Справа №478/838/19 пров. №2/478/19/2020
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2020 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко Олена Олексіївна про зобов`язання вчинити певні дії,

В с т а н о в и в:

28.05.2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в травні 1997 року нею було подано заяву до Казанківської селищної ради про передачу в приватну власність земельної ділянки та надання дозволу на будівництво будинку по АДРЕСА_1 . В ході розгляду заяви нею було наголошено, що біля цієї земельної ділянки зареєстровано будинок під АДРЕСА_2 , в якому проживає родина ОСОБА_4 . На неодноразові звернення до ОСОБА_4 , з проханням надати до Казанківської селищної ради документи на житловий будинок за АДРЕСА_2 , для доведення його існування та належного оформлення її будинку, останньою було відмовлено. Станом на 1997 рік житловий будинок за АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_4 не був зареєстрований.

Так, рішенням Казанківської селищної ради за №4 від 23.01.1998 року їй було передано в приватну власність земельну ділянку, площею 0,15 га, для будівництва жилого будинку по АДРЕСА_2 . 16.09.2003 року нею було виготовлено технічний паспорт на будинок по АДРЕСА_2 та 07.11.2003 року проведено державну реєстрацію нерухомого майна.

Крім того, зазначила, що житловий будинок за АДРЕСА_2 , був зареєстрований ОСОБА_4 у 2005 році.

Згідно рішення Казанківської селищної ради за №186 від 06.11.2007 року внесено зміни до правовстановлюючих документів на житловий будинок, який належить на праві власності ОСОБА_4 , в частині нумерації житлового будинку, змінено номер АДРЕСА_3 .

У 2017 року відповідач ОСОБА_3 , після смерті матері ОСОБА_4 , прийняв спадщину та помилково, проігнорувавши рішення Казанківської селищної ради за №186 від 06.11.2007 року, зареєстрував будинок за адресою: АДРЕСА_2 , але мав зареєструвати за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, на даний час за адресою АДРЕСА_2 зареєстровано два об`єкта нерухомого майна, а саме будинок, який належить їй та будинок, який належить відповідачу. Відповідач відмовляється від подання заяви для внесення змін до правовстановлюючих документів на житловий будинок у напрямку зміни поштової адреси, чим своїми діями чинить перешкоди у здійсненні нею свого права користування та розпорядження майном, зокрема, права на реєстрацію місця проживання та присвоєння поштової адреси.

Посилаючись на викладені обставини, просила зобов`язати ОСОБА_3 вчинити дії у напрямку внесення змін у правовстановлюючі документи на нерухоме майно, в частині нумерації, змінивши поштову адресу з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_2 та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Ухвалою суду від 14 серпня 2019 року провадження в даній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по адміністративній справі №400/1896/19, від якого залежить вирішення справи.

Ухвалою суду від 07 вересня 2020 року провадження в справі поновлено.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності. У поданому відзиві на позовну заяву, позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що після смерті матері ОСОБА_4 , яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 , він, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.07.2017 року, успадкував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_2 , який належав його матері ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 28.12.2004 року Казанківською селищною радою Миколаївської області у відповідності до рішення виконкому №164 від 29.11.2004 року та, зареєстрованого 03.02.2005 року Казанківським бюро технічної інвентаризації. Вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_2 , щодо зобов`язання його внести зміни у правовстановлюючі документи на житловий будинок в частині нумерації, змінивши його адресу з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_2 , є необґрунтованими та незаконними, оскільки житловий будинок було побудовано Казанківським міжколгоспбудом у 1965 році, який його мати ОСОБА_4 отримала у власність в 1993 році, в результаті паювання майна КСП «ім. Петровського». Рішення виконкому Казанківської селищної ради за №4 про передачу позивачу ОСОБА_2 земельної ділянки, для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2 прийнято 23.01.1998 року, сам житловий будинок збудовано останньою у 2003 році, який як він вважає помилково отримав вже існуючу адресу його житлового будинку. Позивач ОСОБА_2 не бажає внести зміни у адресу свого будинку, через фактичне його використання не за цільовим призначенням, а заявляє зазначені вимоги до нього, при цьому не маючи жодного обґрунтування законності такої вимоги, тому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю заявлених вимог.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням виконавчого комітету Казанківського селищної ради №4 від 23.01.1998 року передано в приватну власність земельну ділянку, площею 0,15 га для будівництва індивідуального жилого будинку по АДРЕСА_2 громадянці ОСОБА_2 , яка проживає по АДРЕСА_4 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 03.11.2003 року власником будинку, розташованого по АДРЕСА_2 являється ОСОБА_2 (а.с.8).

