Справа № 303/6418/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Джуги С.Д., Куштан Б.П.,

за участі секретаря: Балаж Н.С.,

за участі представників - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 та представника ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30 червня 2020 року, головуючий суддя Кость В.В., у справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», державного реєстратора Відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діани Василівни, ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Біловар Ірини Олександрівни про скасування рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно, визнання протиправним та скасування запису про право власності та витребування майна від добросовісного набувача,

В С Т А Н О В И В:

27.09.2019 ОСОБА_5 , з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог від 24.01.2020 та від 27.01.2020 (Т. 1, а.с.156-157, 168-169), звернулася до суду з позовом до відповідачів про:

- скасування рішення державного реєстратора Відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діани Василівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 липня 2019 року №47986372 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (далі - Квартира) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста», та запису про право власності №32585242;

- визнання протиправним та скасування запису про право власності від 27 липня 2019 року №32585242 на Квартиру за товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста», ;

- витребування від відповідача ОСОБА_4 - Квартири № НОМЕР_1 , скасувавши рішення приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Біловар Ірини Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.08.2019 року №48440851 про реєстрацію договору купівлі-продажу квартири серія та номер 2072, виданий 29.08.2019 відповідачем (4) та запису про право власності №33004926.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про незаконність прийняття відповідачем (2) рішення про державну реєстрацію права власності на Квартиру за відповідачем (1), так як така реєстрація проведена всупереч вимогам частини третьої статті 37 Закону України «Про іпотеку», п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127. Крім того, державну реєстрацію права власності на Квартиру проведено з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», дія якого розповсюджується і на позасудовий порядок такого стягнення.

Також позивач зазначає, що у зв`язку з незаконною реєстрацією права власності на Квартиру за товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», спірний об`єкт нерухомості підлягає витребуванню від ОСОБА_4 на підставі статі 388 Цивільного кодексу України, а рішення приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Біловар І.О. про реєстрацію права власності на Квартиру за відповідачем ОСОБА_4 скасуванню.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 30 червня 2020 року позов задоволено повністю.

Скасовано рішення державного реєстратора Відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діани Василівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 липня 2019 року №47986372 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста», .

Скасовано запис про право власності від 27 липня 2019 року №32585242 на квартиру АДРЕСА_1 за товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста», .

Скасовано рішення приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Біловар Ірини Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.08.2019 року №48440851 про реєстрацію договору купівлі-продажу квартири, серія та номер 2072.

Скасовано запис про право власності від 29.08.2019 №33004926 на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , який вчинений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Біловар Іриною Олександрівною.

Витребувано від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Також на рішення суду ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційні скарги представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

20 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» (після зміни найменування Публічне акціонерне товариство «Банк Форум») - надалі Первісний кредитор/Первісний Іпотекодержатель та ОСОБА_6 - надалі Позичальник/Боржник був укладений кредитний договір №0288/07/26-СЬ (з відповідними змінами та доповненнями) - надалі Кредитний договір, відповідно до якого позичальнику був наданий кредит в сумі 25 000,00 (двадцять п`ять тисяч) доларів США на строк на строк до 19.09.2017 року зі сплатою 13% річних.

В якості забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору між Акціонерним комерційним банком «Форум» (після зміни найменування Публічне акціонерне товариство «Банк Форум») - надалі Первісний Іпотекодержатель та ОСОБА_5 (з відповідними змінами та доповненнями) укладений договір, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О.В. від 20 вересня 2007 року та зареєстрований в реєстрі за №5227, відповідно до якого Іпотекодавець передав в заставу (іпотеку) належне йому нерухоме майно - а саме: трьохкімнатна квартира загальною площею 66,50 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно п. 7.3. договору іпотеки, договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором , враховуючи можливу наявність додаткових договорів, у тому числі про його пролонгацію, зміну процентної ставки та ін.

У зв`язку з неповерненням кредиту заочним рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2010 року по справі №2-2999/2010 стягнуто з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором №0288/07/26-CL від 20.08.2007р. в сумі 273 910,45 (двісті сімдесят три тисячі дев`ятсот десять) гривень 45 коп.

Рішення набрало законної сили 16.11.2010р.

Крім того, 17 січня 2013 року заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №0707/10859/2012 вирішено в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором №0288/07/26-CL від 20.08.2007р. у розмірі 272 369,87 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - житлову квартиру загальною площею 66,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 і належить ОСОБА_5 , шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, що буде визначена на підставі оцінки, проведеною суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішення набрало законної сили 08.02.2013 року.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Підставою звільнення від доказування є преюдиціальність обставин, існування або не існування якої встановлене судовим рішенням, що вступило в законну силу, у цивільній, господарській або адміністративній справі.

Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву :етинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Тобто, обставини встановлені рішенням суду не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Дія преюдиції припиняється, коли попереднє преюдиціальне рішення, зокрема судове, скасовано в установленому порядку.

За таких обставин, факт отримання кредитних коштів та порушення кредитних зобов`язань за дійсним кредитним договором та договором іпотеки встановлено рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2010р. по справі №2-2999/2010 та рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.01.2013р. по справі №0707/10859/2012, при цьому, наведені факти згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

26.03.2019 року між ПАТ «Банк Форум» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Веста» було укладено Договір № 0002/19/5 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого Банк відступив Новому Кредитору належні Банку, а Новий Кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів, зазначених у Додатку № 1, Додатку № 1.1, Додатку № 1.2 та Акті № 1 приймання-передачі документації до Договору. Згідно Додатку № 1, права вимоги за кредитним договором №0288/07/26-CL від 20.08.2007р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та ОСОБА_6 .

26.03.2019 року між ПАТ «Банк Форум», як первісним іпотекодержателем, та TOB «Фінансова компанія «Веста», як новим заставодержателем, укладено Договір про відступлення прав за Договорами іпотеки (Іпотечними договорами) відповідно до якого у зв`язку із укладенням між первісним іпотекодержателем (ПАТ «Банк Форум») та новим іпотекодержателем (TOB «Фінансова компанія «Веста»») Договору №0002/19/5 про відступлення прав вимоги, первісний іпотекодержатель відступає, а новий іпотекодержатель набуває прав первісного іпотекодержателя, належних первісному іпотекодержателю згідно з Договорами іпотеки, укладеними між первісним іпотекодержателем та боржниками/іпотекодавцями; предметами іпотеки визначеними Договорами іпотеки, є нерухоме майно, вказане в Додатку 1, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно Додатку № 1, права вимоги за Іпотечним договором №5227 від 20.09.2007р., укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" та ОСОБА_5 нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О.В, відповідно до якого Іпотекодавець передав в заставу (іпотеку) належне йому нерухоме майно - а саме: трьохкімнатна квартира загальною площею 66,50 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Тобто, фактично до Нового кредитора - TOB «Фінансова компанія «Веста» перейшло право вимоги за кредитним договором та забезпечення його виконання - право іпотеки відносно вказаного об`єкту.

06 серпня 2019 р. відповідно до рішенням загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» () змінило найменування на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Інвестохіллс Веста» ().

Відомості про перейменування внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Відповідно розділу 6 (застереження про позасудове задоволення вимог іпотекодержателя) іпотечного договору № 5227 від 20.09.2007р.:

п. 6.1. сторони цього договору дійшли згоди вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження, що міститься у цьому договору.

п. 6.2. визначений цим розділ спосіб задоволення вимог Іпотекодержателя не перешкоджає іпотеко держателю застосувати інші, встановлені чинним законодавством України, способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

п. 6.3. сторони дійшли згоди, що задоволення вимог Іпотекодержателя може здійснюватися шляхом:

передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором у порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку»;

продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку».

п. 6.4. у випадку прийняття рішення іпотекодержателем про задоволення своїх вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та відмови Впотекодавця від укладання договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, застереження в цьому договорі є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки.

п. 6.5. у випадку прийняття рішення Іпотекодержателем про задоволення своїх вимог шляхом реалізації свого права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, Іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладання договору купівлі- продажу письмово повідомити Іпотекодавця про свій намір укласти цей договір.

Іпотекодавець має право виконати основне зобов`язання, включаючи усі витрати, понесені: Іпотекодержателем та третіми особами у зв`язку з проведення звернення стягнення на предмет іпотеки, протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цього пункту.

Ч.2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У частині першій статті 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з положеннями ч.3 зазначеної статті договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Разом з тим порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Отже, аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», 328, 335, 376, 392 ЦК України можна зробити висновок про те, що законодавець визначає три способи захисту для задоволення забезпечених іпотекою вимог, кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових - на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку»).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1219цс16.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень проводиться на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року із змінами та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 з подальшими змінами.

Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року із змінами передбачено підстави для державної реєстрації прав. Зокрема, зазначено, що державна реєстрація прав власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Пунктами 6 - 9 Порядку передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Державний реєстратор, уповноважена особа за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та роздруковує заяву, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис. Така заява долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав. У разі подання заяви уповноваженою на те особою державний реєстратор, уповноважена особа перевіряє обсяг повноважень такої особи на підставі документа, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи. Обсяг повноважень особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи, перевіряється на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб -підприємців та громадських формувань, за допомогою порталу електронних сервісів. Разом з заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

12 квітня 2019 року на адресу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 новим Кредитором були направлені вимоги про усунення порушень, які останнім повідомляли про наявність заборгованості у Позичальника за Кредитним Договором №O288/07/26-CL від 20.08.2007р.

