ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6995/20 Справа № 206/6043/18 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 и адвоката Терехова Олега Юрійовича на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, шляхом вселення в квартиру,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, шляхом вселення в квартиру.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ним було приватизовано квартиру АДРЕСА_1 . Крім нього учасниками приватизації були його колишня дружина ОСОБА_3 та їх донька ОСОБА_4 . Йому на належить 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності від 16 листопада 2006 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради. 22 червня 1998 року він розлучився з відповідачем ОСОБА_3 , після чого тривалий час проживав окремо. У середині вересня 2018 року він повернувся до свого житла, але не зміг потрапити у квартиру, оскільки відповідачем були замінені вхідні замки, що обмежує його право користування житлом. Просив усунути йому перешкоди у здійсненні права користування житловим приміщенням шляхом вселення у квартиру АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 704,80грн.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2020 року позовні вимоги задоволено. Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у користуванні житлом, шляхом вселення його у квартиру АДРЕСА_1 . Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі представник третьої особи ОСОБА_1 - адвокат Терехов О.Ю. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з`ясування, порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_5 є співвсниками в рівних частках, по 1/3 частині кожний, квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26 вереснчя 2018 року № 139156999. Право власності зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності від 16 січня 2006 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради (а.с.11).

Позивач ОСОБА_2 з 24 лютого 1995 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована у вказаній квартирі з 19 грудня 1998 року та мешкає в цій квартирі (а.с.10).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач зазначав, що 22 червня 1998 року він розлучився із ОСОБА_3 та почав проживати за іншою адресою із своєю співмешканкою, однак друга спроба побудувати сімейне життя не склалася, а тому він вирішив повернутись до свого житла у середині вересня 2018 року, однак він не зміг потрапити до квартири, оскільки відповідач змінила замки, чинить йому перешкоди у користуванні власністю.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За правилами, встановленими частинами 1, 4, 5 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, власник має право не лише володіти та розпоряджатися належним йому майном, але й користуватися ним, і таке право є непорушним. При цьому зобов`язальний характер власності породжує певні обмеження для власників майна, які полягають у забороні використовувати право власності на шкоду правам та свободам інших осіб (у тому числі, співвласників).

Встановивши, що позивач є співвласником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , а відповідач чинить йому перешкоди у користуванні власністю, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував права та обов`язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями свідка.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що представник третьої особи ОСОБА_1 - адвокат Терехов О.Ю. не мав змоги ознайомитися з матеріалами справи, судом порушено право ОСОБА_1 на захист є безпідставними, оскільки справа перебуває на розгляді у суді тривалий час - з листопада 2018 року та ОСОБА_1 мала достатньо часу для ознайомлення з матеріалами, а також для укладання договору про надання правової допомоги. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про подання ОСОБА_2 позовної заяви про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом вселення в квартиру та у грудні 2018 року вона подавала апеляційну скаргу на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2018 року про відкриття провадження у даній справі.

Доводи апеляційної скарги про розгляд справи у відсутність адвоката третьої особи з порушенням судом карантинних обмежень, запроваджених Кабінетом Міністрів України, є безпідставними, оскільки третя особа та її адвокат не були позбавлені права звернутися до суду із відповідним клопотанням про розгляді справи в режимі відеоконференції.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, незаконності та необґрунтованості рішення суду є необгрунтованими.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 и адвоката Терехова Олега Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя

Судді