № 2 до вказаного Договору від 30.04.2020 року загальна вартість послуг становить 8000,00 грн., а разом становить 23500,00 грн.

На даний час вартість надання правових послуг за вказаним Договором сплачена позивачем в сумі 20000,00 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 14/09 від 14.09.2020р. та № 22/10 від 22.10.2020р., виданими адвокатом Тивоненко Д.Р., про прийняття оплати від ОСОБА_1 за надання послуг за Договором про надання адвокатом правової допомоги.

Заявник у судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просив її задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явився.

Суд, заслухавши заявника, дослідивши та проаналізувавши матеріали заяви, додані до неї документи та матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно дост.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частин четвертої статті 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Суд, розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи: договір про надання правової допомоги від 10/03 від 10.03.21020року, укладений між Адвокатським бюро «Данила Тивоненка «Пріоритет» в особі керуючого Тивоненка Данила Руслановича та ОСОБА_1 , Перелік та вартість послуг за договором № 1, № 2 до Договору від 10.03.2020 року про надання адвокатом правової допомоги, в якому визначений розмір гонорару, копія Актів приймання-передачі правової допомоги до Договору про надання правової допомоги, а також копії двох розрахункових квитанцій без копії Книги обліку доходів і витрат не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відзиву на позов та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23500,00 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат, та не підтверджені.

Відповідно до Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці; крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 481), книга повинна бути прошнурована та пронумерована.

Суду взагалі не надано копій з книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці; крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність візуально відсутні ознаки того, що вони були прошиті та пронумеровані, а у графі реквізити документа, що підтверджує понесені витрати, реквізити наданих копій товарних чеків відсутні.

Враховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, відсутності належним чином підтверджених витрат на правову допомогу, відсутності розрахунку таких витрат, а також з урахуванням поданого представником позивача заперечення щодо заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та його доводів щодо неналежно підтверджених витрат на правову допомогу, суд вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 15, 137, 141, 258-260, 265, 270, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тивоненка Данили Руслановича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Добрєв М. В.