Справа № 497/111/2020
Провадження № 2/497/247/2020
10.02.2020 року Болградський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Раца В.А.
секретаря - Божевої І.Д.
розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,
23.01.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом та просить постановити судове рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому позивачка посилається на те, що відповідач є батьком малолітньої дитини, відповідно до свідоцтва про народження. Вона є бабусею малолітнього ОСОБА_3 , його матір ОСОБА_4 померла, а батько, який являється сином позивачки, вихованням та утриманням дитини не займається, з дитиною не проживає, не цікавиться його життям та здоров`ям, нотаріально посвідченою заявою відмовився від дитини, та надав згоду на позбавлення його батьківських прав. Малолітня дитина тривалий час проживає разом з нею та її чоловіком і знаходиться на її утриманні та вихованні. До цього часу вона доглядає та утримує дитину, піклується про його здоров`я та всебічний розвиток, батько самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_3 , а позивачка не може оформити опіку над дитиною, оскільки батько не позбавлений батьківських прав.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, просить розглянути справу у її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Представник третьої особи - заступник голови Болградської районної державної адміністрації Гарвалов А.Д. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
В силу п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.7) його батьками є ОСОБА_3 , відповідач по справі та ОСОБА_4 .
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла у м.Одеса, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 24 червня 2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.12).
Батько дитини 06.09.2019 року надав заяву, про надання згоди на позбавлення його батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ця заява посвідчена приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. та зареєстрована в реєстрі № 4925 (а.с.5).
Позивачка ОСОБА_1 є бабусею дитини що підтверджується свідоцтвом про народження відповідача ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , виданого 10.08.1982 року Василівською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.9).
Як вбачається з довідки №2774, виданою 02.12.2016 року Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, ОСОБА_3 , 2008 року народження, проживає зі своєю бабусею ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Органом опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації зроблено висновок № 03/01-26/1626 від 05.11.2019 року, відповідно до якого доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Отже, своїми діями, відповідач свідомо порушує свої зобов`язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України.
В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».
В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею.
При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач, свідомо не виконує своїх обов`язків відносно сина.
Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить.
Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах малолітньої дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст. 168 СК України «Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав».
Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат
На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.
Керуючись положенням ст.ст.2,81,263-265,280,352,354 ЦПК України; п. 2 ч.1 ст.164, ст.ст.165, 166, 180, 181 СК України; ст.ст.8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402; ч.2 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 27 вересня 1991 року; принципу №6 Декларації «Про права дитини», проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року; Постановою №3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця села Василівка Болградського району Одеської області, батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
На підставі вимог ч.6 ст.164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав, після набрання ним законної сили, надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца