справа № 752/2194/20
провадження №: 2-з/752/72/20
У Х В А Л А

04.02.2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши заявуОСОБА_1 , заінтересована особа: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», державний реєстратор Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» м. Київ Троценко Юрій Миколайович про забезпечення позову до подачі позову, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020 ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить до набрання законної сили рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», державного реєстратора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» м. Київ Троценка Ю.М. про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38328412 від 24.11.2017; скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно за АТ «Укрсоцбанк» на спірну квартиру, з яким вона має намір звернутися до суду, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, скасування запису про право власності номер 23574989 та поновлення за ОСОБА_1 відомостей про право власності на спірну квартиру, вжити такі заходи забезпечення позову:

- Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00);

- Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам, на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) з квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Заборонити АТ «Альфа-Банк» (правонаступник АТ «Укрсоцбанк») та третім особам вчиняти будь-які дії щодо обмеження прав ОСОБА_1 у володінні та користуванні з квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Заборонити АТ «Альфа-Банк» вчиняти будь-які дії щодо спірного майна, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Свою заяву заявник обгрунтовує тим, що 24.11.2017 державним реєстратором Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» м. Київ Троценком Ю.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38328412 від 24.11.2017 12:35:39 та вчинено перереєстрацію права власності за АТ «Укрсоцбанк» квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.06.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В., зареєстровано в реєстрі за № 2442. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 198506493, підставою виникнення права власності на квартиру є: договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В., зареєстрований в реєстрі за № 2444 та договір про внесення змін до Іпотечного договору № 02-10/2309, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В., зареєстрований в реєстрі за № 373. Як зазначає заявник, про вказані обставини заявник дізналася з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Разом з цим, жодних повідомлень від АТ «Укрсоцбанк» на її адресу не надходило, своєї згоди на реєстрацію права власності вона не надавала, а тому вважає дії щодо перереєстрації права власності квартири незаконними. Зазначає, що при здійсненні перереєстрації квартири за АТ «Укрсоцбанк» державним реєстратором не було враховано безспірності вимог, крім того, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.02.2018, у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості було відмовлено. Зазначає, що у вказаній квартирі проживають та зареєстровані її малолітні діти, права та інтереси яких порушені діями відповідачів, також квартира є її єдиним житлом її сім`ї. Як зазначає заявник, АТ «Альфа-Банк» не доведено існування наявної заборгованості. Крім того, існує загроза вчинення АТ «Альфа-Банк» дій, спрямованих на розпорядженням предмету іпотеки, а тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду в подальшому, а тому заявник змушена звернутися до суду із вказаною заявою про забезпечення позову до подачі позову.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Як зазначає заявник у своїй заяві, вона має намір звернутися до суду із позовом до АТ «Альфа-Банк», державного реєстратора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» м. Київ Троценка Ю.М. про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

При розгляді заяви про забезпечення позову до подачі позову, судом встановлено, що 18.06.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 02-10/2309, за яким ОСОБА_1 , у якості забезпечення виконання всіх своїх зобов`язань за договором кредиту № 10-29/7369 від 18.06.2008, передала в іпотеку Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Із витягу із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (дата формування: 31.01.2020), вбачається, що квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі договору іпотеки від 18.06.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В., зареєстрований в реєстрі за № 2444 та договору про внесення змін до Іпотечного договору № 02-10/2309 від 19.02.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою С.В., зареєстрований в реєстрі за № 373.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, тобто на майно є предметом спору.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, відповідно до роз`яснень у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Посилання заявника, як на підставу задоволення заяви про забезпечення позову до подачі позову, а саме те, що вказана квартира може бути відчужена на користь інших осіб до винесення рішення у вказаній справі, не може бути прийнята судом до уваги, так як заявником не доведено та не надано доказів імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття зазначених заходів забезпечення позову, а також те, що застосування заходів забезпечення позову до подачі позову є ефективним захистом прав заявника.

Крім того позовні вимоги, з якими заявник має намір звернутися до суду, містять немайновий характер, а тому забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно є неспівмірним.

При цьому, слід зазначити, що обраний заявником спосіб захисту, у разі задоволення зазначеної заяви, порушить права особи - власника майна щодо вільного розпорядження його майном.

Враховуючи вищевикладене, а також принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову до подачі позову із вимогою позову з якою заявник має намір звернутися до суду, суд приходить до висновку, що заява не достатньо обґрунтована, підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду не вбачаються, висновок про обґрунтованість припущення про наміри відчуження банком об`єкту нерухомого майна є передчасним, відтак заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню на даній стадії розгляду справи та за наведеного обґрунтування заяви.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», державний реєстратор Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» м. Київ Троценко Юрій Миколайович про забезпечення позову до подачі позову - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Ю.Ю. Мазур