Постанова

Іменем України

29 січня 2020 року

м. Київ

справа № 213/2186/16-ц

провадження № 61-2517св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Усика Г. І. (суддя-доповідач), Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Державне підприємство «Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект»,

третя особа - Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Державного підприємства «Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект» на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня

2018 року у складі судді Алексєєва О. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Макарова М. О., Демченко Е. Л., Куценко Т. Р.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект» (далі - ДП «ДПІ «Кривбаспроект»), третя особа - Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПАТ «Південний ГЗК»), про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві.

На обгрунтування позовних вимог зазначав, що 10 серпня 2008 року під час виконання трудових обов'язків чергового слюсаря з ремонту устаткування, внаслідок неконтрольованого висипу рудної маси з гнучкого параболічного бункера в ПАТ «Південний ГЗК», був смертельно травмований його батько ОСОБА_2 Відповідно до акта від 25 серпня 2008 року № 6 за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, та акта від 04 вересня

2008 року форми Н-5 спеціального розслідування групового нещасного випадку, в результаті якого загинув ОСОБА_2, нещасний випадок стався внаслідок неякісного розроблення паспорту технічного стану корпуса збагачення рудозбагачувальної фабрики № 1 та рекомендації щодо рівня завантаження бункерів, виданих ДП «ДПІ «Кривбаспроект», особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, визнані, в тому числі працівники відповідача: ОСОБА_3 - головний інженер ДП «ДПІ «Кривбаспроект», який не забезпечив надання об'єктивних даних про оцінку стану конструкцій гнучкого параболічного бункеру на підставі проведених робіт з обстеження, яке проводилося працівниками ДП «ДПІ «Кривбаспроект» у 2000 році, та

ОСОБА_4 - головний інженер ДП «ДПІ «Кривбаспроект», яка видала необґрунтоване узгодження параметрів допустимого завантаження гнучких бункерів секцій 1-8 РЗФ-1 Відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ВАТ «Південний ГЗК»), правонаступником якого є ПАТ «Південний ГЗК», станом на 09 січня 2007 року без належного обстеження конструкції бункера, зокрема вузла, в якому відбулося руйнування. Вини загиблого ОСОБА_2 у настанні нещасного випадку встановлено не було.

Посилаючись на те, що внаслідок загибелі батька на виробництві, що сталося, в тому числі з вини працівників ДП «ДПІ «Кривбаспроект», йому були заподіяні моральні страждання, просив стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 220 000,00 грн без утримання податку на доходи фізичних осіб.

Короткий зміст рішення судів попередніх інстанцій

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ДП «ДПІ «Кривбаспроект» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 20 000,00 грн, завданої смертю працівника на виробництві, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада

2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 задоволено частково, апеляційну скаргу ДП «ДПІ «Кривбаспроект» залишено без задоволення, рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2017 року в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди змінено, збільшено її розмір з 20 000,00 грн до 40 000,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 14 березня 2018 року касаційну скаргу ДП «ДПІ «Кривбаспроект» задоволено частково, рішення Інгулецького районного суду

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2017 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції була мотивована тим, що задовольняючи частково позов ОСОБА_1, суди попередніх інстанцій не перевірили та не надали належної оцінки доводам представника ДП «ДПІ «Кривбаспроект» про те, що зазначене підприємство не є належним відповідачем у справі, оскільки ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Південний ГЗК», а тому відповідальність за наслідки нещасного випадку несе організація, з якою цей працівник перебував у трудових відносинах. Суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, у порушення статті 33 ЦПК України 2004 року не вирішив питання про залучення до участі у справі, як співвідповідача ПАТ «Південний ГЗК», а тому дійшов передчасного висновку про часткове задоволення позову. У свою чергу, суд апеляційної інстанції на стадії розгляду справи позбавлений права залучити до участі у справі сторону, зокрема співвідповідача.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ДП «ДПІ «Кривбаспроект» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, 40 000,00 грн без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю передбачених статтями 1167, 1168, 1172 ЦК України підстав для відшкодування моральної шкоди позивачеві у зв'язку із смертю його батька, справедливий розмір якої становить 40 000,00 грн. Доводи відповідача про відсутність вини ДП «ДПІ «Кривбаспроект» у настанні нещасного випадку, внаслідок якого помер батько позивача з огляду на те, померлий працював на ВАТ «Південний ГЗК», суд вважав необгрунтованими, оскільки нещасний випадок та смерть

ОСОБА_2 сталися з вини, в тому числі працівників відповідача, що встановлено актом № 6 форми Н-1 від 25 серпня 2008 року та актом форми Н-5 від 04 вересня 2008 року. Крім того, суд вказав, що за позовом позивача судом вже стягнуто з ПАТ «Південний ГЗК» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн, завданої смертю батька, що сталася 10 серпня 2008 року, внаслідок нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом. Суд відхилив як необгрунтовані, доводи представника ДП «ДПІ «Кривбаспроект» про сумнівність висновків комісії з розслідування нещасного випадку з посиланням на не залучення до розслідування експертів, оскільки відповідно до пункту 4 акта за формою Н-5 спеціального розслідування, комісія встановила причини нещасного випадку з урахуванням матеріалів експертно-технічної комісії.

Відповідач не надав доказів на підтвердження укладення з ВАТ «Південний ГЗК» договору підряду від 22 травня 1998 року № 7829/97103/258д, а також протокол угоди про договірну ціну на науково-технічну продукцію, що є невід'ємною частиною додаткової угоди, а тому надана ним додаткова угода від 12 квітня 2000 року № 7, укладена між ДП «ДПІ «Кривбаспроект» та ВАТ «Південний ГЗК» до договору від 22 травня 1998 року № 7829/97103/258д на виконання проектних та пошукових робіт (послуг), не є належним доказом на підтвердження наявності між ДП «ДПІ «Кривбаспроект» та ПАТ «Південний ГЗК» правовідносин, що виникли з договору підряду, а тому суд вважав необгрунтованим посилання представника відповідача на застосування до спірних правовідносин частини другої статті 1172 ЦК України, відповідно до якої обов'язок з відшкодовування шкоди, завданої іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовник, покладається на замовника.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року апеляційну скаргу ДП «ДПІ «Кривбаспроект» залишено без задоволення, рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

від 29 серпня 2018 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, а тому дійшов правильного висновку про задоволення позову частково, з урахуванням обставин справи, вважав справедливим визначений судом першої інстанції розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті батька позивача.

Узагальнені вимоги та доводи касаційної скарги

У січні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ДП «ДПІ «Кривбаспроект», у якій заявник просив скасувати рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня

2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня

2018 року, і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову

ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обгрунтована посиланням на те, що суди попередніх інстанцій не урахували висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14 березня 2018 року, про те, що ДП «ДПІ «Кривбаспроект» не є належним відповідачем у справі, оскільки ОСОБА_2 не перебував із зазначеним підприємством у трудових відносинах. Суди не звернули увагу, що ДП «ДПІ «Кривбаспроект» не було своєчасно повідомлено про нещасний випадок, а тому не мало можливості ініціювати питання про перегляд висновків комісії, що проводила розслідування нещасного випадку. Відсутня також інформація про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, що є обов'язковою вимогою, визначеною Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві НПАОП 0.00-6.02-04, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, який був чинним на момент розслідування нещасного випадку. Ураховуючи, що працівники ДП «ДПІ «Кривбаспроект» виконували роботи на ПАТ «Південний ГЗК» на підставі виданого замовником завдання відповідно до укладеного між ДП «ДПІ «Кривбаспроект» та ПАТ «Південний ГЗК» договору, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 1172 ЦК України, відповідно до якої замовник (ПАТ «Південний ГЗК») відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Відповідно до статті 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня

2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з місцевого суду.

Ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ДП «ДПІ «Кривбаспроект» підлягає задоволенню з таких підстав.