Також вказаними листами було повідомлено, що у відповідності до ст.ст. 36, 37, 38 Закону України «Про іпотеку» протягом 30-денного строку з дня отримання вказаного листа, він повинен виконати основне зобов`язання. У разі невиконання цієї вимоги протягом тридцяти денного строку TOB «Фінансова компанія «Веста» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку».

Вищезазначені вимоги були отримані 16.05.2019р. та 14.05.2019 відповідно, як ОСОБА_6 так і ОСОБА_5 , що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (№528 та №939).

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається що, 27.07.2019р. державним реєстратором відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Д.В. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на вищевказаний предмет іпотеки.

Підставами виникнення права власності стало: договір про відступлення прав за договором іпотеки №254 від 26.03.2019р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, договір іпотеки №5227 від 20.09.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О.В., повідомлення про вручення поштового відправлення №3528 виданого Укрпоштою 16.04.2019р., повідомлення про вручення поштового відправлення №939 виданого Укрпоштою 14.04.2019р.,вимога про усунення порушень основного зобов`язання від 12.04.2019р., вимога про усунення порушень основного зобов`язання від 10.04.2019р.

Пунктом 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 передбачено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі.

Як вбачається, державному реєстратору були подані всі документи передбачені вищевказаним Порядком.

Також суд звертає увагу, що Позичальнику та Іпотекодавцю було відомо про наявність невиконаного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2010р. по справі № 2-2999/2010 та рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.01.2013р. по справі № 0707/10859/2012.

Отже, колегія суддів вважає, що реєстрацію спірної квартири проведено з додержанням норм чинного законодавства.

Також слід зазначити, що 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Звернення стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , як предмет іпотеки шляхом прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем здійснено не у примусовому порядку, оскільки іпотекодавці надали іпотекодержателю згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за рішенням іпотекодержателя.

Відповідно до пункту 6.3. договору іпотеки сторони дійшли згоди, що задоволення вимог Іпотекодержателя може здійснюватися шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором у порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». У випадку прийняття рішення іпотекодержателем про задоволення своїх вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та відмови Іпотекодавця від укладання договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, застереження в цьому договорі є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Тобто, реєстрація права власності на предмет іпотеки за TOB «Фінансова компанія «Веста» здійснена за згодою іпотекодавця, що висловлена у пункті 6.3., 6.4. договору іпотеки, а тому Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, доводи позивача про те, що вона як іпотекодавець не надавала згоди на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за рішенням іпотекодержателя, є безпідставними.

Згідно ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Оскільки, позивач не оскаржувала договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, цей договір є чинним та, в силу статті 204 ЦК України, є правомірним, тому позивач є новим кредитором у зобов`язанні, до якого перейшли всі права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу, в порядку передбаченому статтями 512-517 ЦК України.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 645/5280/16-ц.

Щодо неможливості звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» у разі наявності рішення суду про звернення стягнення предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, що буде визначена на підставі оцінки, проведеною суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Згідно п. 6.2. іпотечного договору № 5227 від 20.09.2007р. застереження про позасудове задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші, встановлені чинним законодавством України, способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Це означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили інші способи задоволення вимог іпотекодержателя, то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотеко держателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса (близькі за змістом висновки сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/17423/17).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц.

Отже, суд вважає помилковий висновок суду першої інстанції, що під час здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно за відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» не здійснювалася оцінка предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна.

У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Суб`єктами оціночної діяльності є, зокрема: суб`єкти господарювання -зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону (ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Статтею 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Відповідно до Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003, національний стандарт N 1 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав (далі - майно) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Згідно п. 4 Національного стандарту № 1, оцінка майна проводитися з дотриманням принципів корисності, попиту і пропонування, заміщення, очікування, граничної продуктивності внеску, найбільш ефективного використання.

Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) . подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки (п. 16 Національного стандарту № 1).

Відповідно до статті 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

При цьому вимоги позовної заяви щодо оцінки вартості квартири, не є підставами для скасування державної реєстрації, оскільки вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень передбачений частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, згідно висновку про вартість об`єкта незалежної оцінки від 26.06.2019р. ринкова вартість 3-к житлової квартири АДРЕСА_3 станом на дату оцінки становить 249 776,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та суперечать матеріальному закону, що відповідно до ст. 376 ЦПК є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 268, 374,376, ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та представника ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30 червня 2020 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», державного реєстратора Відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діани Василівни, ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Біловар Ірини Олександрівни про скасування рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно, визнання протиправним та скасування запису про право власності та витребування майна від добросовісного набувача відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 23 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді