ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року м. Чернівці Справа № 725/1861/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисак І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

секретар: Тодоряк Г.Д.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут»,

при розгляді справи за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 вересня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Федіної А.В., дата складання повного тексту рішення 05.10.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Чернівцігаз Збут», а в травні 2020 року подав позовну заяву в новій редакції про скасування дисциплінарного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 15.01.2020 року наказом №4 директора ТОВ «Чернівцігаз Збут» Параски К.І. позивач ОСОБА_1 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності з формулюванням «…Оголосити догану ОСОБА_1 , менеджеру зі збуту Чернівецького відділу продажу за грубе порушення зобов`язання про нерозголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації…».

Вказує, що в грудні 2019 року був переведений на посаду менеджера зі збуту ТОВ «Чернівцігаз Збут», при цьому, не був ознайомлений з посадовою інструкцією менеджера зі збуту, йому не було визначено робоче місце, не надано відповідну комп`ютерну техніку та доступ до конфіденційної інформації.

Позивач стверджує, що 09.01.2020 року під психологічним тиском посадової особи ПАТ «Чернівцігаз» у нього декілька разів відбиралися письмові пояснення.

Таким чином, вважає, що оскаржуваний наказ ТОВ «Чернівцігаз збут» №4 від 15.01.2020 року про застосування дисциплінарного стягнення, яким йому оголошено догану та зі змістом якого він був ознайомлений лише 23.01.2020 року, був прийнятий без проведення службового розслідування, без з`ясування фактичних обставин справи, без відібрання від нього письмових пояснень, за відсутності Провадження №22-ц/822/1064/20

відповідних належних доказів того, що дії у вчиненні яких його звинуватили він дійсно вчиняв, а також винесений з особистих мотивів директора ТОВ «Чернівцігаз збут» без проведення відповідної перевірки.

Просив також врахувати, що у лютому 2020 року він звертався до Управління Держпраці в Чернівецькій області у зв`язку з допущеними порушеннями трудового законодавства відносно нього та за результатами перевірки було встановлено, що відповідачем не ознайомлено його з посадовою інструкцією та не визначено робочого місця, чим порушено вимоги ст.29 КЗпП України.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 вересня 2020 року позов задоволено.

Скасовано наказ ТОВ «Чернівцігаз Збут» №4-к від 15 січня 2020 року «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким ОСОБА_1 оголошено догану.

Вирішено питання відносно розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду ТОВ «Чернівцігаз Збут» оскаржило його в апеляційному порядку.

Вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, в зв`язку з чим воно підлягає скасуванню повністю.

Вказує, що суд при ухваленні рішення неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, є недоведеними; висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи; суд неправильно застосував норми матеріального права.

Зазначає, що 28.09.2017 року ТОВ «Чернівцігаз Збут» був виданий наказ №03Но-15-0917, яким було затверджено «Зобов`язання про нерозголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації ТОВ «Чернівцігаз Збут»; визначено, що порушення працівниками «Зобов`язання про нерозголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації ТОВ «Чернівцігаз Збут» тягне за собою притягнення працівника до відповідальності за порушення трудової дисципліни, а також до іншої встановленої законодавством відповідальності; встановлено, що розслідування випадків порушення трудової дисципліни, пов`язаних з розголошенням працівниками комерційної таємниці чи конфіденційної інформації Товариства проводиться структурним підрозділом з безпеки одноособового учасника Товариства - ПАТ «Чернівцігаз».

У зв`язку зі зміною структури підприємства та введенням в дію нового штатного розпису з 01.10.2019 року наказом №63-к від 25.09.2019 року ОСОБА_1 було переведено на посаду менеджера зі збуту Чернівецького відділу продажів. При цьому, робоче місце позивача, його обов`язки та умови праці фактично залишились незмінними.

Відповідно до наказу від 16.10.2019 року №67-к у зв`язку зі звільненням у запас зі строкової служби позивач з 17.10.2019 року приступив до роботи на посаду менеджера зі збуту Чернівецького відділу продажів ТОВ «Чернівцігаз Збут». При цьому, позивачу визначено робоче місце, забезпечено необхідними для роботи засобами та існував доступ до комерційної таємниці та конфіденційної інформації ТОВ «Чернівцігаз Збут».

Починаючи з 17.10.2019 року, коли ОСОБА_1 приступив до роботи, у ТОВ «Чернівцігаз Збут» поступово почався відтік постійних клієнтів (юридичних осіб), яким останній надавав послуги з постачання природного газу, що в значній мірі відобразилось на отримання прибутку від господарської діяльності.

У зв`язку із вищенаведеними обставинами, а також з метою вжиття заходів щодо виявлення можливого розголошення конфіденційної інформації та комерційної таємниці, на підставі п.3 наказу №03Но-15-0917 від 28.09.2017 року ТОВ «Чернівцігаз Збут» звернулося до одноособового учасника Товариства для здійснення службового розслідування, під час якого у позивача на підставі ст.148 КЗпП України відбирались пояснення з приводу вищезазначених обставин.

В своїх поясненнях позивач зазначив про те, що він неодноразово допускав до свого робочого місця (до службового комп`ютера, в якому міститься, в тому числі, клієнтська база Відповідача) сторонніх осіб, а також на їх прохання надавав відомості про стан заборгованості декількох суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було порушено п.1.2 «Зобов`язання про нерозголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації ТОВ «Чернівцігаз Збут», що було підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

За результатами службового розслідування одноособового учасника Товариства щодо розголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації ТОВ «Чернівцігаз Збут» відповідачем 15.01.2020 року був виданий наказ №4-к про застосування дисциплінарного стягнення, яким Позивачу оголошено догану та ознайомлено його зі змістом наказу під розписку.

Таким чином, застосування до Позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани проведено у чіткій відповідності до вимог ст.ст.147-149 КЗпП України, а його твердження про те, що оспорюваний наказ винесений з особистих мотивів нічим не обґрунтовується та не підтверджуються жодними доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Вказує, що апеляційна скарга є безпідставною, ТОВ «Чернівцігаз Збут» взагалі не надано жодних доказів винуватості позивача, які би вказували на порушення, що стали причиною для дисциплінарного стягнення.

У письмових поясненнях ТОВ «Чернівцігаз Збут» зазначає, що позивачем у відзиві на апеляційну скаргу не наведено жодних обґрунтованих підстав, які б спростовували її аргументи, а отже не спростовує наведені в ній доводи щодо скасування рішення суду.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам закону відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких належних та допустимих доказів, окрім пояснення ОСОБА_1 , відібраного в нього в порядку ст.149 КЗпП України, яке покладено в основу доведеності його вини у вчиненні дисциплінарного проступку у вигляді розголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації, представником відповідача не надано.

Також матеріали справи не містять відомостей щодо проведення службового розслідування по факту перебування ОСОБА_1 08.01.2020 року у нетверезому стані та передачі ним паролів від свого комп`ютера стороннім особам саме 08.01.2020 року, а також причинного зв`язку між подіями, які відображені на відеозаписі, та накладеним на останнього дисциплінарним стягненням.

Суд першої інстанції вірно вказав, що пояснення по факту порушення трудової дисципліни є особистим та добровільним письмовим викладом працівником обставин по факту вчиненого дисциплінарного проступку, які спрямовані на захист особою своїх прав та самі по собі не можуть слугувати доказом вини, а позивач в категоричній формі заперечує факти, які містяться в такому поясненні та добровільність підписання такого пояснення, вказуючи на психологічний тиск, а суд, за відсутності інших доказів на підтвердження вини позивача, позбавлений можливості оцінити такі пояснення поза розумним сумнівом як такі, що відповідають фактичним обставинам вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку за обставин викладених у висновку службового розслідування, по факту чого на нього було накладено дисциплінарне стягнення відповідно до оскаржуваного наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» №4-к від 15 січня 2020 року «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Крім того, судом зазначено, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факт винного вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за який на нього накладено дисциплінарне стягнення відповідно до оскаржуваного позивачем наказу, а тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню та відповідний наказ слід скасувати.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно оцінив письмові докази проведеного службового розслідування та прийшов до правильних висновків, які доводи апеляційної скарги не спростовують.

Згідно зі ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення, як догана.

Частиною 1 ст.148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника, які полягають у порушенні або неналежному виконанні покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Разом з тим, саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

У ст.149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.

Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку роботодавця; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин, умисно або з необережності.