Установлені судами фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 є сином

ОСОБА_2, який працював слюсарем з ремонту обладнання у ВАТ «Південний ГЗК», правонаступником якого є ПАТ «Південний ГЗК».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Відповідно до акту № 6 форми Н-1 «Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом» від 25 серпня 2008 року - о 18 годині 45 хвилин 09 серпня

2008 року черговий слюсар з ремонту устаткування ОСОБА_2, на виконання письмового наряду старшого майстра РЗФ-1 ВАТ «Південний ГЗК», приступив до обслуговування системи маслозмащення устаткування фабрики. Приблизно о 01 годині 30 хвилин 10 серпня 2008 року відбувся розрив металевої стінки гнучкого параболічного бункера в районі секції № 6 РЗФ-1 в осях 13-16 по ряду А, внаслідок чого рудною масою, що неконтрольовано вийшла з бункера, були засипані ОСОБА_6 та ОСОБА_2, які знаходилися на своїх робочих місцях. Бійцями Криворізького воєнізованого гірничорятувального загону та робітниками комбінату були організовані роботи з визволення засипаних рудою працівників, тіло ОСОБА_2 було звільнено з-під завалу о 09 годині 11 серпня 2008 року. Смерть потерпілих констатував лікар КВГРЗ. При дослідженні трупів судова-медична експертиза встановила, що смерть наступила від сполученої травми голови і грудної клітки з множинними переломами ребер і кісток черепа, ушкодження внутрішніх органів, яка ускладнилася ревматичним шоком.

Комісія встановила, що причиною руйнування гнучкого параболічного бункеру стало тривале абразивне стирання фартуха у зоні стику зі стінкою бункеру до критичної товщини та його руйнування під дією рудної маси. Відбувся відрив несучого фартуха бункера. Початок відриву фартуха відбувся у поперечному напрямку, що призвело до прогинання стінки бункера в зовнішню сторону від тиску маси подрібненої руди. У процесі руйнування на її межі виникла складна напруга, що прискорило руйнування цілісної конструкції фартух-стінки оболонки бункера. Розвиток зазначеного дефекту став можливим оскільки оцінка стану конструкцій гнучкого параболічного бункера була розроблена ДП «ДПІ «Кривбаспроект» недостатньо об'єктивно, не були виявлені відхилення від вимог проекту, які мала конструкція бункеру, а саме: відсутність захисного елементу фартуха, виконаного з металевої смуги по нижньому поясу несучої балки бункера; відсутність у бункері проектних балок-розпірок, призначених для створення поперечної жорсткості параболи.

При обстеженні не був проведений у встановлених місцях промір товщини приєднаного фартуха. Запропоновані ДП «ДПІ «Кривбаспроект» рівні рекомендованих завантажень бункера по секціях не враховують роботу бункера у подовжньому напрямі в місцях, де явна різниця завантажень, не відображені заходи щодо акумуляції руди в бункерах. Під час періодичного огляду бункеру з метою визначення припустимих навантажень по секціях, робота працівниками ДП «ДПІ «Кривбаспроект» проводилася вкрай формально, а навантаження визначались без необхідних обстежень та перевірочних розрахунків. Гнучкий параболічний бункер, прийнятий до експлуатації у 1956 році на секції № 6 в осях 13-16, з 2000 року не піддавався капітальному ремонту. Адміністрацією підприємства не було вжито достатніх заходів для проведення своєчасних обстежень конструкцій бункеру спеціалізованими організаціями, у тому числі конструкцій 3-ї групи технічного стану. Посадовими особами підприємства не було вжито достатніх заходів щодо безпечної експлуатації устаткування під час виконання виробничої програми тощо. Основною причиною нещасного випадку визнано: неякісне розроблення паспорту технічного стану корпусу збагачення рудозбагачувальної фабрики № 1 та рекомендації щодо рівня завантаження бункерів, виданих ДП «ДПІ «Кривбаспроект», неякісне обстеження гнучкого параболічного бункеру, що було проведено проектно-конструкторським відділом ВАТ «Південний ГЗК» (порушення пунктів 1.4.2, 1.4.3 розділу 1.4 «Правил обстежень, оцінки технічного стану та паспортизації виробничих будівель і споруд»); низький технічний стан гнучкого параболічного бункера, обумовлений невиконанням в повному обсязі, з причини недофінансування, затверджених річних графіків (планів) ремонтів. Зокрема, перенесенням терміну (02 червня 2008 року) виводу секції № 6 з експлуатації у зв'язку з проведенням капітального ремонту (в тому числі капітального ремонту гнучкого параболічного бункеру в осях 13-16).

