Справа № 2-593/10 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/811/469/20 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н.М.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

12 лютого 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді Курій Н.М., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі ЛОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/9723/82/43016 від 01 серпня 2006 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі ЛОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 11715,45 євро, що еквівалентно до національної валюти 137 307 грн. 41 коп. заборгованості за кредитним договором № 014/9723/82/43016 від 01 серпня 2006 року, 1373 грн. 08 коп. судового збору та 120 грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2019 року оскаржила ОСОБА_1 .

З матеріалів справи встановлено, що постановою Львівського апеляційного суду від 05 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2010 року в частині розміру заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» змінено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі ЛОД ПАТ «Райффайзен банк Аваль» 11491,06 Євро заборгованості за кредитним договором № 014/9723/82/43016 від 01 серпня 2006 року, з яких: 11068,46 Євро заборгованість по кредиту; 379,03 Євро заборгованість за процентами; 43,57 Євро пеня. В решті рішення суду залишено без змін.

Статтею 370 ЦПК України встановлений порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 370 ЦПК України, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

Згідно ч.5 ст. 370 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

З апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_1 встановлено, що основними аргументами цих апеляційних скарг було те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не враховано те, що було сплачена значна сума коштів по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом.

Зазначена підстава для скасування рішення суду першої інстанції була предметом апеляційного розгляду справи, за наслідками якого оскаржене рішення було змінене.

Крім цього, з матеріалів справи встановлено, що інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2010 року, зазначені на аркушах справи 122-123, є аналогічні висновкам Львівського апеляційного суду, якими обґрунтовано постанову від 05 серпня 2019 року (арк. спр. 112-113), та які зроблені судом апеляційної інстанції з урахуванням доводів ОСОБА_2 при розгляді його апеляційної скарги на те саме рішення суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Доводи скарги фактично свідчать про намагання повторного перегляду рішення суду, що набрало законної сили, в інтересах відповідача ОСОБА_2 , що належить вважати неприпустимим втручанням у рішення, що брало законної сили та повинно бути виконане та перегляд такого рішення у даному випадку слід вважати порушувало б принцип правової визначеності (RES JUDICATA).

Враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2010 року надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, те, що суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2010 року належить відмовити.

Керуючись ст. 370 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі ЛОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/9723/82/43016 від 01 серпня 2006 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи, скаржнику разом із копією ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати апеляційну скаргу з доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Суддя Курій Н.М.