ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/49/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2020 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Цимбал І.К., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дарницького районного суду м. Києва на розгляд надійшла заява ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Головному територіальному управлінню юстиції у м. Києві вчиняти будь-які дії з оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 по спадковій справі №С/С441/20. В обгрунтування заяви заявник зазначає, що останньою буде подано позов до суду предметом якого буде встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на Ѕ частину спільного сумісного майна за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та виключення Ѕ частини майна набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із складу спадкового майна. В зв`язку з тим, що відповідач - ОСОБА_3 може отримати свідоцтво про право власності на все майно та здійснити відчуження даного майна до винесення рішення у справі, заявник просить вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття даних заходів може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом - забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Дослідивши матеріали заяви суддя вважає, що заява про забезпечення позову у спосіб визначений в останній підлягає задоволенню, враховуючи: предмет спору з яким заявник буде звертатися до суду їх співмірність, а також те, що для вжиття заходів забезпечення позову є наявність достатніх підстав, які дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, зокрема його подальше відчуження право власності на яке проситиме визнати заявник.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, підстави вважати, що застосування судом заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії не завдасть збитків ОСОБА_3 , оскільки останній не понесе додаткових витрат у зв`язку із зупиненням вичняти будь-які дії з оформлення спадщини, а тому і відсутні підстави для застосування судом зустрічного забезпечення позову відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Враховуючи вище зазначене та керуючись стст. 149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 рок суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Заборонити Головному територіальному управлінню юстиції у м. Києві вчиняти будь-які дії з оформлення спадщини після померлого ОСОБА_2 по спадковій справі №С/С 441/20.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СУДДЯ: І.К. Цимбал