Справа № 487/363/20
Провадження № 2/487/1089/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Сухаревич З.М., розглянувши самовідвід судді Сухаревич З.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями приватного виконавця та Заводського районного суду м. Миколаєва, -

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д., Державної казначейської служби України, в якому просив відшкодувати йому за рахунок державного бюджету майнову шкоду в сумі 246649,06 грн. та моральну шкоду в сумі 10000,00 грн., завдану незаконними діями приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. та суддею Заводського районного суду м. Миколаєва. В обґрунтування зазначив, що спричинення приватним виконавцем вищезазначеної шкоди полягає у здійсненні ним незаконних дій у виконавчому провадженні №58512123 від 28.02.2019 року з примусового виконання виконавчого листа №487/2086/17 виданого 28.01.2019 року. Окрім того, суддею Заводського районного суду м. Миколаєва було спричинено йому дану шкоду при розгляді його скарги на дії приватного виконавця.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу, зазначену цивільну справу було передано на розгляд судді Сухаревич З.М.

До відкриття провадження по справі, суддя Сухаревич З.М. з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості головуючого у справі, заявила самовідвід з тих мотивів, що до предмету розгляду даної справи відносяться дії судді Заводського районного суду м. Миколаєва.

Відповідно до ч.1,2 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи (ч.ч.1, 2, 8 ст. 40 ЦПК України).

Разом з цим, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, стаття 6 Конвенціїгарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, (рішення від 09.11.2006 року) у справі «Білуха проти України», важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у ст.36 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Таким чином, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючого судді, суд приходить до висновку про задоволення заяви судді Сухаревич З.М. про самовідвід.

Керуючись ст.ст. 4, 36-40, 259-261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Сухаревич Зінаїди Миколаївни - задовольнити.

Цивільну справу №487/363/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями приватного виконавця та Заводського районного суду м. Миколаєва - передати до канцелярії суду для вирішення питання про її повторний автоматичний розподіл відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: З.М. Сухаревич