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що 07.11.2003 року зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на будинок АДРЕСА_2 , номер запису:3224 в книзі:18 (а.с.9).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно індексний №163464352 від 14.04.2019 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_2 , реєстраційний номер 3288312, дата державної реєстрації 07.11.2003 року, підстава-свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 03.11.2003 року (а.с.24).

Рішенням виконавчого комітету Казанківської селищної ради №163 від 29.11.2004 року вирішено оформити ОСОБА_4 право приватної власності на жилий будинок в АДРЕСА_2 . Доручено Казанківському бюро технічної інвентаризації видати свідоцтво про право приватної власності на жилий будинок в АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_4 (а.с.57).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 28.12.2004 року власником будинку, розташованого по АДРЕСА_2 являється ОСОБА_4 (а.с.114).

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що 03.02.2005 року зареєстровано за ОСОБА_4 право власності на будинок АДРЕСА_2 , номер запису: 3250 в книзі: 18 (а.с.115).

Рішенням виконавчого комітету Казанківської селищної ради Миколаївської області №186 від 06.11.2007 року внесено зміни до правоустановчих документів на жилий будинок, який належить на праві власності ОСОБА_4 , в частині нумерації жилого будинку, змінивши номер «сорок три» на номер «сорок три, корпус «а»» по АДРЕСА_1 (а.с.58).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.07.2017 року спадкоємцем майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її син ОСОБА_3 . Спадщина складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_2 , який належав спадкодавці ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 28.12.2004 року Казанківською селищною радою Миколаївської області у відповідності до рішення виконкому №164 від 29.11.2004 року та, зареєстрованого 03.02.2005 року Казанківським бюро технічної інвентаризації (а.с.50).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно індексний №163464349 від 14.04.2019 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_3 , номер запису про право власності 21353886, дата державної реєстрації 12.07.2017 року, підстава-свідоцтво про право на спадщину за законом №602 від 12.07.2017 року (а.с.23).

З довідки виданої Бюро технічної інвентаризації Казанківської районної ради Миколаївської області від 20.06.2019 року №59 вбачається, що рішенням виконкому Казанківської селищної ради №164 від 29.11.2004 року житловому будинку, який на даний час належить ОСОБА_3 присвоєна адреса АДРЕСА_2 (а.с.77).

З відповіді наданої приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Рожко О.О. від 17.05.2019 року №302/02-17 вбачається, що при видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок на ім`я ОСОБА_3 нотаріусом проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 на підставі поданих спадкоємцем документів на будинок АДРЕСА_2 . Нотаріусу при видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок не надавалися будь-які відомості щодо перенумерації будинку АДРЕСА_2 на АДРЕСА_5 , тому нотаріус не має повноважень на внесення змін по пере нумерації будинків за своєю ініціативою без надання необхідних документів власником будинку АДРЕСА_2 типу Казанка ОСОБА_3 (а.с.41).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до Управління містобудування, житлово-комунального господарства та надання адміністративних послуг Казанківської РДА Миколаївської області, Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області про визнання дій неправомірними, визнання не чинним та скасування рішення від 06.11.2007 року №186, зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено. Рішення набрало законної сили 09.04.2020 року (а.с.201-203).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 3 статті 10 цього Закону передбачено, що державний реєстратор зобов`язаний встановлювати відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, перевіряти документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

За змістом статті 18 вказаного Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Зміни до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться у разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру речових прав на нерухоме майно чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача.

Зміни до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться у випадку прийняття рішення Міністерством юстиції України, його територіальними органами за результатами розгляду скарги в порядку статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно/ виправлення помилки, допущеної державним реєстратором.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Подання та отримання документів за заявою про внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснюються відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 відмовляється звернутися до відповідних уповноважених органів для вирішення питання про внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв`язку зі зміною відомостей про об`єкт нерухомого майна, пов`язаних з перенумерацією житлового будинку.

Предметом позову у справі, що розглядається, є вимога ОСОБА_2 зобов`язати відповідача ОСОБА_3 вчинити дії, спрямовані на внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо відомостей про об`єкт нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_2 , в частині нумерації будинку.

В силу статті 16 Цивільного кодексу України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та іншими способами відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 27.11.2018 у справі №905/2260/17, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

По суті, предмет позову у вигляді спонукання відповідача до вчинення дій, спрямованих на внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майноу зв`язку зі зміною відомостей про об`єкт нерухомого майна є (а) зверненням за захистом не права, а обов`язку, (б) примушенням особи до вчинення дії, яка є її правом, а не обов`язком.

Крім того, обраний позивачем спосіб захисту цивільного права не передбачено законом, оскільки він не підпадає під примусове виконання обов`язку в натурі, передбачене пунктом 5 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Керуючись ст. ст.12, 13, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко Олена Олексіївна про зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, віднести на його рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 29.10.2020 року.

Суддя І.П. Сябренко