Справа № 307/2515/17
Провадження № 2/309/295/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Лук`янової О.В.

за участю: секретаря судового засідання Гаклик Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту неукладення правочину та припинення права вимоги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на те, що:

-10 листопада 2014 року відповідачем ОСОБА_3 до Тячівського районного суду було подано позовну заяву про стягнення боргу в сумі 42000грн. за договором позики /цивільна справа №307/4156/14-ц/;

-на підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_3 було подано копію розписки від 24.12.2010 нібито про отримання ним вищевказаної грошової суми у день написання даної розписки, тобто 24.12.2010;

-він чітко запевняє, що він ніколи не писав жодних розписок для дружини ОСОБА_3 і коштів за ніякими розписками ні від ОСОБА_3 , а тим паче він його дружини, не одержував;

-зі змісту самої розписки, датованої 24.12.2010, чітко вбачається, що 24 грудня 2020 року ніякої передачі грошей не було і не могло бути,

звернувся з позовом до суду та просить: встановити факт неукладання правочину-договору позики від 24.12.2010 року та припинити право відповідачів на вимогу про повернення боргу за цією розпискою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явився, надавши до суду заяву /а.с.75/, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та просив розглянути справу у його відсутність.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали. Також вони підтримали обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання 16 листопада 2020 року представники позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не з`явилися, надавши до суду заяву /а.с.131-136/, згідно якої просили закінчити розгляд справи у відсутності позивача та його представників.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засіданні не з`явилася, надавши до суду заяву /а.с.82/, згідно якої позовні вимоги не визнала, у задоволенні позову просила відмовити та просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнали, оскільки вважали, що справжню правову природу правовідносинам, які склалися між сторонами по справі, можливо дослідити та дати їм правову оцінку з точки зору повноти, всебічності та об`єктивності лише при розгляді справи №307/4156/14-ц, яка фактично вже повністю розглянута Тячівським райсудом. По цій справі вже допитані всі свідки, проведені відповідні експертизи за ініціативою ОСОБА_1 , які підтверджують те, що всі наявні боргові розписки щодо суми боргу ОСОБА_3 написані власноручно ОСОБА_1 .. В судове засідання 16 листопада 2020 року відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 не з`явилися. Відповідач ОСОБА_3 надав до суду заяву /а.с.141/, згідно якої просив закінчити розгляд справи у його відсутність та у відсутність його представника.

Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд проводить судове засідання 16 листопада 2020 року у відсутності позивача ОСОБА_1 , представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 і Марича І.Ю., відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 , без фіксування судового процесу.

Суд, вислухавши думки в раніш проведених судових засіданнях: представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 і Марича І.Ю., відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_6 , пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що в 2010-2011р.р. ОСОБА_1 в їх присутності та в присутності ОСОБА_3 визнавав факт наявності боргу перед ОСОБА_3 та обіцяв його повернути.

В судовому засіданні встановлено наступне:

В Тячівському районному суді з 2014 року до теперішнього часу знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_3 /який проживає в м.Хуст Закарпатської області/ до ОСОБА_1 /який проживає в с.Вонігово Тячівського району Закарпатської області/ про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 боргу за договором позики в сумі 42000грн. за розпискою від 24 грудня 2010 року /цивільна справа №307/4156/14-ц/ /а.с.7, 34/.

13 жовтня 2017 року до Тячівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту неукладення правочину договору позики від 24.12.2010 року та припинення права відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вимогу про повернення боргу за цією розпискою /цивільна справа №307/2515/17/ /а.с.2-6, 14/.

23 жовтня 2017 року Тячівським районним судом постановлена ухвала про зупинення провадження по цивільній справі №307/4156/14-ц до закінчення провадження по цивільній справі №307/2515/17 /а.с.34/.

Розгляд справи №307/2515/17 в Тячівському районному суді тривав до 13 лютого 2018 року: розглядалися клопотання, допитувалися свідки, досліджувалися докази, були проведені судові дебати /а.с.25, 37, 47-48, 50/. 13 лютого 2018 року суд видалився до нарадчої кімнати, по виходу суд оголосив ухвалу про передачу цивільної справи №307/2515/17 за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту неукладення правочину та припинення права вимоги до Хустського районного суду за підсудністю /а.с.52/.

Усі ці обставини також не заперечувалися сторонами в судовому засіданні.

В якості доказів своїх позовних вимог по справі позивачем ОСОБА_1 були надані:

-копія позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 боргу за договором позики в сумі 42000грн. за розпискою від 24 грудня 2010 року /а.с.7/;

-копія розписки від 24.12.2010 від імені ОСОБА_1 /а.с.8/;

-копія розписки від 24.03.2008 /а.с.30/;

-копія розписки від 26.01.2010 /а.с.31/;

-копія угоди від 23.05.2012 /а.с.33/.

Усі ці розписки були надані суду тільки в копіях, їх оригінали /зі слів сторін по справі/ знаходиться в матеріалах цивільної справи №307/4156/14-ц, яка розглядається Тячівським районним судом /на даний час провадження по ній зупинено/. Також зі слів сторін у справі було встановлено, що всі ці розписки є предметом розгляду по цивільній справі №307/4156/14-ц. Суд констатує, що розписка від 24.03.2008, розписка від 26.01.2010 та угода від 23.05.2012 не є предметом розгляду цього позову.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України: на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України: кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України: кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1/визнання права;

2)визнання правочину недійсним;

3)припинення дії, яка порушує право;

4)відновлення становища, яке існувало до порушення;

5)примусове виконання обов`язку в натурі;

6)зміна правовідношення;

7)припинення правовідношення;

8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10)визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_3 звернувся в 2014 році в Тячівський районний суд до ОСОБА_1 за захистом свого порушеного майнового права - про стягнення суми боргу за розпискою від 24 грудня 2010 року.

Суд, на підставі вищевикладеного, дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 , звертаючись в суд з позовом про припинення права вимоги ОСОБА_3 про повернення боргу за розпискою від 24 грудня 2010 року, вибрав неналежний спосіб захисту свого права про невизнання боргу. На думку суду, обставини, викладені ОСОБА_1 в позовній заяві до ОСОБА_3 про встановлення факту неукладання правочину та припинення права вимоги є не окремим цивільним позовом, а по суті відзивом /запереченнями/ на позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики за розпискою від 24 грудня 2010 року, а тому, на думку суду, повинні розглядатися тільки в рамках цивільної справи №307/4156/14-ц, провадження по якій на даний час зупинено в Тячівському районному суді.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.12, 13, 81, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, ст.15-16, 1047 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 /місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер і серія паспорта невідомі/, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 /місце знаходження: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер і серія паспорта невідомі/, до ОСОБА_3 /місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер і серія паспорта невідомі/ та ОСОБА_4 /місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер і серія паспорта невідомі/ про встановлення факту неукладення правочину та припинення права вимоги, відмовити.

Рішення в повному обсязі виготовлено 25 листопада 2020 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково - у відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, - до Закарпатського Апеляційного суду через Хустський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Лук`янова О.В.