Справа №461/5276/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року, Галицький районний суд м. Львова, за участі головуючого судді Фролової Л.Д., секретаря судового засідання Рудницької А.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Сакуна В.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові, у загальному позовному провадженні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Ідея Банк», за участі третіх осіб Державного підприємства «Національні інформаційні системи», ОСОБА_2 , про зняття обтяження рухомого майна, та за зустрічним позовом «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,-

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги позивача за первісною позовною заявою.

17липня 2019 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про скасування обтяження з легкового автомобіля HafeiSaibao 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , і виключення напису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна,зареєстрованого 09 грудня 2011 року за №11945988 реєстратором - Львівською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Свої вимоги мотивував тим, що 26 квітня 2016 року, у Територіальному сервісному центрі №1444 РСЦ МВС в Донецькій області, було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, сторонами якого були ОСОБА_3 , який діяв від імені продавця ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 , який був покупцем. Предметом договору єспірний автомобіль. У 2018 році позивач мав намір розпорядитись автомобілем шляхом його відчуження, однак не зміг цього зробити, оскільки було виявлено факт внесення відомостей в Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Вважаючи, що зареєстроване обтяження порушує його право власності, позивач звернувся до суду.

Зустрічні позовні вимоги.

Не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_1 , 12 серпня 2019 року, до суду надійшла зустрічна позовна заява, якою акціонерне товариство «Ідея Банк» просило суд вилучити у ОСОБА_1 транспортний засіб, який є предметом застави: а саме HAFEI SAIBAO, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , актуальний номерний знак НОМЕР_3 та передати Акціонерному товариству «Ідея Банк» (ідентифікаційний ), адреса реєстрації: м. Львів, вул. Валова, буд. 11, на період до його реалізації та звернути стягнення на автомобіль, який є предметом застави. Свої вимоги мотивували тим, що станом на день подання зустрічної позовної заяви позичальник не виконує зобов`язання за кредитним договором у встановлені строки у зв`язку з чим позивач за зустрічним позовом змушений звернутися до суду, оскільки сума боргу станом на 01 серпня 2019 року становить 132159, 82 грн.

30 вересня 2019 року, до суду надійшла заява про зміну предмету зустрічного позову, в якій представник АТ «Ідея Банк» остаточно просив в рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь Акціонерного товариства за кредитним договором № 910.79464, укладеним між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_2 в сумі 132159,82 грн., вилучити автомобіль та звернути стягнення на предмет застави - автомобіль, який належить ОСОБА_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , а саме автомобіль HAFEI SAIBAO, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , актуальний номерний знак НОМЕР_3 , шляхом реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів.

Відзиви на позовні заяви.

12 серпня 2019 року, до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник «Ідея Банку» вказав, що з позовною заявою позивача не погоджується, вважає таку безпідставною та не обґрунтованою. Пояснює, що в разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором вважається його добросовісним набувачем, за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Отже, зареєстроване обтяження АТ «Ідея Банк» на предмет застави зберегло свою силу для ОСОБА_1 як його нового власника, оскільки станом на дату набуття ним права власності на транспортний засіб у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були наявні відомості про зареєстроване щодо нього обтяження банку, а відтак до позивача перейшли всі права та обов`язки як заставодавця за договором застави. Отже, у АТ «Ідея Банк» відсутні підстави для оскарження операції по відчуженню транспортного засобу, оскільки банк у даному випадку вправі задовільнити власні позовні вимоги за рахунок предмету спору. Крім того, вказує, що посилання позивача на ту обставину, що обтяження було накладено на автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_4 , а позивач є власником автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_5 , не спростовують чинності зареєстрованого щодо транспортного засобу обтяжень банку, натоміть лише підтверджують факт його відчуження, внаслідок чого відбулася заміна номерного знаку. Більше того, зазначає, що посилання позивача на те, що під час перереєстрації транспортного засобу працівниками сервісного центр МВС не було виявлено та встановлено відомостей стосовно накладення обтяжень на автомобіль, спростовується тим фактом, що реєстрація була здійснена ще 28 квітня 2016 року, тобто до набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 05 жовтня 2016 року, якою було внесено зміни до Порядку державної реєстрації, зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів , мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотокалясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388. Тому, просить в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. 30 березня 2020 року, до суду надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якій представник АТ «Ідея Банк» зазначає, що на момент пред`явлення позову, смерть ОСОБА_2 , про яку постійно зазначає позивач не підтверджена жодним доказом. Крім того, строк позовної давності для стягнення боргу за договором встановлюється тривалістю 5 років, більше того, дізнався про факт відчуження предмету застави лише коли отримав ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 липня 2018 року. Вказує, що ОСОБА_1 не було доведено яким саме чином обтяження банку перешкоджає йому у користуванні спірним автомобілем, та не заперечує той факт, що вказаний автомобіль перебуває у його володінні.

27 березня 2020 року, до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву про звернення стягнення на предмет застави, в якій представник позивача за первісним позовом зазначає, що дії банку щодо подальшого нарахування відсотків за кредитним договором, комісії та неустойки після смерті ОСОБА_2 є неправомірними, і з моменту смерті спадкодавця, його зобов`язання за кредитним договором переходять до спадкоємців. Крім того, вважає, що АТ «Ідея Банк» звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, тому просить застосувати таку та відмовити відповідачу в задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, позивач за первісним позовом зазначає, що відповідачем не враховано той факт, що ОСОБА_1 не є стороною договору, та не долучає до матеріалів справи копію договору страхування життя позичальника ОСОБА_2 , не з`ясовано питання чому відповідач не отримав страхову виплату внаслідок смерті боржника, оскільки ця виплата повинна бути спрямована в рахунок погашення боргу. Більше того, зазначає, що позивачем було незаконно нараховано відсотки за користування кредитом після смерті ОСОБА_2

19 липня 2019 року, Галицьким районним судом м. Львова було відкрито провадження по справі, та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження, з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання.

У зв`язку з отриманням зустрічної позовної заяви, суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, про що винесено було відповідну процесуальну ухвалу (а.с.199).

Позивач та його представник в судовому засіданні подану позовну заяву підтримали, просили задовільнити. Щодо задоволення зустрічної позовної заяви заперечили, просили відмовити в повному обсязі.

Представник «Ідея Банку» в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду письмові пояснення, в яких не погоджуючись з поданим позовом, зазначив, що 17 жовтня 2011 року, ОСОБА_2 уклав із ПАТ «Плюс Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк») нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу №910.79464, за яким ОСОБА_2 було передано у заставу банку автомобіль марки HafeiSaibao, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , чорного кольору, а не тільки автомобіль із реєстраційним номером НОМЕР_6 , як зазначає позивач у своєму позові, для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 01 серпня 2011 року № 910.79464. Відповідне обтяження також було зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, яке також залишається діючим на момент подання позову до суду, з моменту його реєстрації, і строк дії якого було продовжено у встановленому законом порядку. Зазначає, що заставодержатель не надав згоди ОСОБА_2 на відчуження предмету застави або будь-які інші дії, які повинні були бути попередньо письмово узгодження із заставодержателем відповідно до умов договору застави та вимог чинного законодавства. Заставодержателю до отримання 13 серпня 2018 року ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №826/8484/18 та тексту позовної заяви ОСОБА_5 не було відомо про обставини щодо відчуження ОСОБА_6 предмету застави. Окрім цього, на сьогоднішній день зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором залишаються невиконаними. Вказує, що ОСОБА_1 не являється і не може бути добросовісним власником (набувачем) спірного автомобіля, а тому в задоволенні позовних вимог позивача просить відмовити.

Третя особа Державне підприємство «Національні інформаційні системи», на стороні відповідача за первісною позовною заявою в судове засідання свого представника не направило, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлене належним чином. Представником було подано до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що згідно діючого законодавства ДП «НАІС» визначено адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України. При цьому, ДП «НАІС» визначено лише технічним адміністратором Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі і не уповноважений на здійснення правової оцінки відомостей, що містяться в заявах, а також на прийняття рішень щодо обтяження рухомого майна чи припинення такого обтяження. Вважають, що своїми діями жодним чином не порушило права позивача.

27 серпня 2019 року, представником позивача за зустрічною позовною заявою було подано клопотання про долучення доказів, в якій останній просив долучити до матеріалів справи належним чином засвідчену копію листа Головного сервісного центру МВС від 07 серпня 2019 року №31/16784, в якому наведено історію зміни власників транспортного засобу, що є предметом позову у даній справі. Протокольною ухвалою Галицького районного суду м. Львова, клопотання було задоволено.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову та задоволенні зустрічного позову у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Із цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 26 квітня 2016 року, за договором купівлі-продажу № 1275/011444/2016 позивач за первісним позовом придбав автомобіль HafeiSaibao 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 (а.с.8) Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 09 грудня 2011 року №11945988 легковий автомобіль HafeiSaibao 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 є об`єктом обтяження згідно договору застави транспортного засобу 4598, 17 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Львівського МНО Лаврик Т.Я. (а.с.9).

В матеріалах справи наявне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого спірний автомобіль зареєстрований на ОСОБА_1 (а.с.12).

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №34152563, виданого 09 грудня 2011 року, спірний автомобіль є об`єктом обтяження згідно договору застави транспортного засобу 4598, 17 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Львівського МНО Лаврик Т.Я. наданий боржнику ОСОБА_2 (а.с.40).

Статутом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» передбачено, що воно утворилось внаслідок зміни назви з публічного акціонерного товариства «Плюс Банк».

Згідно кредитного договору №910.79464 від 11 серпня 2011 року, укладений між публічним акціонерним товариством «Плюс Банк» та ОСОБА_2 , згідно якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 66230,00 грн. на строк 60 місяців, з метою фінансування купівлі позичальником транспортного засобу марки HafeiSaibao 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 . Згідно параграфу 3 зазначеного договору, забезпеченням виконання зобов`язань за даним договором є застава транспортного засобу Відповідно до пункту 9 параграфа 10 строк позовної давності встановлений договором є п*ять років (а.с.139).

До матеріалів справи також долучений графік щомісячних платежів, згідно якого ОСОБА_2 здійснював платежі за кредитним договором від 01 вересня 2011 року до 01 серпня 2016 року (а.с.141).

Довідкою-повідомленням ОСОБА_2 підтвердив, що кредитодавець ПАТ «Плюс Банк» 01 серпня 2011 року до підписання вищезазначеного договору надав йому в письмовій формі інформацію про умови кредитування, та орієнтовну сукупну вартість кредиту (а.с. 145).

Згідно з меморіальним ордером №910.79464 від 03 серпня 2011 року, ПАТ «Плюс Банк» було перераховано «Автоприват» суму в розмірі 64300 грн.; меморіальним ордером №910.79464 від 03 серпня 2011 року, ПАТ «Плюс Банк» було перераховано коміс. страх. кред. «Уніка життя» (авто) 1930 грн. (а.с. 149, 150)

Випискою з 01 серпня 2011 року по 29 липня 2019 рік ОСОБА_2 були здійснені виплати в рахунок погашення кредиту (а.с.151-154).

Заявою 20 липня 2011 року ОСОБА_7 (дружина ОСОБА_2 ) підтверджено, що остання дала згоду на укладення її чоловіком на умовах та на його власний розсуд договору застави транспортного засобу, за яким передано в заставу публічному акціонерному товариству «Плюс Банк» спірний автомобіль, для забезпечення виконання його зобов`язань перед публічним акціонерним товариством «Плюс Банк» (а.с. 157).

До матеріалів справи доданий договір застави транспортного засобу №910.79464, від 17 жовтня 2011 року, згідно якого від ОСОБА_2 діє на підставі довіреності ОСОБА_8 . Згідно вказаного договору, заставодавець передав у заставу заставодержателю автомобіль HafeiSaibao 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 (а.с.158).

Згідно доданого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником спірного автомобіля станом на 20 липня 2011 року є ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №910.79464 від 01 серпня 2018 року, загальна сума заборгованості становить 1010454,48 грн. (а.с.42).

Згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, за акціонерним товариством «Ідея Банк» рахується обтяження на підставі договору застави транспортного засобу, серія та номер: 4598, виданого 17 жовтня 2011 року. Відповідно до Витягу, виданого 07 серпня 2019 року, відносно ОСОБА_2 було здійснено зміну обтяження. (а.с. 163).

Листом Головного сервісного центру МВС, було надано інформацію, що спірний автомобіль станом на 06 серпня 2019 року транспортний засіб зареєстрований з 28 квітня 2016 року на ім`я ОСОБА_1 , крім того вказана історія зміни власників транспортного засобу.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про заставу» та статтею 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Також, за умовами вказаного договору застави, відчуження предмету застави здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя.

Частиною четвертою статті 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до частини першої статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України «Про заставу`тастаття 572 ЦК України).

Відповідно до частини першої та другоїстатті 20 Закону України «Про заставу`заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно із частиною першоюстатті 589 ЦК Українив разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.

Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах: від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14 та в постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 463/3582/17 (провадження № 61-13383св19) та по справі № 761/4483/19 від 24.07.2020р.

Згідно зі статтею 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України.

Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до частин першої, другої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.Посилання позивача на те, що він є добросовісним набувачем та не значиться боржником, а йому було протиправно відмовлено у його праві відчуження автомобіля є безпідставними, адже відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

З матеріалів справивбачається, та не спростовано позивачем, що на момент укладення відповідного договору відчуження автомобіля від 26 квітня 2016 року, на користь ОСОБА_1 існувала застава банку, яка була зареєстрована 09.12.2011р., за № 11945988, та предметом якої бувсаме автомобіль HafeiSaibao 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 . Крім того, належними та допустимими доказами підтверджено існування заборгованості у позикодавця ОСОБА_2 у сумі 1010454,48 грн.

Таким чином, послідуюче відчуження автомобіля здійснювалося під час дії обтяження, за відсутності згоди обтяжувача (банк), а отже суд , суд приходить до висновку, що акціонерне товариство «Ідея Банк», як заставодержатель, має право звернути стягненняна предмет застави, відповідно до приписів статей 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Слід також зазначити, що відповідно до ст.28 Закону України «Про заставу» застава припиняється лише з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом.

Доказів щодо припинення даної застави матеріали справи не містять.

Таким чином, обтяження та відповідне право на спірний автомобіль виникло у ПАТ «Ідея Банк» з моменту укладення договору застави, договір застави є чинним, відомості про обтяження не виключені з Реєстру обтяжень, тому позивач є чинним заставодержателем спірного автомобіля, а ОСОБА_1 , є лише новим власником заставленого майна.

Отже, за викладених обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , та задоволення зустрічних позовних вимог ПАТ «Ідея Банк», адже спірний транспортний засіб був відчужений позивачу за первісним позовом за наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову.

Крім того, суд наголошує на тому, що факт набуття позивачем у власність заставного майна ще не свідчить про наявність передбачених законом підстав для скасування обтяження, оскільки у такому випадку реалізація власником своїх прав щодо володіння, користування та розпорядження майном повинна здійснюватись з урахуванням прав та законних інтересів інших осіб і без їх порушень.

Згідно з ст. ст. 19, ч. 1 ст. 20, 27 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992 року № 2654-ХІІ, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Відповідно п. 2 параграфа 5 договору застави транспортного засобу № 910.13363 від 21.03.2012 року, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмета застави третій особі.

Право вилучення предмета застави заставодержателем у заставодавця та/або в третіх осіб, передбачено п. 1 параграфа 3 договору застави транспортного засобу № 910.79464 від 17 жовтня 2011 року.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 30 травня 2018 року у справі № 555/661/16-ц, за результатом аналізу частини третьої статті 9, частини першої статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зроблений висновок, що в разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Особа може бути добросовісним набувачем лише за умови, якщо на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу не було відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.

З урахуванням викладеного, зустрічні позовні вимоги є обґрунтованими.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з положень ст.141 ЦПК України, та приходить до висновку, що сплачений акціонерним товариством «Ідея Банк» судовий збір підлягає відшкодуванню, оскільки його зустрічні позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.259,263-265,268,273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Ідея Банк», за участю третьої особи Державного підприємства «Національні інформаційні системи», про зняття обтяження рухомого майна - відмовити повністю.

Зустрічний позов акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави - задовільнити в повному обсязі.

В рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь Акціонерного товариства за кредитним договором № 910.79464, укладеним між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_2 в сумі 132159,82 грн. звернути стягнення на предмет застави - автомобіль, який належить ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , а саме автомобіль HAFEI SAIBAO, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , актуальний номерний знак НОМЕР_3 , шляхом реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів.

Вилучити у ОСОБА_1 транспортний засіб, який є предметом застави: автомобіль HAFEI SAIBAO, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , актуальний номерний знак НОМЕР_3 та передати Акціонерному товариству «Ідея Банк» (ідентифікаційний ), адреса реєстрації: м. Львів, вул. Валова, буд. 11, на період до його реалізації.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1940 грн (тисяча дев`ятсот сорок гривень)

В судовому засіданні було проголошену вступну та резолютивну частини.

Повний текст рішення складено 16 грудня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Реквізити учасників:

Позивач : ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач :Акціонерне товариство «Ідея Банк», , 79008, м.Львів, вул.Валова, 11.

Головуючий суддя Л.Д. Фролова