Особами, які допустили порушення вимог про охорону праці, серед інших, визнано працівників відповідача:

- ОСОБА_3 - головного інженера ДП «ДПІ «Кривбаспроект», який не забезпечив надання об'єктивних даних щодо оцінки стану конструкцій гнучкого параболічного бункера на підставі проведених робіт з обстеження, що проводились ДП «ДПІ «Кривбаспроект» у 2000 році (порушення пунктів 1.4.2, 1.4.3 розділу 1.4 «Правил обстеження, оцінки технічного стану і паспортизації виробничих будівель і споруд»);

- ОСОБА_4 - головного інженера проекту ДП «ДПІ «Кривбаспроект», яка видала необґрунтоване узгодження параметрів допустимого завантаження гнучких бункерів секцій 1-8 РЗФ-1 ВАТ «Південний ГЗК» станом на 09 січня

2007 року без належного обстеження конструкцій бункера, зокрема вузла, в якому відбулося руйнування (порушення пунктів 1.5.8, 1.5.9, 1.5.10 розділу 15 «Правил обстеження, оцінки технічного стану і паспортизації виробничих будівель і споруд»).

Також особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, визначено працівників ВАТ «Південний ГЗК».

Аналогічні обставини викладені у акті від 04 вересня 2008 року форми Н-5 «Спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався

10 серпня 2008 року о 01 годині 35 хвилин». Відповідно до пункту 2 зазначеного акта, з 1999 року ДП «ДПІ «Кривбаспроект» проводилися роботи з обстеження будівлі РЗФ-1 з видачею в 2004 році паспорта технічного стану будівлі арх.

№ 32104 від 16 квітня 2004 року. У паспорті зазначено категорії технічного стану елементів конструкцій гнучкого параболічного бункеру. Ферми - регелі і балки розпорів мають 3 категорію, гнучка оболонка бункеру - 2 категорію. Бункер в осях 13-16 також мав відхилення від проекту та дефекти, що не були встановлені обстеженням та не зазначені у паспорті технічного стану будівлі.

Головний інженер проектів ДП «ДПІ «Кривбаспроект» ОСОБА_4 звільнена

25 жовтня 2009 року в зв'язку із закінченням терміну контракту на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України. З аналогічних підстав 11 травня 2010 року був звільнений головний інженер інституту ОСОБА_3

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Південний ГЗК» на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Південний ГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, задоволено частково, рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року змінено. Зменшено розмір відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька позивача, стягнутої з ПАТ «Південний ГЗК» на користь ОСОБА_1 з 80 000,00 грн до 50 000,00 грн.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За загальним правилом, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (частина перша статті 1167 ЦК України).

За змістом статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди.

Суди попередніх інстанцій правильно встановили, що смерть батька позивача - ОСОБА_2, який перебував у трудових відносинах з ПАТ «Південний ГЗК», сталася внаслідок нещасного випадку на виробництві, в тому числі з вини працівників ДП «ДПІ «Кривбаспроект» - головного інженера ОСОБА_3 та головного інженера ОСОБА_4, зокрема не забезпечення ними надання об'єктивних даних щодо оцінки стану конструкцій гнучкого параболічного бункера ПАТ «Південний ГЗК» на підставі робіт з обстеження, що проводились ДП «ДПІ «Кривбаспроект» у 2000 році, та видання необґрунтованого узгодження параметрів допустимого завантаження гнучких бункерів секцій 1-8 РЗФ-1 ВАТ «Південний ГЗК» станом на 09 січня 2007 року без належного обстеження конструкцій бункера, зокрема вузла, в якому відбулося руйнування.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 частково, суди помилково не застосували до спірних правовідносин положення частини другої статті 1172 ЦК України, відповідно до якої замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Порядок та періодичність обстежень, оцінки технічного стану та паспортизації виробничих будівель і споруд врегульовано Правилами обстеження, оцінки технічного стану та паспортизації виробничих будівель і споруд, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України та Держнаглядохоронпраці України від 27 листопада 1997 № 32/288 (далі - Правила обстежень, оцінки технічного стану та паспортизації виробничих будівель і споруд), зараз і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 1.7 Правил обстежень, оцінки технічного стану та паспортизації виробничих будівель і споруд передбачено, що обстеження та паспортизація будівель (споруд) повинні виконуватися регулярно (планове обстеження), з періодичністю, яка встановлюється у відомчих правилах (інструкціях) з експлуатації будівель (споруд).

