Справа № 628/2932/19
Провадження № 2/628/69/20

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2020 року місто Куп`янськ
Куп`янський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Демченко І.М.,
за участю секретаря Романової Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Куп`янську об`єднану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та м. Куп`янську Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Вовчанський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Вовчанський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
за участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , представників ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою про зменшення розміру аліментів з 1/3 частини всіх видів доходу до 1/6 частини, які стягуються з нього на підставі рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25.06.2015 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також зменшення загальної суми заборгованості по аліментам на 19 тис. грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів у нього змінився матеріально-сімейний стан, оскільки 25.02.2017 він уклав шлюб з ОСОБА_7 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , у нього народився син ОСОБА_8 , на утримання яких рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 13.06.2018 з нього стягнуто аліменти на утримання дитини та дружини у розмірі ј частини його доходів на кожного. Крім того, вказує, що у добровільному порядку у період з 2015 рік по 2017 рік поштовими та банківськими переказами на користь ОСОБА_2 сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , однак ці платежі не були враховані державним виконавцем при розрахунку загальної суми заборгованості, тому просить суд зменшити визначений державним виконавцем розмір заборгованості на суму 19 000 грн. (а.с.1-6 т. 2).
Ухвалою суду від 07.10.2019 провадження по зазначеній справі відкрито та призначено справу за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Цією ж ухвалою суду від міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та м.Куп`янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області в порядку ч.1 ст. 84 ЦПК України витребувано матеріали виконавчого провадження, відкритого в порядку примусового виконання вищезазначеного рішення суду.
11.10.2019 відповідачкою ОСОБА_2 подано відзив, у якому вона у задоволенні позову ОСОБА_1 просить відмовити у повному обсязі, оскільки ОСОБА_1 умисно ухиляється від сплати аліментів. Разом з відзивом ОСОБА_2 подано заяву про витребування матеріалів виконавчого провадження з Вовчанського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області, оскільки виконавчий лист знаходиться на виконанні саме у цьому відділі та довідку про розмір заробітку ОСОБА_1
17.10.2019 на виконання ухвали суду про витребування доказів від міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та м.Куп`янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшло повідомлення про те, що матеріали виконавчого провадження АСВП № 48085476 на підставі ч.4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передані 24.09.2018 на виконання до Вовчанського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області.
Ухвалою суду від 22.10.2019 підготовче провадження закрито, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено Вовчанський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області, у якого витребувано копію матеріалів виконавчого провадження № 48085476.
Ухвалою судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області Волчек О.О. від 17.10.2019 провадження у справі № 628/2824/19 відкрито та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.27 т. 1).
07.11.2019 ОСОБА_1 подано відзив, у якому він у задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочку сплати аліментів просив відмовити у повному обсязі, оскільки його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів немає (а.с.36-37 т. 1).
11.11.2019 відповідачкою ОСОБА_2 подано клопотання про об`єднання в одне провадження цієї справи з цивільною справою за її позовом до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочку сплати аліментів.
Ухвалою суду від 11.11.2019 в одне провадження об`єднано цивільну справу № 628/2932/19 (провадження № 2/628/1216/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи : Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та м.Куп`янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Вовчанський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам та цивільну справу № 628/2824/19 (провадження № 2/628/1220/19) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Вовчанський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області про стягнення неустойки за прострочку сплати аліментів.
02.12.2019 Вовчанським районним відділом державної виконавчої служби надано копію виконавчого провадження № 48085476 (а.с.98 т.2).
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляду справи у його відсутність за участю представника ОСОБА_3 (а.с. 39 т.1, а.с. 75 т. 2).
Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав; позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення пені вважав необґрунтованими та безпідставними, оскільки заборгованість виникла не з вини ОСОБА_1 ..
У судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність за участю представників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.90 т.2).
Представники Вовчанського районного відділу державної виконавчої служби та Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та м.Куп`янську Харківської області у судове засідання не з`явилися, направивши на адресу копію виконавчого провадження та заяви про розгляд справи без представників відділів виконавчих служб (а.с.46 т.1, а.с. 71, 98, 176 т.2).
Суд, заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи встановив обставини та відповідні правовідносини, що виникли у справі.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 вересня 2002 року ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п.- НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , з зареєстрували шлюб, який рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.02.2014 розірвано, що підтверджується відповідною копією рішення суду у цивільній справі № 628/4399/13-ц (а.с.10 т. 2).
У період зареєстрованого шлюбу у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 18.12.2002 (а.с.11 т.2).
Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25.06.2015 у цивільній справі № 628/1879/15-ц з ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п.- НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , р.н.о.к.п.п. -, стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 04.06.2015 та до досягнення дитиною повноліття (а.с.12 т. 2).

Постановою державного виконавця Куп`янського відділу ДВС від 10.07.2015 на підставі виконавчого листа № 628/1879/15-ц, виданого 02.07.2015 Куп`янським міськрайонним судом Харківської області, відкрито виконавче провадження (а.с. 100-103 т.2), яке постановою від 24.09.2018 передано для виконання за належністю до Вовчанського райвідділу ДВС (а.с.143 т. 2).

З матеріалів виконавчого провадження № 48085476 встановлено, що ОСОБА_1 , починаючи від дня пред`явлення виконавчого листа до виконання, мав заборгованість по аліментам. З особистої заяви ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби, датованої 18.02.2016, вбачається, що він був обізнаний про перебування рішення суду на примусовому виконанні, зобов`язання сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 (а.с.113 т.2). Крім того, під час судового розгляду справи про стягнення з нього аліментів, ОСОБА_1 не заперечував проти їх стягнення саме у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу.

Частиною 2 статті 197 Сімейного Кодексу України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Таким чином, повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у випадку, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно частини 5 статті 124, пункту 9 частини 3 статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та полягає у сукупності дій органів і посадових осіб, визначених у Законі України «Про виконавче провадження», що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовомувиконанню.

Відповідно до положень цивільного процесуального законодавства сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушеноїх права чи свободи.

З позовної заяви та пояснень представника позивача вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про наявність судового рішення про стягнення з нього аліментів та він з цим рішенням був згоден. Рішення набрало законної сили .

У випадку, якщо позивач не згоден з діями державного виконавця щодо його повідомлення про стан виконавчого провадження та розрахунком заборгованості по аліментам, він не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною скаргою на дії державного виконавця.

Щодо вимог ОСОБА_1 про визначення розміру заборгованості по аліментам та її зменшення на 19 тис. грн., то суд звертає увагу на те, що предметом позову може бути частина позову, що становить самостійну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача про захист порушеного, невизнаного чи оспореного права або інтересу, яка повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію, в свою чергу позивачем пред`явлено вимогу про визначення розміру заборгованості по аліментам та її зменшення, яка не є такою в розумінні змісту самостійної матеріально-правової вимоги, а тому, на думку суду, з огляду на те, що у ході судового розгляду цієї справи розрахунок державного виконавця про заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів був уточнений із врахуванням наданих квитанцій про часткову сплату аліментів, та на час розгляду справи є чинним та не оспорюється платником аліментів, обраний ним такий спосіб захисту прав, як зменшення заборгованості по аліментам на 19 тис.грн., не передбачений ст. 16 ЦК України.

Окрім того, нормами Сімейного кодексу України не передбачено зменшення розміру заборгованості по аліментам, а лише відповідно до ст. 197 цього Кодексу за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами.

Підстав для повного чи часткового звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів судом не встановлено, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовних в частині зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення суду на утримання сина ОСОБА_9 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, до 1/6 частини, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачені способи виконання батьками такого обов`язку.

Згідно із ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодомзменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

З часу ухвалення рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина, змінився його сімейний стан, він 25.02.2017 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 та ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_8 (а.с.13 т.2).

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 13.06.2018 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її утримання до досягнення сином трирічного віку - щомісяця у розмірі ј частини доходів ОСОБА_1 на кожного (а.с.14-16 т. 2).

За інформацією, наданою Вовчанським районним відділом державної виконавчої служби за вих. № 1581 від 14.01.2020 згідно бази даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відкриті виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_1 , а саме: ВП 48085476 та ВП 60967035 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.194 т.2).

Згідно довідки ДП «Вовчанське лісове господарство» ОСОБА_1 працює майстром лісу та з нього на підставі виконавчого листа № 628/1879/15-ц, виданого Куп`янським міськрайонним судом Харківської області, у виконавчому провадженні 48085476 щомісяця утримується 50 % заробітку (а.с.159-162 т. 2).

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року дітей віком від 6 до 18 років становить 2218 гривень, отже мінімальний розмір аліментів складає 1109 грн.

Судом встановлено, що на підставі судових рішень, які на даний час перебувають на примусовому виконанні, загальний розмір відрахувань із заробітної плати ОСОБА_1 по сплаті аліментів на двох неповнолітніх дітей складає 7/12 частин, що у відсотковому співвідношенні складає 58,3%, що не суперечить положенням ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що після ухвалення рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25.06.2015, матеріально-сімейний стан ОСОБА_1 , як платника аліментів змінився, оскільки він зареєстрував шлюб, у нього народилася дитина, яка разом з дружиною знаходиться на його повному утриманні, та за відсутності будь-яких даних щодо зміни матеріально-сімейного стану чи стану здоров`я одержувача аліментів, приймаючи до уваги рівність обов`язків матері та батька щодо забезпечення належних умов неповнолітній дитини, з метою недопущення обмеження прав та інтересів однієї дитини за рахунок іншої, суд дійшов до висновку, що зменшення частки з 1/3 до 1/4 частини всіх видів заробітку ОСОБА_1 , але не менше 50% на дитину відповідного віку, буде відповідати якнайкращим інтересам дитини та забезпечить збалансованість розподілу та рівність участі батька в утриманні синів та, виходячи із заробітної плати платника аліментів, не призведене до зменшення розміру аліментів до розміру, меншого за гарантований законом.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення пені за прострочку аліментів, суд зазначає таке.

За положеннями частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Доводи ОСОБА_1 про те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини, спростовуються матеріалами виконавчого провадження, з якого встановлено, що заборгованість виникла з дня пред`явлення виконавчого листа до виконання, тобто з 2015 року, та він особисто державному виконавцеві у письмовій заяві вказав,що від заборгованості не відмовляється, має намір її погашати в залежності від отриманих доходів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) зроблено висновок, що «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості та помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.»

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

…

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом і у постанові від 15.01.2020 у справі № 334/7702/16, провадження № 61-42142св18.

З остаточного розрахунку заборгованості, складеного головним державним виконавцем Вовчанського РВДВС Гончаровою І.С., за вих. № 9529 від 27.11.2019, встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів за період з 04.06.2015 по 01.11.2019 становить 16554,89 грн. Отже, станом на 01.09.2019, час звернення до суду ОСОБА_2 з позовом, загальний розмір заборгованості складав 18 322,66грн., та саме цей розмір (на момент подачі позову) заборгованості відповідно до вищезазначеної правової позиції Верховного Суду має бути врахований при визначенні пені, а не 01.04.2019, на чому наполягали представники ОСОБА_2 (а.с.167,168 т.2).

Обрахувавши пеню по аліментам за червень 2015 року за вищезазначеною формулою, визначено, що прострочка їх сплати станом на вересень 2020 року складає 1520 днів, а отже тільки за цим одним платежем пеня дорівнює 16795грн., отже загальна сума пені значно перевищуватиме 100 відсотків заборгованості.

Крім цього, у судовому засіданні представником позивача не заперечувався факт заборгованості по аліментам станом на 01.09.2019 у розмірі 18 322,66грн., тому наявні підстави для стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, розмір якої з урахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України не може становити більше 100 відсотків заборгованості.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визначити розмір пені у розмірі 100 відсотків заборгованості по аліментам станом на час звернення позивачки до суду, оскільки пеня, розрахована за формулою, визначеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року, значно її перевищуватиме.

Керуючись ст.ст.2, 23, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, ст.ст.196, 197 Сімейного Кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та м. Куп`янську Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Вовчанський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25 червня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п.- НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , р.н.о.к.п.п. -, аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п.- НОМЕР_1 , працюючого майстром лісу Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство», місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25.06.2015 у справі № 628/1879/15-ц, після набрання рішенням законної сили відкликати.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Вовчанський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п.- НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , р.н.о.к.п.п. -, пеню за прострочку сплати аліментів у розмірі 18322,66грн.(вісімнадцять тисяч триста двадцять дві гривні шістдесят шість).

В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 12.02.2020.

Головуючий : І.М.Демченко