Справа № 492/822/20
21 грудня 2020 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Гусєвої Н.Д.,
при секретарі судового засідання Рябчук О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в місті Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, -
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на те, що відповідач є батьком неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. З відповідачем у справі позивачка 12 червня 2014 року розірвала шлюб. Приблизно з 30 березня 2015 року відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей належним чином не надає, не цікавиться їх життям та матеріальним забезпеченням, не приймає участь у їх вихованні, утриманні та розвитку. Таким чином, позивачка прийшла до висновку, що батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав, у зв`язку з чим звернулася до суду з зазначеною позовною заявою.
В судовому засіданні позивачка та її представник-адвокат вимоги позовної заяви підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі, у разі повторної неявки відповідача в судове засідання не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Так, судом, відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України, неодноразово надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак відповідно до повернутих поштових повідомлень відповідач за зазначеною адресою відсутній, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та, відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання не з`явилася, однак від неї до суду надійшла заява, в якій просила про розгляд справи у її відсутність.
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідача, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи вказані факти, згоду позивачки та її представника, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення учасників справи, а також вислухавши думку дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , дослідивши та оцінивши в сукупності письмові докази, вважає, що позов ОСОБА_1 , підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2005 року (а.с. 12, 47), який було розірвано 12 червня 2014 року, що підтверджується заочним рішенням Арцизького районного суду Одеської області. Вказане рішення набрало чинності (а.с. 13, 48).
Відповідно до копій свідоцтв про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9, 45), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10, 46), їх батьком зазначений ОСОБА_2 , відповідач у справі (а.с. 29-30, 59-60).
За рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 24 червня 2014 року з ОСОБА_2 , відповідача по справі, було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, на кожну дитину з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позову, тобто з 21 лютого 2014 року, і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 14-15, 49-50).
З довідки, виданої головою ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ «ГРАНИТ» Могильниковим В.Д. вбачається, що ОСОБА_1 , позивачка по справі, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї входять діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).
Відповідно до письмових свідчень від 01 червня 2020 року, 20 квітня 2017 року, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтвердили, що ОСОБА_1 , позивачка по справі, проживає разом з дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Сусіди батька дітей ОСОБА_2 , відповідача по справі, ніколи не бачили, вихованням дітей займається мати (а.с. 17, 24, 51, 54).
Згідно довідок № 259 від 01 червня 2020 року, № 258 від 29 травня 2020 року, діти ОСОБА_3 , ОСОБА_5 навчаються в ОДЕСЬКІЙ ЗАГАЛЬНООСВІТНІЙ ШКОЛІ № 62 I-III СТУПЕНІВ ОДЕСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ (а.с. 18, 19) та дітьми опікується мати ОСОБА_1 (а.с. 7, 43), позивачка по справі, а батько ОСОБА_2 (а.с. 29-30, 59-60), відповідач по справі, за час навчання дітей не відвідував школу, не спілкувався з вчителями та класним керівником, не цікавився навчанням дітей, що підтверджується характеристиками дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за місцем навчання (а.с. 20, 21, 22, 23, 52, 53).
Згідно висновку Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, від 27 листопада 2020 року Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відповідача по справі, відносно його дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_5 (а.с. 93-96).
Допитані в судовому засіданні діти ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , пояснили суду, що вони проживають разом з матір`ю; батько з ними не спілкуються більше двох років, не цікавиться їхнім навчанням, їх не відвідує, до школи не приходив.
Судом достовірно встановлено, а також підтверджено поясненнями позивачки та її представника, та наданими суду письмовими доказами, що відповідач не проявляє до своїх дітей щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, абсолютно не цікавиться ні здоров`ям, ні подальшою долею дітей у зв`язку з чим, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має в тому числі один з батьків.
В силу ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Отже, ч. 2 ст. 155 СК України забезпечує, в першу чергу, інтереси дитини.
Згідно зі ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї.
Крім того, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст. 14 вищенаведеного вище Закону).
Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.
При вирішенні спору між сторонами судом також взяті до уваги роз`яснення Пленуму Верховного суду України, надані у п. 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20, згідно якого особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З огляду на вище викладене, обставини справи та досліджені судом докази, які дають суду підстави дійти до однозначного висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками батька перед своїми дітьми, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, тобто ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо утримання і виховання дітей.
Суд приходить до висновку, що, виходячи лише з інтересів дітей, в судовому засіданні були встановлені усі підстави, які дають суду прийти до однозначного висновку щодо необхідності позбавлення відповідача ОСОБА_2 , який свідомо ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, прав відносно його дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки на думку суду таке рішення буде захистом прав дітей, у зв`язку з чим позовна заява про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню та відповідача ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивачки, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума судового збору, понесеного позивачкою при звернені з цим позовом до суду (а.с. 1).
На підставі ст. ст. 15, 141, 150, 152, 155, 164, 166 СК України, керуючись ст. ст. 7, 8, 12, 13, 19, 48, 76-83, 92, 95, 128, 141, 211, 223, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-281, 284, 289, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено позивачкою в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.