Справа №333/4747/19
Провадження №2/333/275/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , АДРЕСА_3

про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь, гідність, ділову репутацію, зобов`язання відповідача опублікувати спростування поширеної інформації, заборону подальшого розповсюдження вказаної інформації, зобов`язання відповідача видалити публікацію та відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 (надалі Торнер ОСОБА_3 ) з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі за текстом ФОП ОСОБА_2 ) про визнання недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 в інтернет-виданні відповідача, зобов`язання останнього опублікувати спростування поширеної недостовірної інформації у такий же спосіб, у який вона була поширена; заборонити відповідачу подальше розповсюдження вищевказаної інформації та зобов`язання видалити повністю публікацію за посиланням: https://www.pravda.rv.ua/analitika/item/666063-dmitriy-torner-chut-ne-stal-deputatom-no-proneslo; стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 100 000 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтернет-ресурсі Pravda.rv.ua за посиланням: https://www.pravda.rv.ua/analitika/item/666063-dmitriy-torner-chut-ne-stal-deputatom-no-proneslo опубліковано статтю про ОСОБА_4 , яка містить недостовірну і конфіденційну інформацію про особу та фотографії документів щодо останнього. Також, окремо розміщено адресу проживання, дані про сімейний стан та родину, адреси місць поховання батьків, номера мобільних телефонів позивача. Як вказував позивач, доменне ім`я Pravda.rv.ua зареєстровано за ФОП ОСОБА_2 , а тому належним відповідачем за вказаним позовом є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту. З урахуванням викладеного, враховуючи, що розповсюджена інформація не відповідає дійсності, містить у собі неправдиві відомості, паплюжить честь та гідність, позивач просить суд позов задовольнити. Позивач та його представник в судові засідання не з`явились, на адресу суду надійшла заява за підписом представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача та її уповноваженого представника, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечив повністю, вказував, що не є належним відповідачем у цій справі оскільки є реєстратором доменного імені Pravda.rv.ua. При цьому, як вказував відповідач, реєстрантом вказаного доменного імені є ОСОБА_5 . У зв`язку з чим, відповідач просив суд замінити первісного неналежного відповідача ФОП ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_5 . Розглянувши клопотання відповідача, викладене у відзиві на позовну заяву, про заміну неналежного відповідача належним, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч. 2). Про заміну неналежного відповідача постановляється ухвала (ч. 4). Таким чином, з огляду на приписи ст. 51 ЦПК України, заміна первісного відповідача належним відповідачем здійснюється судом виключно за клопотанням позивача у справі. Враховуючи, що від позивача у цій справі не надходило клопотання, заявлене на підставі ст. 51 ЦПК України, про заміну неналежного відповідача належним, підстави для такої заміни за клопотанням самого відповідача у суду відсутні. У зв`язку з чим, у задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_2 про заміну первісного неналежного відповідача на належного відповідача ОСОБА_5 судом відмовляється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення відповідача, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Статтею 3 Конституції України унормовано, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно з ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Відповідно до ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 270 ЦК України визначено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно (ч. 1 ст. 272 ЦК України). За змістом ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1). Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (ч. 4). Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила (ч. 6). Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (ч. 7). Частиною 2 ст. 278 ЦК України передбачено, якщо особисте немайнове право фізичної особи порушене в номері (випуску) газети, книзі, кінофільмі, теле-, радіопередачі тощо, які випущені у світ, суд може заборонити (припинити) їх розповсюдження до усунення цього порушення, а якщо усунення порушення неможливе, - вилучити тираж газети, книги тощо з метою його знищення. Згідно з ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню, крім випадку неумисного повідомлення викривачем недостовірної інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" в порядку, передбаченому зазначеним Законом, яка підлягає спростуванню. Статтею 297 ЦК України унормовано, що кожен має право на повагу до його гідності та честі (ч.1). Гідність та честь фізичної особи є недоторканними (ч. 2). Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі (ч. 3). Згідно з ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації (ч.1). Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації (ч. 2). Статтею 301 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на особисте життя (ч. 1). Фізична особа сама визначає своє особисте життя і можливість ознайомлення з ним інших осіб (ч. 2). Фізична особа має право на збереження у таємниці обставин свого особистого життя (ч. 3). Обставини особистого життя фізичної особи можуть бути розголошені іншими особами лише за умови, що вони містять ознаки правопорушення, що підтверджено рішенням суду, а також за її згодою (ч. 4). Відповідно до ст. 302 ЦК України, фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію. Збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч. 1). Фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов`язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов`язана робити посилання на таке джерело (ч. 2). Як вказує позивач у заявленому позові, ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтернет-ресурсі Pravda.rv.ua за посиланням: https://www.pravda.rv.ua/analitika/item/666063-dmitriy-torner-chut-ne-stal-deputatom-no-proneslo опубліковано статтю наступного змісту: « ОСОБА_6 чуть не стал депутатом, но пронесло. Мошенничество, подделка документов, финансовьіе махинации, уклонение от уплатьі налогов, бандитизм. И зто еще не весь список «заслуг» кандидата в народные депутати, который идет в Верховную Раду под номером 44 от политической партии «Оппозиционная платформа - За жизнь», рецидивиста ОСОБА_7 . Он нарушил не только законы Украины, а и скрывается от международного правосудия, является фигурантом ряда уголовных производств и сфальсифицировал сведения о себе. Об этом информирует AFERIST.ORG со ссылкой на grani.info Министерство внутренних дел и Служба безопасности Украины призывают Центральную избирательную комиссию снять с выборов фальшивого кандидата в нардепы. Соответствующую информацию глава ОСОБА_8 и и.о. главы СБУ Иван Баканов сообщили главе ОСОБА_9 . В ходе досудебного расследования установлено, что ОСОБА_10 (также известный как ОСОБА_11 , Грозный и Соколовский). 27.07.1982 года, на самом деле - гражданин Республики Молдова по фамилии ОСОБА_12 . ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 года рождения, молдавские правоохранители разыскивают за побег из мест заключения. Он пребьівает в федеральном розыске (Циркуляр: 2013/274. Пропал/ скрылся: 18.03.2013. Розыскное дело № НОМЕР_1 заведено 29.04.2013) как скрывшийся от органов уголовного преследования или суда. Ему угрожает арест. В 2006 году против него было заведено уголовное дело № НОМЕР_2 , за которое ему светит арест. Он также пребывает в розыске как преступник, совершивший побег из колонии поселення по делу от 2004 года. В его досьє целый ряд уголовных дел: № НОМЕР_3 , квалификация 2460100; №, квалификация 1190400; дело № НОМЕР_4 , квалификация 1190400; дело № НОМЕР_5 , квалификация 1190400. Убегая от криминального пришлого, он и сменил фамилию. В конце 2004 г. незаконно пересёк границу Молдова-Украина и некоторое время находился в Одессе, а затем приехал в Киев, где активно начал устанавливать контакты с влиятельными людьми. В июне 2007 г. смог найти подход к сотруднице Управлення по делам гражданства, иммиграции и регистрации физических лиц, которая за деньги оформила ему паспорт гражданина Украины НОМЕР_6 на ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженца села Гуровка. Долинского района, Кировоградской области. На основанин поддельных документов, он получил 5 паспортов гражданина Украины на различные фамилии и с разными анкетними данными, а также 4 паспорта гражданина Украины для выезда за границу, с которыми незаконное пересекал государственную границу. 18 июля этого года Государственная миграционная служба Украины все эти документы признала недействительными и подлежащими изьятию и уничтожению. Против Торнера 19 июля 2019 открыты уголовные производства за использование поддельных документов и незаконное пересечение государственной границы. Но до этого 28.09.2007 г. Мальченко успел жениться на ОСОБА_15 Вячеславовне Грозной (дочь футбольного тренера, певица) и изменить фамилию на Грозный (паспорт НОМЕР_7 ). 16.09.2010 г. развёлся, оставив фамилию Грозный. 29.04.2011 года он женился на ОСОБА_16 - сотруднице центрального аппарата МВД Украины, дочери генерала СБУ Украины. В браке признал отцовство сына 2009 г. р., а в 2012 г. в семье родился общий сын. С 2011 по 2013 гг. Грозный, получив доступ в Центральний аппарат МВД, всячески подчеркивал свои «близкие» связи с заместителем министра МВД генералом Ратушняком В.И. и председателем Конституционного суда Украины Овчаренко В. А. С такими свіязями активно брался «решать» любие вопросы. В результате, его материальное положение значительно улучшилось. Одновременно рос и список людей/кредиторов, которые предъявляли ему претензии. Долги Грозного превысили $ 5 млн. Он взял охрану. 24.07.2013 года ушел из семьи, ссылаясь на угрозу открытия на него уголовного дела и растущие претензии кредиторов. По оперативной информации, первое время Торнер скривался в Свято-Успенской ОСОБА_17 ОСОБА_18 . Затем выехал в Россию и находился в Боровском мужиком монастыре Калужской области. В РФ к нему присоединилась гражданка Украины ОСОБА_19 , 1988 г. р. Известно, что схиархимандрит Власий помогал ему и знакомил с влиятельными людьми. Также помог ему сделать документы гражданина РФ на имя ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . После этого били сделаны документы гражданки РФ ОСОБА_21 (паспорт НОМЕР_8 ). После Москвы Соколовские как граждане России переехали в Вену, Австрия. В 2015 году Соколовский повторно, через сотрудницу ОСОБА_22 паспорт гражданина Украины на имя ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уроженца Одесской области, Раздельнянского района, пгт. Лиманское (паспорт Украины НОМЕР_9 ). В настоящее время Некрасов/Торнер рассказывает, что работает в DF Grоuр (финансово-промышленная группа, принадлежащая Фирташу) и является личным представителем Фирташа в Украине. Постоянно в раз говорах упоминает свои близкие отношения с ОСОБА_23 и нынешним министром внутренних дел ОСОБА_24 . За последние 5 лет в основном проживает в Российской Федерации, Австрии и немного в Украине. Сейчас живет со своей третьей женой в Вене по адресу Ваuernmarkt 24/35, 1010 Vіеnnа. Владеет номерами телефона в России (+7 ) и Австрии (+43 НОМЕР_10 841 66 43). Торнер (он же Некрасов) известный как очень хитрый, трусливий и осторожный. Его принцип - человека необходимо «убедить» (обмануть), так, чтобы сам отдал деньги и был доволен. Много внимания уделяет своєму внешнему виду, покупает дорогую одежду. По Украине передвигается на автомобиле с охраной на VW Touareg (AI 0100 HB), Chevrolet (АІ 8808) и Тоуоtа Land Cruiser (КА 0001, АІ 0330). Предпочитает элитние рестораны, спортзалы и мероприятия, где легко находить контакты среди обеспеченных людей. Для того, чтобы убедить других доверить ему свои деньги, чаще всего использует «легенду» о вложение в «перспективный многомиллионный бизнес». Согласно оперативным данным, его родители умерли: отец - ОСОБА_25 в 2014 году (похоронен: Киевская обл.. Фастовский р-н, с. Ярошовка), мать ОСОБА_26 - в 2008 году (похоронена: Киевская обл., Фастовский р-н. с. Ярошовка). ОСОБА_27 - ІНФОРМАЦІЯ_5 г. ІНФОРМАЦІЯ_4 . проживает в Киеве. Досудебное расследование в указанных уголовных производствах продолжается относительно Торнера в Украине. ОСОБА_28 и ОСОБА_29 призывают ОСОБА_30 на основании предоставленной информации срочно принять соответствующее решение, предусмотренное действуюющим законодательством Украины» (мовою оригіналу). Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Якщо позов пред`явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації. У разі, коли редакція друкованого засобу масової інформації не має статусу юридичної особи, належним відповідачем є юридична особа, структурним підрозділом якої є редакція. Якщо редакція не є структурним підрозділом юридичної особи, то належним відповідачем виступає засновник друкованого засобу масової інформації. У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем. При опублікуванні чи іншому поширенні оспорюваної інформації без зазначення автора (наприклад, у редакційній статті) відповідачем у справі має бути орган, що здійснив випуск засобу масової інформації. За приписами п. 12. наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації. Як встановлено судом та слідує з роздруківки доданої позивачем до матеріалів справи статті в інтернет-ресурсі Pravda.rv.ua, остання не містить автора відповідного інформаційного матеріалу. Матеріали справи свідчать, що позивачем зазначено в якості відповідача ФОП ОСОБА_2 оскільки, як вказує позивач, саме за ФОП ОСОБА_2 зареєстровано доменне ім`я Pravda.rv.ua, що підтверджується сервером whois.ua (а.с. 36-37). Вбачається, що сервер Whois це сервіс, що забезпечує публічний доступ до інформації стосовно реєстраційних даних домену, зокрема, Реєстранта та Реєстратора доменного імені, що вбачається з Регламенту публічного інтернет-сервісу Whois (а.с. 56-58). Згідно з п. 2 вказаного вище Регламенту, реєстратор це особа, що надає реєстранту послуги з реєстрації та супроводу доменного імені. При цьому, реєстрант - особа, в інтересах якої здійснюється реєстрація та делегування приватного доменного імені. Із доданих відповідачем до матеріалів справи даних сервісу whois про доменне ім`я Pravda.rv.ua слідує, що ФОП ОСОБА_2 є не реєстрантом вказаного доменного імені (власником), а реєстратором, тобто особою, що надає реєстранту (власнику) послуги з реєстрації, обслуговування та супроводу доменного імені. Згідно з ч. 2 ст. 48 ЦПК України, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог. Наведений вище правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року (справа № 523/9076/16-ц). Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що належним відповідачем у цій справі за заявленими вимогами є Реєстрант (власник) доменного імені Pravda.rv.ua, яким за інформацією ФОП ОСОБА_2 , як реєстратора спірного доменного імені, є ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ). Матеріали справи свідчать, що позивач у цій справі жодних клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем або ж про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв. За таких обставин, враховуючи, що позов ОСОБА_1 пред`явлено до ФОП ОСОБА_2 (реєстратора доменного імені Pravda.rv.ua), тобто до неналежного відповідача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються судом на позивача. Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 10.02.2020 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова