Справа № 492/1672/20
Провадження № 2/492/474/20

29 грудня 2020 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області в складі:
Головуючого судді Череватої В.І.
за участю секретаря судового засідання Каширної О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арциз Одеської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кочуров А.О.,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 гривень, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини, посилаючись на те, з відповідачем вона перебувала у шлюбі, від якого народилася вказана дитина, яка спільно проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов`язаний це робити, що зумовило її звернення до суду.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 15.12.2020 року провадження у справі відкрито та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Кочуров А.О. у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення сповіщені належним чином, звернулися до суду з заявою, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, позов підтримали повністю та просили суд позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився (викликався в судове засідання на 22.12.2020 року та 29.12.2020 року). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
Крім того, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошень про його виклик на офіційній веб-сторінці суду.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 281 ЦПК України Арцизьким районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Крім того, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 31 травня 2008 року, шлюб між сторонами розірвано 31 травня 2008 року, актовий запис № 55 (а.с. 5).
ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьком вказаний ОСОБА_2 відповідач по справі, матір`ю ОСОБА_1 позивач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 382 (а.с. 7).
Ці обставини відповідачем не оспорювалися. Дитина сторін проживає разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою, виданою Арцизькою міською радою від 10.11.2020 року № 2168 (а.с. 8).
Судом встановлено, що на теперішній час ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо, а їх спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.
При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум у 2020 році для дітей віком від 6 до 18 років (в якому перебуває дитина сторін), складає: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень, і що обоє батьків зобов`язані утримувати дитину.
Таким чином, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини та обставини справи про які позивач повідомила у своєму позові, а також на те, що відповідач працездатний, стан його здоров`я задовільний, тому, на думку суду, він може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. Інших осіб ОСОБА_2 на утриманні немає, про що було зазначено позивачем у позові та не спростовано відповідачем, чим порушено вимоги ст. 81 ЦПК України. Доказів щодо важкого матеріального становища відповідач суду не надав. Враховуючи, що відповідач відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати дитину, а також усі вищевикладені обставини, що мають істотне значення для справи, суд вважає доцільним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позову, тобто з 07.12.2020 року і до повноліття дитини, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.
Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 840,20 гривень підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 4000,00 гривень, слід звернути увагу на наступне.
Частиною 3 ст. 133 ЦПК України закріплено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст. 173 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Однак, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не надано підтверджень про оплату гонорару, а саме відсутня квитанція до прибуткового касового ордеру або платіжне доручення з відміткою банку про оплату послуг на правову допомогу у відповідності до договору про надання правової допомоги від 10 листопада 2020 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
У відповідності до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У справі №821/1594/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що належним доказом для відшкодування витрат на правову допомогу є документи, у яких конкретизовано справу, в якій таку допомогу надано.
З урахуванням того, що позивачем не надано належних підтверджень оплати гонорару за надання правової допомоги, то суд дійшов висновку що позовна заява ОСОБА_1 в цій частині не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 184, 185, 191, 194 СК України, ст. ст. 12, 81, 89, 137, 141, 264, 265, 273, 279, 280-289, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 07 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 20 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 29 грудня 2020 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя
Арцизького районного суду В.І. Черевата