Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1448/15-ц
Провадження № 6/321/46/2020
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2020 р. Запорізька область, Михайлівський район,

смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Ігнатьєва Д.П.,

за участю секретаря Мосієнко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі № 321/1448/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом заміни стягувача його правонаступником, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду з заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, по цивільній справі № 321/1448/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

30.11.2015 р. Михайлівським районним судом Запорізької області ухвалено рішення по справі № 321/1448/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500976255. 14.11.2016 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу № 4-АБ/КІ, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило TOB «Кредитні ініціативи», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500976255 від 26.12.2018 р. між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу № 2019 ІКІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500976255. Крім того, 16.01.2019 р. між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500976255.У зв`язку з чим заявник просить суд замінити вибулого стягувача ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Альфа- Банк» на Правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

В судове засідання представник заявника ТОВ «Вердикт Капітал» не з`явився, однак заява про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача правонаступника, містить клопотання про розгляд заяви за відсутністю представника заявника (а.с.98).

В судове засідання представник стягувача АТ «Альфа-Банк» не з`явився, про день та час розгляду заяви був повідомлений судом своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено.

В судове засідання боржник ОСОБА_1 не з`явилася, про день та час розгляду заяви була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача на його правонаступника у відсутність не з`явившихся осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи № 321/1448/15-ц, заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні та додані до заяви документи, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. ст. 512, 513 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні, у тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна норма міститься і в ст. 442 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія) правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна позиція міститься і у Постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду у справі провадження №61-12076св18 від 21 березня 2018 р. (а.с.17-19 т.2).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів заяви встановлено, що 30.11.2015 р. Михайлівським районним судом Запорізької області було розглянуто цивільну справу № 321/1448/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за наслідком розгляду справи ухвалене рішення, яким задоволено у повному обсязі позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500976255 від 24 квітня 2015 року в розмірі 31702,95 грн., судовий збір в сумі 1218 грн., а всього 32920,95 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили 10.12.2015 року (а.с. 35-36). За заявою представника ПАТ «Альфа-Банк» від 11.12.2015 р. судом 21.12.2015 р. видано виконавчий лист по справі (а.с.41) та уповноваженим представником банку отримано - 25.12.2015 року, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи. (а.с.42).

14.11.2016 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу № 4-АБ/КІ.

Відповідно до п. 1.1 Договір факторингу № 4-АБ/КІ від 14.11.2016 р. в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові свої права грошової вимоги (надалі також іменуються «права» або «право» в залежності від контексту) до боржників (які надалі в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за кредитними договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору.

Заявником надані перша та остання сторінки «Витяг Додатку 1 до Договору факторингу від 14 листопада 2016 року» (а.с 132-133). Однак в переліку боржників, які містяться на вказаних сторінках «Витяг Додатку 1 до Договору факторингу від 14 листопада 2016 року» відсутні дані про ОСОБА_1 .

Таким чином заявник не надав доказів передачі ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Кредитні ініціативи» прав вимоги з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 500976255 від 24 квітня 2015 року в розмірі 31702,95 грн.

Крім того, 26.12.2018 р. між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу № 2019 ІКІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500976255.

16.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія» «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1.

Відповідно до п. 2.1 договору про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019 р. в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний Кредитор відступає Новому Кредитору належне йому Право Вимоги до Боржників, а Новий Кредитор зобов`язується прийняти Право вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору, що додається до даного Договору на паперовому носії, та сплатити за нього Ціну Права Вимоги. Сторони погодили, що до Нового Кредитора переходять всі права, які належать Первісному Кредитору за Основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів.

Заявником надані перша та остання сторінки «Додатку 1-1 до Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року» (а.с 106-107). Однак в переліку боржників, які містяться на вказаних сторінках «Додатку 1-1 до Договору відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року» відсутні дані про ОСОБА_1 .

Таким чином заявник не надав доказів передачі ТОВ «Фінансова компанія» «Веста» до ТОВ «Вердикт Капітал» прав вимоги з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 500976255 від 24 квітня 2015 року в розмірі 31702,95 грн.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд доходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача на його правонаступника.

Керуючись ст.ст. 258-261, 442 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місце знаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04063) щодо виконання рішення у справі № 321/1448/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до відповідача, яким є: ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500976255, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Д. П. Ігнатьєв