Справа № 178/1662/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2020 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Берелет В.В.

секретаря: Кирсань Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Кринички цивільну справу за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з 20 січня 2018 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові один до одного. Спочатку шлюбні відносини між ними були добрими, але згодом в їхній сім`ї почали виникати часті сварки та непорозуміння. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, сумісно господарство не ведуть, проживають окремо. Збереження шлюбу на теперішній час суперечить інтересам позивачки, вважає, що поновлення шлюбних відносин у подальшому неможливо, тому просить розірвати шлюб.

Відповідач згідно заяви позовні вимоги визнає.

Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, судом встановлено, 20 січня 2018 року сторони одружилися, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Чечелівський районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Дніпропетровської області, актовий запис №34. Сторони не проживають разом, заходів до поновлення сім`ї не вживають. Позивачка вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, сторони не примирилися, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним. При таких обставинах суд дійшов висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може.

Частина 1 ст.3 СК України проголошує, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно з вимогами ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Відповідно до вимог ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Виходячи з вище викладеного, те, що сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, не проживають разом, спільне господарство не ведуть, не примирилися, тому суд дійшов висновку, що зберегти сім`ю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 263-265 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 20 січня 2018 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Дніпропетровської області, актовий запис №34 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Суддя: В. В. Берелет

р