Дата документу 28.12.2020
Справа № 334/7513/20
Провадження № 2-н/334/1017/20
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

28 грудня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежної України, 6» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по внескам та платежам, -

встановив:

Голова правління ОСББ «Незалежної України, 6» Чуйко О.Г. звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь заявника заборгованість по внескам та платежам співвласників об`єднання у загальній сумі 4334,73 гривні.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, приходжу до наступних висновків.

Завдання наказного провадження зводяться до прискорення вирішення справ, предметом яких є вимоги, пов`язані зі стягненням з боржника грошових коштів.

До характерних ознак наказного провадження належать: документальність, тобто наявність письмових доказів, що підтверджують вимоги заявника, які є безспірними, спрощеність та відсутність цивільної процесуальної форми (без виклику та участі сторін).

Підставою для видачі судового наказу є вимога, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

Вказане твердження ґрунтується на положеннях п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, яке передбачає, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій формі (в тому числі електронній) за якими пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII) учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель та виконавці комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 2189-VIII відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 2189-VIII управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Заявником до заяви про видачу судового наказу не доданий договір, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, а отже і докази, які б свідчили про безспірність вимог заявника, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг позбавляє суд можливості перевірити наявність між сторонами договірних правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг, зокрема, встановити їх функціональне призначення, а відтак і безспірність вимог заявника.

Враховуючи, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Вказані висновки в повній мірі узгоджуються з пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», яким роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2189-VIII управителем багатоквартирного будинку є фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Згідно з ч. 1-3 Закону України від 29.11.2001 № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закон № 2866-III) для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Заявник утримує багатоквартирний будинок та прибудинкову територію самостійно.

Таким чином, заявник не є управителем багатоквартирного будинку, а отже не є суб`єктом правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, а тому заявлена ним вимога не є вимогою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Зазначена обставина відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 163, 165, 166, 260 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежної України, 6» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по внескам та платежам.

Роз`яснити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Незалежної України, 6», що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3 ч.1 ст.165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: