Провадження №22-ц/812/1485/20
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Миколаїв
Справа № 490/8339/19
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шаманської Н.О.,

суддів: Коломієць В.В., Локтіонової О.В.
із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,
переглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1
до

Військової частини НОМЕР_1
про визнання протиправними дій та зобов`язання поновити в черзі на отримання житла

за апеляційною скаргою
Військової частини НОМЕР_1
на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва, ухвалене суддею Гуденко О.А. 3 березня 2020 року в приміщенні цього ж суду, дата складення повного тексту рішення 10 березня 2020 року,

у с т а н о в и в:

19 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання поновити в черзі на отримання житла.
В обґрунтування позову зазначав, що з 5 серпня 1983 року по 23 листопада 2006 року проходив військову службу у Збройних Силах України. З 24 листопада 2006 року звільнений з військової служби. Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 був взятий на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов складом сім`ї 2 особи в списках ветеранів військової служби для отримання житлового приміщення за рахунок житлового фонду МО України з 23 листопада 2006 року; для позачергового отримання житлового приміщення за рахунок житлового фонду МО України з 23 листопада 2006 року; для першочергового отримання житлового приміщення за рахунок житлового фонду МО України з 30 листопада 2000 року; в загальній черзі для отримання житлового приміщення за рахунок житлового фонду МО України з 30 листопада 2000 року.

З 20 серпня 2014 року по теперішній час проходить військову службу у Збройних Силах України. У військовій частині НОМЕР_1 проходить службу з 13 червня 2018 року. В листопаді 2018 року йому стало відомо, що військова частина НОМЕР_2 зняла його з квартирного обліку у зв`язку із переведенням до нового місця служби в межах Миколаївського гарнізону з 1 жовтня 2018 року.

30 січня 2019 року позивач, звернувся із рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування разом із донькою на квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 : у загальній черзі з 30 листопада 2000 року; у першочерговій черзі з 30 листопада 2000 року; у позачерговій черзі з 23 листопада 2006 року.

Згідно з протоколом №3 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2019 року, житлова комісія вирішила зарахувати позивача, на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 в загальній черзі з 31 січня 2019 року, першочерговій з 31 січня 2019 року (як учасник бойових дій).

Рішенням командира військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2019 року №105/409 позивача, складом сім`ї 2 особи, вирішено взяти на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням (службовою, постійною житловою площею) в загальну чергу з 31 січня 2019 року та першочергову з 31 січня 2019 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 31 січня 2019 року №35 «Про зарахування на облік військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов» ОСОБА_1 зараховано зі складом сім`ї 2 (дві) особи, на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійним житловим приміщенням (постійною жилою площею) в загальну чергу з 31 січня 2019 року та першочергову з 31 січня 2019 року.

Не погоджуючись з зазначеними протоколом № 3, рішенням командира військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2019 року №105/409 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 31 січня 2019 року №35 ОСОБА_1 просив:

-визнати протиправними дії житлової комісії військової частини НОМЕР_1 в
частині зарахування його складом сім`ї 2 особи на квартирний облік в загальній черзі з 31 січня 2019 року, першочерговій з 31 січня 2019 року;
-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати протокол № 3 засідання
житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2019 року в частині зарахування позивача , складом сім`ї ( 2 особи) на квартирний облік в загальній черзі з 31 січня 2019 року, першочерговій з 31 січня 2019 року;
-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести зміни до протоколу № 3
засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2019 року в частині зарахування позивача, складом сім`ї (2 особи) на квартирний облік в загальній черзі з 30 листопада 2000 року, першочерговій з 30 листопада 2000 року, позачерговій з 23 листопада 2006 року;
-визнати протиправним рішення командира військової частини НОМЕР_1 від
31 січня 2019 року № 105/409 в частині зарахування позивача, складом сім`ї 2 особи на квартирний облік в загальній черзі з 31 січня 2019 року , першочерговій з 31 січня 2019 року;
-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати рішення командира
військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2019 року № 105/409 в частині зарахування його, складом сім`ї 2 особи на квартирний облік в загальній черзі з 31 січня 2019 року, першочерговій -з 31 січня 2019 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести зміни до рішення
командира військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2019 року № 105/409 в частині зарахування його, складом сім`ї 2 особи на квартирний облік в загальній черзі з 30 листопада 2000 року, першочерговій з 30 листопада 2000 року, позачерговій з 23 листопада 2006 року;
- визнати протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_1 від
31 січня 2019 року № 35 в частині зарахування позивача, складом сім`ї 2 особи на квартирний облік в загальній черзі з 31 січня 2019 року , першочерговій з 31 січня 2019 року;
-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати наказ командира
військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2019 року № 35 в частині зарахування його, складом сім`ї 2 особи на квартирний облік в загальній черзі з 31 січня 2019 року, першочерговій -з 31 січня 2019 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести зміни до наказу
командира військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2019 року № 35 в частині зарахування його, складом сім`ї 2 особи на квартирний облік в загальній черзі з 30 листопада 2000 року, першочерговій з 30 листопада 2000 року, позачерговій з 23 листопада 2006 року;
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 березня 2020 року позов частково задоволено. Визнано протиправними рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 в частині зарахування ОСОБА_1 , складом сім`ї (2 особи) на квартирний облік в загальній черзі з 31 січня 2019 року, першочерговій з 31 січня 2019 року, оформлене згідно протоколу №3 від 31 січня 2019 року.
Визнати протиправним рішення командира військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2019 року №105/409 та наказ № 35 від 31січня 2019 року в частині зарахування ОСОБА_1 , складом сім`ї (2 особи) на квартирний облік в загальній черзі з 31 січня 2019 року, першочерговій з 31 січня 2019 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 , складом сім`ї (2 особи) на квартирний облік в загальній черзі з 30 листопада 2000 року, першочерговій з 30 листопада 2000 року, позачерговій з 23 листопада 2006 року.
В апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 протягом шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби не зареєстрував місце проживання і не подав рапорт про зарахування на облік, у зв`язку з чим відповідно до частини 5 статті 9 розділу V1 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, попередній час перебування на обліку не зберігається.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 , посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримав апеляційну скаргу та представника позивача, який заперечував проти її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 5 серпня 1983 року по 23 листопада 2006 року проходив військову службу у Збройних Силах України.

З 24 листопада 2006 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області позивачу призначена пенсія за вислугу років.

Під час проходження військової служби власним житлом від Міністерства оборони України позивач не забезпечений, а тому перебував на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов при військовій часині НОМЕР_2 складом сім`ї 2 особи: в списках ветеранів військової служби для отримання житлового приміщення за рахунок житлового фонду МО України з 23 листопада 2006 року; для позачергового отримання житлового приміщення за рахунок житлового фонду МО України з 23 листопада 2006 року; для першочергового отримання житлового приміщення за рахунок житлового фонду МО України з 30 листопада 2000 року; в загальній черзі для отримання житлового приміщення за рахунок житлового фонду МО України з 30 листопада 2000 року.

З 20 серпня 2014 року по теперішній час проходить військову службу у Збройних Силах України. У військовій частині НОМЕР_1 проходить службу з 13 червня 2018 року.

У зв`язку із переведенням до нового місця служби в межах Миколаївського гарнізону з 1 жовтня 2018 року Військова частина НОМЕР_2 зняла його з квартирного обліку відповідно до п. 2.15, 2.19 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року №737.

30 січня 2019 року позивач, звернувся із рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування разом із донькою на квартирний облік осіб потребуючих поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 : у загальній черзі з 30 листопада 2000 року; у першочерговій черзі з 30 листопада 2000 року; у позачерговій черзі з 23 листопада 2006 року.

В лютому місяці 2019 року позивача було ознайомлено із прийнятим за його рапортом, протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , рішенням командира військової частини НОМЕР_1 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 .

Так згідно з протоколом №3 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2019 року, житлова комісія вирішила зарахувати позивача, складом сім`ї 2 особи, на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 в загальній черзі з 31 січня 2019 року, першочерговій з 31 січня 2019 року (як учасник бойових дій).

