ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8337/20 Справа № 205/7921/19 Суддя у 1-й інстанції - Басова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Каратаєвої Л.О., Макарова М.О.,

за участю секретаря Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 серпня 2020 року про залишення без розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», ОСОБА_2 , треті особи: державний реєстратор Дніпровської філії Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Чернецький Михайло Андрійович, ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, витребування майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ ПУМБ) про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, витребування майна.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 серпня 2020 року зазначену позовну заяву було залишено без розгляду з тих підстав, що позивач повторно не з`явився до суду без поважних причин.

В апеляційній скарзі заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, у зв`язку з чим ставить питання про скасування ухвали.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Залишаючи позовні заяви без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач не з`являється в судове засідання на протязі тривалого часу, а саме не з`явився у судові засідання призначені на 09 липня 2020 року та 05 серпня 2020 року, що свідчить про зловживання своїми процесуальними правами.

Проте з даним висновком колегія суддів не може погодитись.

Частиною 5 ст.223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Дані положення також закріпленні в ст.257 ЦПК України.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів належного повідомлення позивача та його представника про судові засідання призначені на 09 липня 2020 року та 05 серпня 2020 року. В матеріалах справи містяться конверти, повернуті на адресу суду, що були надіслані на адресу позивача та її представника щодо призначення судових засідань на зазначені дати. Отже, матеріалами справи підтверджено неналежне повідомлення позивача та її представника щодо проведення судових засідань.

Крім того, вирішуючи питання про залишення позову без розгляду судом першої інстанції не було досліджено причини неявки позивача у судові засідання призначені на 09 липня 2020 року та 05 серпня 2020 року. Також причини його неявки у зазначені судові засідання не були визнані в судовому порядку неповажними, що суперечить вищевказаній нормі закону.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Зважаючи на зазначені обставини, районний суд, вирішуючи питання про залишення позовних заяв без розгляду, повинен був перевірити всі підстави неявки позивача та його представника до судового засідання, оскільки вони мають суттєве значення для вирішення даного питання.

Надто суворе тлумачення процесуальних норм може позбавити заявника права доступу до суду. Формальне обмеження процесуальних прав учасників процесу завдає шкоди суті права доступу на справедливий судовий розгляд справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для залишення позову без розгляду у суду першої інстанції не було.

При наявних порушеннях процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 серпня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Л.О. Каратаєва

М.О. Макаров