печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4714/20-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2020 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до судді Верховного суду Калараша А.А. про стягнення моральної та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

31.01.2020 р. до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до судді Верховного суду Калараша А.А. про стягнення моральної та матеріальної шкоди, яку 03.02.2020 р. розподілено судді Бусик О.Л. для вирішення питання про відкриття провадження.

Вивчивши матеріали позовної заяви та додані позивачем матеріали суд приходить до наступного висновку.

Конституцією України, а саме ст. ст. 62, 126, 129, встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється і що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного і касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом. Матеріальна і моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як не правосудного.

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України судові рішення і відповідно дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя, пов`язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позовних вимог є, по суті, оскарження процесуальних дій судді Верховного суду Калараша А.А., пов`язані з розглядом ним касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 17 вересня 2019 року на постанову Черкаського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, прокуратури Черкаської області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Оскільки оскарження процесуальних дій судді (суду), пов`язаних з розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання) нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Таке законодавче врегулювання відповідає вимогам статей 6, 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У низці рішень Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на суд, окремим аспектом якого є право на доступ до правосуддя, не є абсолютним ( у рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року , «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Відповідно до ч. 2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Проте у зазначеному в позовній заяві випадку між ОСОБА_1 та суддею Верховного суду Калараша А.А., такі правовідносини не виникли.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Слід заззначити, щодо цивільної відповідальності, Консультативна рада європейських суддів зазначає, що, беручи до уваги принцип незалежності суду: І) засобом захисту від судових помилок (стосовно питань юрисдикції, суті справи або процедури розгляду) повинна бути належна система апеляційного оскарження рішень (як з дозволу суду, так і без дозволу); ІІ) будь-яка компенсація за інші недоліки в процесі здійснення правосуддя (у тому числі, наприклад, порушення строків розгляду справи) може вимагатися тільки від держави; ІІІ) недоцільним є притягнення судді до будь-якої особистої відповідальності за здійснення ним уповноважених професійних обов`язків, навіть шляхом відшкодування збитків державі, крім випадків навмисного порушення (пункт 76 Висновку№ 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62, 126, 129 Конституцією України, ст. 186 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до судді Верховного суду Калараша А.А. про стягнення моральної та матеріальної шкоди - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.Л.Бусик