Провадження №2/523/4974/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"21" грудня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Кащавцевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в поряду загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті його матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивував свої вимоги тим, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк, так як після смерті матері дуже хворів, смерть матері завдала значних моральних страждань. Після збігу шести місяців він звернувся до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини, втім йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду з питанням визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

ОСОБА_1 направив до суду заяву в якій підтримав пред`явлені позовні вимоги просить провести розгляд справи у його відсутність.

Одеська міська рада не забезпечила участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

За письмовою згодою позивача, за відсутності відзиву на позовну заяву розгляд справи проведений в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Виходячи з принципу змагальності цивільного судочинства, обов`язок доведеності обставин, на які посилається сторона, як на підставу пред`явлених позовних вимог, покладаються саме на цю сторону (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд, в свою чергу розглядає позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених цим Кодексом. (ч.1,2 ст.13 ЦПК України). Отже, обов`язок доведеності поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, доведеності факту родинних відносин та обсягу спадкового майна, покладається саме на позивача.

З наданих з боку позивача документів убачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого на підставі складеного а/з про смерть №12 від 04 січня 2020р. Лиманським відділом Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса).

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_2 , яка належить померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 січня 2016р., виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б., реєстровий номер 112/2015.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Тобто, зазначені норми встановлюють дві умови за яких спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, це - постійне проживання спадкоємця з спадкодавцем на час його смерті та/або звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За відсутністю підтвердження однієї із вказаних умов з боку спадкоємця, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

На підтвердження факту родинних відносин між померлою та позивачем, останнім було надано суду копію свідоцтва про його народження серії НОМЕР_2 , яким встановлено, що його батьками є: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Тобто, наявні у справі докази підтверджують той факт, що позивач є сином ОСОБА_2 , а відтак в силу статті 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 на теперішній час не має місце реєстрації свого приживання.

Згідно довідки-роз`яснення від 07.12.2020р. №490/01-16, наданої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мазаратій І.В., останньою було відкрито спадкову справу за №102/2020 до майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та єдиним спадкоємцем за законом є ОСОБА_1 , син померлої, який у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини не звернувся.

Отже, оскільки ОСОБА_1 на час смерті матері спільно з нею не проживав, із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріуса не звертався, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Статтею 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Як було встановлено судом ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини закінчився 01 липня 2020р.

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини зі збігом встановленого законом шестимісячного строку.

На підставі викладеного, враховуючи незначний строк пропуску на прийняття спадщини, поважність причин такого пропуску, відсутність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,64,209,212-215,218 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (іпн. НОМЕР_3 ) додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на протязі двох місяців, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 21 грудня 2020р.

Суддя