ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4253/19 Номер провадження 22-з/814/276/20 Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
29 грудня 2020 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.,
судді: Карпушин Г.Л., Триголов В.М.,
за участю секретаря Ачкасової О.Н.
розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву адвоката Малофєєва Артема Івановича, представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом адвоката Малофєєва Артема Івановича, представника ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю органу, що здійснює досудове розслідування.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 05 листопада 2020 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постановою Полтавського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року рішення Київського районного суду м.Полтави від 05 листопада 2020 року скасовано, ухвалено нове рішення.

Позов адвоката Малофєєва Артема Івановича, представника ОСОБА_1 , задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1 000 грн. моральної шкоди, завданої незаконними діями і бездіяльністю слідчих Головного управління Національної поліції в Полтавській області та Відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

23.12.2020 року на адресу Полтавського апеляційного суду надійшла заява адвоката Малофєєва А.І., представника ОСОБА_1 про постановлення додаткового рішення у справі.

В обґрунтування заяви вказував, що колегією суддів апеляційного суду при вирішенні питання по суті не вирішено питання судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, під час винесення постанови від 21 грудня 2020 року апеляційна скарга адвоката Малофєєва Артема Івановича, представника ОСОБА_1 задоволена частково, позов задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення по суті заявлених вимог, проте не вирішено питання судових витрат.

Таким чином суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення в разі не вирішення судом питання про судові витрати.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , подаючи позовну заяву та апеляційну скаргу, до суду був звільнений від сплати судового збору.

Таки чином судові витрати в частині судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги слід віднести за рахунок держави.

Позовні вимоги адвоката Малофєєва Артема Івановича, представника ОСОБА_1 задоволено частково на 0,74%.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом прави, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Сталою судовою практикою Верховного Суду сформована правова позиція про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року (справа № 757/47925/15-ц), від 20 червня 2018 року (справа № 127/1284/14-ц), від 27 червня 2018 року (справа №554/9348/15-ц), від 25 липня 2018 року (справа № 522/4198/17-ц), від 15 квітня 2020 року (справа № 199/3939/18-ц), від 09 червня 2020 року (справа № 466/9758/16-ц).

Отже, сторона по справі у підтвердження понесених витрат на правничу допомогу має надати суду в обов`язковому порядку документ, що посвідчує сплату коштів за надані послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у справі надавалася позивачу на підставі договору про надання правничої допомоги № 10/07 від 10 липня 2019 року (т.1 а.с.41).

У підтвердження витрат на правничу допомогу суду надано: договір про надання правничої допомоги, звіт про виконані роботи адвокатом, ордер, квитанції про оплату виконаних робіт( т.1 а.с.41- 45, 83-84, 231-232, т.2 а.с.9-10).

Таким чином, ОСОБА_1 має право на відшкодування понесених ним витрат за послуги адвоката з врахуванням проценту задоволених позовних вимог, які складають 7770+ 3810+ 2640+ 5010= 19 230 /100 Х 0,74% = 142, 30 грн.

У заяві про ухвалення додаткового рішення адвокат Малофєєв Артем Іванович, представник ОСОБА_1 , просить також вирішити питання повернення коштів, понесених позивачем на оплату судово-психологічної експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 19.09.2019 року у справі було призначено судово-психологічну експертизу. Обов`язок по оплаті експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .( т.1 а.с.98)

17.10.2019 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз направлено ОСОБА_1 рахунок № 2284 від 15 жовтня 2019 року на суму 14 915 грн для оплати вартості робіт за проведення судово-психологічної експертизи ( т.2 а.с.99-100)

30.06.2020 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз проведено судово-психологічну експертизу по цивільній справі № 552/4253/19 (т.1 а.с. 185- 205). До даного висновку виконавцями експертизи приєднано акт попереднього розрахунку вартості висновку експертизи № 1723 в якому зазначено що наперед сплачено 14 915 грн.( т.1 а.с.206)

Оскільки ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 19.09.2019 року покладено обов`язок по оплаті експертизи на ОСОБА_1 , і актом попереднього розрахунку вартості висновку експертизи № 1723 зазначено що наперед сплачено 14 915 грн., то позивач має право на відшкодування понесених ним витрат за проведення судово-психологічну експертизи з врахуванням проценту задоволених позовних вимог, які складають 14 915 / 100 Х 0,74% =110,37 грн.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву адвоката Малофєєва Артема Івановича, представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову у справі № 552/4253/19 за позовом адвоката Малофєєва Артема Івановича, представника ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю органу, що здійснює досудове розслідування.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_1 142 грн. (сто сорок дві гривні) 30 коп. (тридцять копійок) у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_1 110 грн. (сто десять гривень) 37 коп. (тридцять сім копійок) у відшкодування витрат на проведення експертизи.

Витрати за сплати судового збору віднести за рахунок Держави.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного її тексту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.А.Лобов

Судді: Г.Л.Карпушин

В.М.Триголов