Потреба в обстеженнях як самостійному виді робіт (позачергове обстеження) визначається власником будівлі (споруди) або на вимогу органів Державного нагляду за охороною праці та їх посадових осіб (пункт 1.9 Правил).

Відповідно до пункту 3.1 Правила обстежень, оцінки технічного стану та паспортизації виробничих будівель і споруд власник будівлі (споруди) в терміни і у випадках, зазначених у пунктах 1.7, 1.9 цих Правил, зобов'язаний забезпечити обстеження будівель (споруд) шляхом залучення на договірних засадах для виконання цієї роботи спеціалізованої організації (організацій). За змістом зазначеного пункту, для виконання робіт з обстеження та оцінки технічного стану та паспортизації виробничих будівель і споруд, власник залучає виключно на договірних засадах спеціалізовану організацію.

Як убачається з актів розслідування нещасного випадку на виробництві та встановлених судами обставин, у зазначеній справі, такою спеціалізованою організацією є ДП «ДПІ «Кривбаспроект», на чому наголошував у судах попередніх інстанцій та у касаційній скарзі, представник відповідача.

Установивши факт виконання робіт працівниками ДП «ДПІ «Кривбаспроект» з обстеження гнучких бункерів секцій 1-8 РЗФ-1 ВАТ «Південний ГЗК» та видачі паспорта технічного стану зазначеної будівлі, суди попередніх інстанцій не урахували, що виконання вказаних робіт працівниками одного підприємства на користь іншого (замовника) здійснювалося на підставі договірних зобов'язань (договору підряду), на що вказує пункт 3.1 Правил обстежень, оцінки технічного стану та паспортизації виробничих будівель і споруд.

Про існування між ДП «ДПІ «Кривбаспроект» та ВАТ «Південний ГЗК» правовідносин щодо договору підряду свідчить надана відповідачем додаткова угода від 12 квітня 2000 року № 7 до договору від 22 травня 1998 року

№ 7829/97103/258д, укладена між ДП «ДПІ «Кривбаспроект» та ВАТ «Південний ГЗК», правонаступником якого є ПАТ «Південний ГЗК», на виконання проектних та пошукових робіт (послуг), яка є невід'ємною частиною договору підряду

від 22 травня 1998 року № 7829/97103/258д.

З огляду на наведене, відповідальним за шкоду заподіяну смертю батька на виробництві ОСОБА_1 працівниками ДП «ДПІ «Кривбаспроект» відповідно до частини другої статті 1172 ЦК України є замовник ПАТ «Південний ГЗК», на виконання завдань якого працівники ДП «ДПІ «Кривбаспроект» у 2000 році здійснювали обстеження стану конструкцій гнучкого параболічного бункера ВАТ «Південний ГЗК», та надали параметри допустимого завантаження гнучких бункерів секцій 1-8 РЗФ-1 зазначеного товариства за результатами обстеження станом на 09 січня 2007 року.

Позивач заявляв вимоги до ПАТ «Південний ГЗК» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смерті батька на виробництві. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2017 року, зміненого Апеляційним судом Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року, зазначені вимоги задоволено частково, з ПАТ «Південний ГЗК» на користь ОСОБА_1 стягнуто на відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн.

Узагальнюючи наведене, Верховний Суд вважає, що внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ДП «ДПІ «Кривбаспроект» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, а тому оскаржувані судові рішенні підлягають скасуванню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частинами першою, четвертою статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ураховуючи, що суди попередніх інстанцій правильно встановили фактичні обставини справи, але неправильно застосували норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «ДПІ «Кривбаспроект» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга підлягає задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати, понесені ДП «ДПІ «Кривбаспроект» у зв'язку з подачею апеляційних та касаційних скарг, у розмірі 3 196,96 грн підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект» задовольнити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 серпня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 27 грудня 2018 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, відмовити.

Судові витрати, понесені Державним підприємством «Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект» у зв'язку з подачею апеляційних та касаційних скарг у розмірі 3 196,96 грн, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

Г. І. Усик В. В. Яремко