Рішенням командира військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2019 року №105/409 позивача, складом сім`ї 2 особи, вирішено взяти на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням (службовою, постійною житловою площею) в загальну чергу з 31 січня 2019 року та першочергову з 31 січня 2019 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 31 січня 2019 року №35 «Про зарахування на облік військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов», позивача, полковника ОСОБА_1 , зараховано зі складом сім`ї 2 (дві) особи, на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійним житловим приміщенням (постійною жилою площею) в загальну чергу з 31 січня 2019 року та першочергову з 31 січня 2019 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно виходив з того, що частиною 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно ст. 38 ЖК України встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Відповідно до ст. 37 ЖК України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей ( п.1 Порядку).

Згідно п.3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Крім того, даний Порядок передбачає і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (п. 30). Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених п.30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року.

Пунктом 26 Порядку встановлено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Окрім того, пунктом 4 Наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» встановлено, що за військовослужбовцями та членами їх сімей в тому числі звільненими з військової служби в запас або відставку, які були зараховані на облік військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим наказом, зберігається дата зарахування на облік для забезпечення житлом для постійного проживання (за результатами інвентаризації облікових справ).

Частиною 4 пункту 9 зазначеної Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями передбачено, що військовослужбовці, які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби, на загальних підставах в органах місцевого самоврядування та до набрання чинності цією Інструкцією зараховуються на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також заносяться у списки осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла за наявності підстав. Час перебування військовослужбовців на обліку для поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею) не враховується.

Враховуючи, що після звільнення з військової служби у запас 23 листопада 2006 року позивач, перебував в черзі на отримання житла в Миколаївському гарнізоні при військовій частині НОМЕР_2 (складом сім`ї 2 особи) в позачерговій черзі - з 23 листопада 2006 року, в першочерговій черзі (як учасник бойових дій) - з 30 листопада 2000 року та в загальній черзі - з 30 листопада 2000 року та знятий з черги у зв`язку із переведенням до нового місця служби в межах Миколаївського гарнізону до військової частини НОМЕР_1 лише 1 жовтня 2018 року, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що в даному випадку відсутні підстави для не врахування попереднього перебування позивача в черзі на отримання житла від Міністерства оборони України, а тому: рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2019 року, оформлене протоколом №3; рішення командира військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2019 року №105/409; наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2019 року №35, в частині зарахування ОСОБА_1 , складом сім`ї (2 особи) на квартирний облік в загальній черзі з 31 січня 2019 року та першочерговій черзі з 31 січня 2019 року є незаконними та відповідно такими, що підлягають скасуванню.

Доводи представника відповідача про те, що позивачу правомірно не було враховано попередній час перебування на обліку, оскільки ОСОБА_1 протягом шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби не зареєстрував місце проживання і не подав рапорт про зарахування на облік, не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки позивача було знято з квартирного обліку за попереднім місцем проходження служби лише 1 жовтня 2018 року, до того ж в межах одного гарнізону.
Посилання представника апелянта на незастосування судом першої інстанції практики Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у справі № 572/2760/17 від 4 вересня 2019 року, колегія суддів не може прийняти до уваги , оскільки правовідносини у справі № 572/2760/17 не є тотожними з цією справою.
Так, у справі № 572/2760/17, позивач під час проходження служби не вживав своєчасних та належних заходів до захисту порушених прав на житло, забезпечення його та членів сім`ї жилим приміщенням і постановки на квартирний облік за місцем проходження служби. Неодноразово змінюючи місця проходження військової служби, протягом часу із 1995 року по 2009 рік не звертався з вимогами про постановку на відомчий квартирний облік у встановленому порядку.
Тоді як в цій справі, позивач ОСОБА_1 перебував на обліку за попереднім місцем проходження служби до 1 жовтня 2018 року, та протягом 4 місяців після зняття його з квартирного обліку за попереднім місцем проходження служби звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування разом із донькою на квартирний облік осіб потребуючих поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 : у загальній черзі з 30 листопада 2000 року; у першочерговій черзі з 30 листопада 2000 року; у позачерговій черзі з 23 листопада 2006 року.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.
Керуючись ст. ст. 367, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 3 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.О. Шаманська
Судді: В.В. Коломієць
О.В. Локтіонова

Повний текст постанови складено 2 листопада 2020 року.