За змістом ст.150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущенного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, тобто важливо, щоб накази роботодавця були обґрунтованими та видавалися у чіткій відповідності з чинним законодавством. Тобто, у наказі про накладання дисциплінарного стягнення - про оголошення працівникові догани обов`язково має бути зазначено, в чому саме полягає порушення трудової дисципліни, тобто вказано на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

При цьому, трудові обов`язки, за невиконання яких особа притягується до дисциплінарної відповідальності, повинні бути покладені на працівника законно, відповідати змісту його посадових обов`язків, бути чіткими та зрозумілими, доведеними до відома такого працівника завчасно у встановленому законодавством спосіб.

Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до наказу №36-к від 18.04.2016 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду фахівці з договірної роботи 1-ї категорії відділу супроводу клієнтів та увільнено від роботи у зв`язку з призовом на військову службу із збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на період проходження військової служби згідно наказу від 19.11.2018 року.

В подальшому, наказом №63-к від 25.09.2019 року ОСОБА_1 було переведено на посаду менеджера зі збуту Чернівецького відділу продажів та на підставі наказу від 16.10.2019 року №67-к ОСОБА_1 приступив до роботи з 17.10.2019 року (т.1 а.с.128-133).

28.09.2017 року ОСОБА_1 було підписано зобов`язання про не розголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації ТзОВ «Чернівцігаз збут» та отримано пам`ятку про відомості, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію, ще до переведення на іншу посаду (т.1 а.с.124-125).

Відповідно до витягу з наказу від 15.01.2020 року №4-к «Про застосування дисциплінарного стягнення» за результатами висновку службового розслідування щодо розголошення конфіденційної інформації та комерційної таємниці одноособового учасника ТОВ «Чернівцігаз Збут» АТ «Чернівцігаз» оголошено догану ОСОБА_1 , менеджеру зі збуту Чернівецького відділення продажу за грубе порушення зобов`язання про нерозголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації (т.1 а.с.21).

Також, в матеріалах справи наявні посадові інструкції фахівця з договірної роботи відділу супроводу клієнтів 1 кат. ТОВ «Чернівцігаз Збут», з якою ОСОБА_1 перебуваючи на цій посаді був ознайомлений 19.04.2016 року. Про те, після переведення на посаду менеджера із збуту ЮО відділу продажів ТОВ «Чернівцігаз Збут» доказів щодо ознайомлення ОСОБА_1 про не розголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації ТОВ «Чернівцігаз Збут» від 28.09.2017 року та пам`ятки для працівника (відомості, що становлять комерційну таємницю) під підпис матеріали справи не містять (т.1 а.с.119-125).

Крім того, з листа Управління Держпраці у Чернівецькій області №745/1/042/20 від 18.03.2020 року вбачається, що у зв`язку із зміною структури підприємства та введення в дію нового штатного розпису з 01.10.2019 року був виданий наказ №63-к від 25.09.2019 року, яким 33 працівника ТОВ, в тому числі і ОСОБА_1 , були переведені на інші посади. В зв`язку із вищевказаними змінами структури підприємства, що призвело до зміни посад працівників, була розроблена та 01.10.2019 року затверджена посадова інструкція менеджера із збуту юридичних осіб відділу продажу ТОВ «Чернівцігаз Збут», на посаду якого був переведений ОСОБА_1 .

При ознайомленні із вищевказаною інструкцією встановлено, що вона погоджена з посадовими особами ТОВ, однак не містить підпису ОСОБА_1 , у зв`язку з чим не було дотримано вимог ст.29 КЗпП України, яка зобов`язує власника або уповноваженого ним органу проінструктувати працівника і визначити його робоче місце (т.1 а.с.92-94).

З наведених обставин вбачається, що в основу доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вище вказаного дисциплінарного проступку було взято лише його пояснення від 10.01.2019 року.

Натомість, з тексту позовної заяви, відповіді на відзив позивача вбачається, що ОСОБА_1 заперечує факти викладені в поясненні, вказує, що останні неодноразово переписувалися під тиском і вважає, що наявна там інформація не відповідає дійсності, оскільки він не передавав жодної інформації.

Крім того, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності не розкриває змісту розголошеної інформації в розумінні ст.505 ЦК України та негативних наслідків такого для підприємства.

На підставі наведеного, колегія вважає, що суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалили законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність рішення суду.

В силу п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий підпис /І.Н. Лисак/

Судді підписи /Н.К. Височанська, І.Б. Перепелюк/