Справа № 274/3094/20
Провадження № 2/0274/1283/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"28" грудня 2020 р. м. Бердичів
БЕРДИЧ ІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,
з участю секретаря Поступайло Х.О.,
розглянувши у відкритому засіданні в м. Бердичеві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю органу опіки та піклування - виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про позбавлення батьківських прав, -
05.05.2020 ОСОБА_1 звернулася з вказаним позовом, у якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду в грудні 2006 розірваною. Від спільного подружнього життя у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 .
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.05.2006 з ОСОБА_2 на утримання сина стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішенням суду від 12.11.2018 змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_4 та вирішено стягувати на утримання дитини аліменти у розмірі 1200 грн щомісячно.

З часу стягнення з відповідача аліментів позивачка самостійно займається вихованням, навчанням та утриманням дитини, піклується про його духовний, фізичний, розумовий розвиток та дбає про здоров`я сина.

Увесь час, після припинення фактичних шлюбних відносин та стягнення аліментів, відповідач вихованням сина не займається, не спілкується з ним, не цікавиться навчанням, станом здоров`я. З 2009 року аліменти не сплачує. Відповідач свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина. При тому, що перешкод у спілкуванні батька з дитиною ніхто не створює, проти їх спілкування не вона заперечує.

Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

Ухвалою від 20.07.2020 у справі відкрито загальне позовне провадження (а.с. 31).

Протокольною ухвалою від 20.08.2020 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду(а.с. 36).

Сторони в судове засідання не з`явились.

Від позивачки на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, публікації оголошення про виклик на веб-порталі судової влади України.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської -Труханська Т.В. на адресу суду спрямувала клопотання у якому просить проводити розгляд справи у відсутності представника органу опіки та піклування. При винесенні рішення просить врахувати висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 .

У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося.

Судом, відповідно до статті 280 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 18.10.2002 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 14.12.2006 розірваною (а.с. 15).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.05.2006 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частині заробітної плати (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13-14).

Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.11.2018 змінено спосіб стягнення аліментів, які стягувались з ОСОБА_2 за рішенням суду від 16.05.2006, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1200 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.16-18).

Відповідно до довідки - розрахунку № 6/17796 від 14.02.2020 виданої Бердичівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, за виконавчим листом № 2-1367 від 18.05.2006 заборгованість по аліментах ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 станом на 01.02.2020 становить 115 021, 56 грн (а.с. 20-23).

Відповідно до довідки № 2 від 18.02.2020 виданої навчально-виховним комплексом "Школа гімназія ліцей" № 10 м. Бердичева Житомирської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у НВК № 10 в 10-Б класі. Батько хлопчика з 01.09.2017 по 18.02.2020 жодного разу не з`являвся у школу, не відвідував батьківські збори, не цікавився у класного керівника навчанням сина (а.с 24).

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 . № 02-16/1875 від 15.12.2020, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 . У висновку, серед іншого, орган опіки та піклування встановив, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, ніякої допомоги на утримання сина не надає, не цікавиться станом його здоров`я, вихованням, аліменти не сплачує, повністю усунувся від виконання батьківських обов`язків(а.с. 57-58).

Як вбачається з копії заяви ОСОБА_2 від 04.11.2020, засвідченої т.в.о. сільського голови Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області Боголій В.О., ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав (а.с. 52).

У судовому засіданні дитина ОСОБА_3 пояснив, що батько до нього не телефонує, не спілкується з ним, не приходить. Батька він не бачив із раннього його дитинства, коли той пішов із сім`ї. Вважає, що батька слід позбавити батьківських прав.

Свідок ОСОБА_8 , пояснила, що вона знає ОСОБА_3 із його народження. Майже 15 років батька вона не бачила біля сина.

Свідок ОСОБА_9 сусідка позивачки пояснила, що із того часу, як ОСОБА_3 виповнилося 2 роки, батька вона біля дитини не бачила. Позивачка сама виховує сина.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За нормами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Із досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що ОСОБА_2 свідомо, умисно, протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не спілкується із сином, не проявляє до нього інтерес, не бере участі в його вихованні, не цікавиться його життям, не піклується про його здоров`я, матеріально сина не утримує, не бажає змінювати свою поведінку, про що свідчить його заява. Таким чином, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивачки підлягають стягненню 840,80 грн понесених нею судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 141, 259, 263 - 265, 280-238 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження № 447, вчинений Відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області 07.07.2004).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 840,80 грн судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.

Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, місце розташування за адресою: м. Бердичів, пл. Центральна, 1, .

Суддя: І.Ю. Хуторна