У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2020 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.,

розглянувши в місті Києві заяву Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві в особі Дніпровського районного відділу про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

у с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення, ухваленого 05.11.2014 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, про встановлення факту постійного проживання на території України, посилаючись на те, що після набрання рішення законної сили управлінню стали відомі обставини, які є істотними для справи, але не були і не могли бути відомими під час розгляду справи. Так, в матеріалах стосовно заявниці наявні копії паспортів громадянина СРСР зі штампами прописки з 28.05.1990 року по 28.05.1997 року за адресою - АДРЕСА_1 . Натомість, відповідно до запиту Управління контррозвідувальних заходів по боротьбі з тероризмом Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 24.05.2016 року № 5/2/1-8662 від Відокремленого підрозділу готель «Оберіг» ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» (власник вказаного будинку) отримали відповідь від 25.06.2016 року № 107, що вказані особи, в тому числі ОСОБА_1 в період з 1989 року по 2004 рік не були зареєстровані (прописані) за вказаною адресою. Крім того, в матеріалах судових справ зазначено, що доказом факту постійного проживання дітей ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на території України станом на 24.08.1991 року є факт навчання на той час в загальноосвітній школі № 141 м. Києва. Разом з цим, відповідно до запиту Управління контррозвідувальних заходів по боротьбі з тероризмом Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 19.05.2016 року № 5/2/1-8396 від Комунального навчального закладу «Навчально-виховного комплексу № 141 «Освітні ресурси та технологічний треніг» м. Києва (теперішня назва Загальноосвітньої школи № 141 м. Києва) отримано відповідь № 324 від 20.05.2016 року, що вказані особи у зазначеному навчальному закладі навчались тільки з вересня 1995 року. Таким чином, матеріали перевірок СБУ спростовують факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24.08.1991 року. Про вказані обставини дізнались 21.10.2016 року.

До суду представник заявника не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.

Представник ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його присутності, просив відмовити у задоволенні заяви.

Представник Управління ДМС у Житомирській області до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

В суді встановлено, що 05.11.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва розглянуто справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, про встановлення факту постійного проживання на території України, та ухвалено рішення, яким вимоги задоволені, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 станом на 24.08.1991 року на території України.

Рішення не оскаржувалось, набуло законної сили.

По даній справі заявник посилається як на підставу перегляду рішення за нововиявленими обставинами на те, що відповідно до запиту Управління контррозвідувальних заходів по боротьбі з тероризмом Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 24.05.2016 року № 5/2/1-8662 від Відокремленого підрозділу готель «Оберіг» ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» (власник вказаного будинку) отримали відповідь від 25.06.2016 року № 107, що вказані особи, в тому числі ОСОБА_1 в період з 1989 року по 2004 рік не були зареєстровані (прописані) за вказаною адресою. Крім того, відповідно до запиту Управління контррозвідувальних заходів по боротьбі з тероризмом Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 19.05.2016 року № 5/2/1-8396 від Комунального навчального закладу «Навчально-виховного комплексу № 141 «Освітні ресурси та технологічний треніг» м. Києва (теперішня назва Загальноосвітньої школи № 141 м. Києва) отримано відповідь № 324 від 20.05.2016 року, що вказані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зазначеному навчальному закладі навчались тільки з вересня 1995 року. Дані обставини є суттєвими для розгляду справи. Про дані обставини дізнались 21.10.2016 року.

Згідно ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Необхідними умовами для визначення відповідної обставини нововиявленою, передбаченою пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України є те що, обставина існувала на час розгляду справи; ця обставина не могла бути відома заявникові на час розгляду справи; вона входить до предмета доказування у справі та може вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Тобто, обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишалися невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Разом з цим, неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами (Постанова ВС від 21 лютого 2018 року справа № 454/3003/14-ц , ЄДРСРУ № 72378039).

Так, обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги. Нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

У даному випадку, заявник посилається на документи, які отримані 21.10.2016 року, та є новими доказами.

В постанові від 30.04.2020 року Верховний Суд у справі № 755/20913/14-ц зазначив наступне.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК (у редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали суду першої інстанції) свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

У листопаді 2016 року ГУ ДМС України в м. Києві звернулося із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05.11.2014 року.

У заяві ГУ ДМС України в місті Києві зазначало, що 21.10.2016 року отримано лист Департаменту захисту національної державності СБ України, в якому повідомлено про проведення перевірки достовірності наданих у 2014 році матеріалів для встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

На підтвердження цього заявником надано лист Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 21.10.2016 року, в якому вказано про отримання інформації щодо фальсифікації судових доказів з метою отримання підстав для легалізації в Україні, зокрема, ОСОБА_1 та додатки до нього, а саме, лист відокремленого підрозділу готель «Оберіг» ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» про відсутність реєстрації ОСОБА_1 в період з 1989 року по 2014 рік за адресою: м. Київ вул. Вишгородська, буд 23 (гуртожиток) та лист КНЗ «Навчально-виховний комплекс № 141 «Освітні ресурси та технологічний тренінг» міста Києва про навчання дітей ОСОБА_1 у зазначеному навчальному закладі з вересня 1995 року.

Обставини, на які посилається заявник - лист Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 21.10.2016 року, не є нововиявленими у розумінні статті 361 ЦПК (у редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали суду першої інстанції), а є новим доказом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 353, 354, 423, 424, 425, 428, 429 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволені заяви Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві в особі Дніпровського районного відділу про перегляд рішення від 05.11.2014 року за нововиявленими обставинами по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, про встановлення факту постійного проживання на території України, та залишити судове рішення від 05.11.2014 року, ухвалене по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, про встановлення факту постійного проживання на території України, в силі.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 29.10.2020 року.

Суддя: