Справа № 565/712/20
Провадження № 2/565/445/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Згідно з вимогами позовної заяви ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб, укладений між ним і ОСОБА_2 та зареєстрований 23 січня 2018 року Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (відповідний актовий запис №13 від 23 січня 2018 року). Вказані вимоги позову ОСОБА_1 обґрунтовує припиненням між сторонами шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Згідно з доводами позивача відповідачка стала байдужа до нього, не звертала уваги на його прохання змінитися на краще, в зв`язку з чим між ними часто виникали сварки. На даний час, як вказав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зібрала всі свої речі та переїхала в інше місце проживання в м.Вараш, не повідомивши його куди саме вона їде. На переконання позивача, між подружжям немає спільних інтересів, крім їх малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За таких обставин, ОСОБА_1 вважає неможливим подальше спільне проживання та збереження шлюбу.

Будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, сторони та представник позивача за викликом суду не з`явилися.

13 листопада 2020 року на електронну адресу Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшла заява позивача ОСОБА_1 , в якій він просить розглянути справу за його позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу без його участі в зв`язку з віддаленим місцем проживання та карантинними заходами в Україні, зазначивши, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення у справі.

Такий зміст має і заява позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Божок Л.В. від 30 листопада 2020 року.

У заяві від 23 грудня 2020 року, поданій на електронну адресу суду, представник позивача адвокат Божок Л.В. просить розглянути дану справу без участі позивача та його представника з метою запобігання захворюванню на коронавірус та з врахуванням віддаленності м.Житомира від м.Вараш. Пр цьому представник позивача вказала, що вона підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в повному обсязі та просить їх задовольнити. У цій заяві адвокат Божок Л.В. також повідомила, що позивач не заперечує проти прийняття судом заочного рішення у справі.

Згідно з п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Судові повістки про виклик у судові засіданні на 13 годину 00 хвилин 08 грудня 2020 року і на 09 годину 00 хвилин 28 грудня 2020 року, надіслані відповідачці ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем її проживання рекомендованими листами з повідомленнями, повернуті неврученими у зв`язку з відсутністю адресата за місцем проживання.

Відповідачка ОСОБА_2 не повідомила суду ні іншої адреси свого місця проживання, ні причин свого неприбуття в судові засідання.

За таких обставин, з врахуванням положень п.4 ч.8 ст.128 і ч.3 ст.131 ЦПК України, судові повістки вважаються врученими відповідачці ОСОБА_2 у дні проставлення у поштових повідомленнях відміток про її відсутність за зареєстрованим місцем проживання, а її неявки в судові засіданні є такими, що викликані без поважних причин.

Отже, у судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася повторно, хоча була належним чином повідомлена судом про дату, час і місце судового розгляду даної справи, про причини своєї неявки не сповістила, відзиву проти позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу не подала, будь-яких клопотань не заявила.

Отже, за таких обставин з врахуванням відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи на підставі ч.4 ст.223 і ч.1 ст.280 ЦПК України справу необхідно вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів, в результаті чого ухвалити заочне рішення.

З`ясувавши обставини, на які покликається ОСОБА_1 в обґрунтування заявлених вимог, дослідивши і оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 23 січня 2018 року, свідчить, що 23 січня 2018 року ОСОБА_1 і ОСОБА_4 уклали між собою шлюб у Вараському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що 23 січня 2018 року складено відповідний актовий запис №13.

З даних, викладених ОСОБА_1 у позовній заяві слідує, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, у зв`язку з чим між ними часто виникали сварки. На теперішній час сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних відносин та припинили ведення спільного господарства.

Вказані обставини відповідачкою не спростовано. ОСОБА_2 не подано в суд відзиву проти позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та жодних доказів, які б заперечували обставини, наведені позивачем в обгрунтування цього позову.

Зміст позову ОСОБА_1 , його заяви від 12 листопада 2020 року, заяви позивача і його представника від 30 листопада 2020 року та заяви представника позивача від 23 грудня 2020 року свідчить, що примирення сторін на теперішній час не відбулося. ОСОБА_1 вважає неможливим примирення подружжя, подальше спільне проживання та збереження шлюбу із відповідачкою.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 3, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, враховуючи добровільність шлюбних відносин, шлюб не може бути збережений, якщо обоє з подружжя, або хоча б один із них не бажає і не погоджується на збереження шлюбу.

У цьому випадку судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, укладеного ним із відповідачкою.

За таких обставин шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , необхідно розірвати.

Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 3, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 128, 130, 141, 223, 259, 263-265, 280-282, 284, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , який зареєстрований Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 23 січня 2018 року, відповідний актовий запис №13 від 23 січня 2018 року, розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

На заочне рішення суду відповідачкою може бути подана заява про його перегляд до Кузнецовського міського суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів позивачем і його представником з дня його проголошення, а відповідачкою в цей же строк з дати постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення і після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення та апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд