Справа № 457/1222/19
провадження №2/457/53/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебувають у шлюбних відносинах з 08 травня 2009 року. У шлюбі у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільне життя з відповідачем у них не склалося, виявилося, що у них різні характери. Останнім часом чоловік зовсім не піклувався про підтримання сімейних відносин. З грудня 2018 року вони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. Вона впевнена, що подальше спільне життя та збереження сім`ї є неможливими. Просить шлюб розірвати.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, до суду звернулася з заявою, у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, до суду звернувся з заявою, у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, а також просить шлюб розірвати.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що сторони 08 травня 2009 року зареєстрували шлюб у Галицькому районному у місті Львів відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 91, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 , виданим 18 жовтня 2019 року Трускавецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. За час перебування у шлюбі у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області).

З позовної заяви встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально, а його існування суперечить інтересам сторін. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги, відсутність наміру зберігати шлюб.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім`ї неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати.

Розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір, сплачений нею при зверненні з позовною заявою до суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 110-112 СК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , укладений 08 травня 2009 року у Галицькому районному у місті Львів відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 91.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду Львівської впродовж тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: В. І. Марчук