Дата документу 28.12.2020
Справа № 937/3236/20
Провадження № 2-во/937/143/20
У Х В А Л А

28 грудня 2020 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.,

за участі секретаря Панченко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепло-Мелітополь» про виправлення помилки в судовому наказі,

встановив:

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебувала цивільна справа за заявою ТОВ «Тепло-Мелітополь» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості.

26 травня 2020 року Мелітопольським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 7438 грн. 37 коп., борг за послуги з централізованого опалення внаслідок інфляційних процесів за час прострочення, що становить 36 грн. 41 коп., 3% річних від простроченої суми боргу період у розмірі 205 грн. 00 коп., а також судовий збір у сумі 210 гривень 20 копійок.

07.12.2020 до суду від ТОВ «Тепло-Мелітополь» надійшла заява про виправлення помилки в судовому наказі.

В заяві зазначено, що при направленні судового наказу на виконання приватному виконавцю було виявлено, що в ньому допущена помилка, а саме: відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що у виконавчому документі зазначаються назва і дата видачі документа, в судовому наказі не зазначено дату його видачі, а тому слід виправити вказану помилку.

В судове засідання належним чином повідомлені учасники процесу не з`явились, однак їх неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень в судове рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432,435цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Вирішуючи питання про виправлення помилки в судовому наказі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Таким чином, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання в виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Статтею 168 ЦПК України встановлені вимоги до змісту судового наказу. Так, у судовому наказі зазначаються:

1) дата видачі наказу;

2) найменування суду, прізвище та ініціали судді, який видав судовий наказ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стягувача та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків стягувача та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, а також інші дані, якщо вони відомі суду, які ідентифікують стягувача та боржника;

4) посилання на закон, на підставі якого підлягають задоволенню заявлені вимоги;

5) сума грошових коштів, які підлягають стягненню;

6) сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника;

7) повідомлення про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті;

8) відомості про порядок та строки подання заяви про скасування судового наказу;

9) дата набрання судовим наказом законної сили;

10) строк пред`явлення судового наказу до виконання;

11) дата видачі судового наказу стягувачу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З урахуванням вимог п.1-1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ одночасно є виконавчим документом, а отже виконавчий лист в цьому випадку не видається.

Таким чином, судовий наказ повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленими Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені вимоги до виконавчого документа. Так, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Судовий наказ, як особлива форма судового рішення, обов`язково повинен містити положення про дату його видачі, дату набрання ним законної сили та строк пред`явлення судового наказу до виконання.

Оскільки, відповідно до вимог ст. ст. 160, 168 ЦПК України судовий наказ не приймається та не ухвалюється, на відміну від ухвали, рішення чи постанови суду, а видається судом, то в судовому наказі зазначається лише дата його видачі.

Аналізуючи зміст судового наказу Мелітопольського міськрайонного суду по справі 937/3236/20 вбачається, що він повністю відповідає як вимогам ст. 168 ЦПК України, так і вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме містить дату видачі судового наказу «26 травня 2020 року».

Жодних даних, що в судовому наказі було допущено описку чи арифметичну помилку заява ТОВ «Тепло-Мелітополь» не містить.

Та обставина, що приватний виконавець повернув виконавчий документ стягувачу у зв`язку з тим, що, на його думку, судовий наказ не містить дати видачі судового наказу, не свідчить про допущення описки чи арифметичної помилки, і дії державного виконавця, всупереч нормам чинного законодавства, не є підставою для внесення виправлень у виконавчі документи.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що, як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику про можливість оскарження рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання у порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 247, 269, 353 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволення заяви ТОВ «Тепло-Мелітополь» про виправлення помилки в судовому наказі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Тепло-Мелітополь» заборгованості за послуги з постачання теплової енергії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: