Постанова

Іменем України

05 лютого 2020 року

м. Київ

справа №305/2206/14-ц

провадження №61-46371св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на постанову апеляційного суду Закарпатської області

від 21 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Бисага Т. Ю., Фазикош Г. В., Собослой Г. Г.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», відповідач - ОСОБА_1 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У жовтні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулось до ОСОБА_1 з позовом, у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 191,91 долара США,

що еквівалентно 274 545,82 грн, та заборгованість по відсотках у сумі

9 226,40 долара США, що еквівалентно 119 530,02 грн та 1 978,47 доларів США пені за останні 12 місяців, що еквівалентно 25 631,51 грн.

2. Позовна заява мотивована тим, що за умовами кредитного договору, укладеного 09 березня 2006 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «АКПІБ», Банк) та ОСОБА_1 , остання отримала кредит у сумі 19 800 доларів США

зі сплатою відсотків за користування кредитом та неустойки і інших платежів, в сумі, на строк та на умовах, що передбачені договором, кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 08 березня 2026 року.

3. 17 грудня 2012 року між ПАТ «АКПІБ» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення права вимоги за вказаним вище договором, за яким було відступлено право грошової вимоги за кредитом від 09 березня 2006 року ТОВ «Кредитні ініціативи».

4. Позичальник ОСОБА_1 допустила утворення заборгованості, яку позивач просив стягнути у судовому порядку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

5. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 13 липня

2017 року у складі судді Ємчук В. Е. позов задоволено.

6. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором від 09 березня 2006 року в сумі

419 707,35 грн та 3 654 грн судових витрат.

7. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що між сторонами виникли зобов`язання, що випливають з кредитного договору. Оскільки відповідач виконував обов`язки, покладені кредитним договором, неналежним чином, позивач має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплату процентів та пені за користування кредитними коштами.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

8. Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 21 серпня

2018 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 13 липня 2017 рокускасовано та ухвалено нове рішення по відмову в задоволенні позову.

9. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та суперечать матеріальному закону.

10. Апеляційний суд указав, що в матеріалах справи відсутні докази відступлення права вимоги Банку за кредитним, також відсутній Реєстр позичальників, з якого б можливо встановити факт відступлення вимоги позивачу саме за договором від 09 березня 2006 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11. У касаційній скарзі, поданій у жовтня 2018 року, ТОВ «Кредитні ініціативи» просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

12. Доводи касаційної скарги зводяться до того, що судом апеляційної інстанції невірно трактовано п. 3.11 Договору № 3, оскільки даним договором не змінено валюту кредиту, а надано можливість сплачувати кошти на погашення кредиту в інших Банківських установах або через «Укрпошту»,

а оскільки погашення в валюті неможливе фізичною особою, тому надано можливість сплачувати у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день оплати. Не враховано, що у зв`язку із реорганізацією ПАТ «Промінвестбанк» рахунки відкриті у відділенні м. Рахів перенесенні на відділення м. Ужгород.

13. Зауважено, що ні в суді першої інстанції, ні апеляційної інстанції відповідач не ставила під сумнів «заміну кредитора», не заперечувала той факт, що на день подання позовної заяви до суду ТОВ «Кредитні ініціативи» є належним кредитором, що свідчить про вихід судом апеляційної інстанції за межі апеляційної скарги, пославшись на недоведеність переходу прав та обов`язків від первинного кредитора до нового.

Доводи інших учасників справи

14. Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

15. Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

16. Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

17. 09 березня 2006 року між ПАТ «АКПІБ» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 19 800 доларів США на умовах, визначених договором зі сплатою відсотків за користування кредитом та неустойки і інших платежів, в сумі, на строк та на умовах, що передбачені договором, кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 08 березня 2026 року.

18. 06 червня 2006 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений додатковий кредитний договір №1 від 06 червня 2006 року, яким внесли зміни до кредитного договору від 09 березня 2006 року, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 29 153 долари США, а виконання зобов`язання позичальника за цим договором забезпечується іпотекою - житловим будинком, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 273,65 кв. м, житловою площею 110,42 кв. м, оціночною вартістю 315 117 грн. Інші умови договору залишилися незмінними.

19. 02 березня 2011 року між сторонами кредитного договору було укладеного договір № 3 про внесення змін та доповнень до кредитного договору

від 09 березня 2006 року, згідно якого до основного кредитного договору від 09 березня 2006 року внесено зміни, зокрема: «пункт 3. По всьому тексу кредитного договору слова та цифри «позичковий рахунок НОМЕР_1 » у відповідних відмінках замінити словами та цифрами «позичковий рахунок НОМЕР_2 » у відповідних відмінка; пункт 4. По всьому кредитного договору слова та цифри «рахунок нарахування процентних одів НОМЕР_1 у відповідних відмінках замінити словами та цифрами «рахунок нарахування процентних доходів НОМЕР_2» у відповідних відмінках; пункт 5 Доповнено Розділом «Умови кредитування» Кредитного договору пунктом 3.11 наступного змісту: 3.11. Погашення заборгованості за кредитом та всіх інших платежів за кредитним договором може здійснюватися позичальником шляхом внесення грошових коштів у національній валюті в сумі, еквівалентній сумі платежу у валюті фактичної заборгованості за курсом Національного банку України на день погашення, на рахунок № (вказується рахунок) філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в

м. Ужгород, Закарпатської області - 3121163, . Погашення може здійснюватися через філіал Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та/або державне підприємство поштового «Укрпошта» без сплати додаткових коштів».

20. 17 грудня 2012 року між ПАТ «АКПІБ» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення права вимоги за вказаним вище договором, за яким було відступлено право грошової вимоги за кредитом від 09 березня 2006 року ТОВ «Кредитні ініціативи».

21. Позичальник взяті на себе зобов`язання, що виникають з умов вищевказаної угоди, не виконувала, внаслідок чого допустила заборгованість за кредитом.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

22. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

23. Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

24. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

25. Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

26. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

27. Предметом спору у справі, яка переглядається, є стягнення заборгованості за кредитним договором.

28. Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд указав на відсутність доказів відступлення права вимоги Банку за кредитним договором, також зазначив про відсутність Реєстру позичальників, з якого б можливо встановити факт відступлення вимоги позивачу саме за договором

від 09 березня 2006 року

29. За приписами статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

30. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

31. На підтвердження права звернення з даним позовом, ТОВ «Кредитні ініціативи» надало кредитний договір від 09 березня 2006 року, укладений між Банком та ОСОБА_1 , графік щомісячного погашення кредиту та процентів, додатковий договір до кредитного договору від 06 червня

2006 року, графік щомісячного погашення кредиту та процентів, датований

20 чеврня 2006 року, заяву-анкету позичальника на отримання кредиту

від 09 березня 2006 року, договір № 3 про внесення змін та лоповнень до кредитного договору від 02 березня 2011 року, розрахунок заборгованості станом на 01 жовтня 2014 року, вимогу про досудове врегулювання спору, датоване 02 жовтня 2014 року, реєстр поштових відправлень, договір про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, витяг з реєстру позичальників до договору про відступлення парв вимоги від 17 грудня 2012 року ( а. с. 5-38 т. 1).

32. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

33. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

34. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

35. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

36. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

37. Згідно частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

38. За змістом статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

39. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

40. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

41. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

42. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті чинне законодавство не містить.

43. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

44. Зміни внесені 02 березня 2011 року договором № 3 до основного кредитного договору, апеляційний суд вважав суттєвими, оскільки такі стосуються порядку та умов проведення оплати заборгованості по договору.

45. Разом із тим, суд апеляційної інстанції не врахував, що даний договір відповідачем не оспорений.

46. За клопотанням відповідача у справі була проведена судово-почеркознавча експертиза, скільки відповідач заперечувала власноручне підписання кредитного договору та додаток до нього, які є предметом позову.

47. За наслідками проведеної експертизи 03 червня 2016 року було зроблено висновок про те, що підпис у договорі №3 про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 09 березня 2006 року був виконаний ОСОБА_1 , а дослідити підпис у кредитному договорі від 09 березня 2006 року та у додатковому договорі №1 від 06 червня 2006 року на заяві-анкеті позичальника на отримання кредиту, укладених між ПАТ «АКПІБ» та

ОСОБА_1 не вдалося можливим, у зв`язку з ненаданням у розпорядження експерта вільних зразків почерку ОСОБА_1 .

48. Апеляційний суд також указав, що при винесенні рішення щодо повного задоволення позовних вимог, суд першої інстанції погодився з сумами, вказаними позивачем, при цьому не врахував, що в розрахунку не зазначено жодних сум, які б вносились позичальником особисто або через третіх осіб.

49. При цьому, суд апеляційної інстанції не вказав, якими доказами спростовується наданий позивачем розрахунок.

50. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України у редакції, чинній на час подачі позовної заяви, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

51. Подібні положення містять статті 12, 81 чинної редакції ЦПК України.

52. Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини у справі, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, вірно встановив правовідносини сторін та правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин та дійшов правильного висновку про задоволення позову.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

53. Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

54. Суд першої інстанції, на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, правильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

55. Скасовуючи правильне по суті рішення суду першої інстанції, та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин.

56. Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але апеляційним судом допущено помилку в застосуванні норм матеріального права, судове рішення апеляційного суду, відповідно до статті 413 ЦПК України, підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

2. Постанову апеляційного суду Закарпатської області від 21 серпня 2018 року скасувати, рішення Рахівського районного суду Закарпатської області

від 13 липня 2017 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська