Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1464/19

12 лютого 2020 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Дякун М.В.

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання відповідача такими, що втратив право користування жилим приміщенням,-

встановив:

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання його такими, що втратив право користування жилим приміщенням в порядку визначеному ч.2 ст.405 ЦК України.

Заявлені вимоги в судовому засіданні обґрунтували тим, що відповідач був їх сусідом, однак після одруження виїхав з села. В 2009 року мати відповідача, попросила надати можливість зареєструвати його у їх господарстві, оскільки з попереднього місця реєстрації він був знятий через особисті сімейні проблеми, а вона не могла зареєструвати його у своєму житлі, бо не оформила правовстановлюючих документів на будинок. Вказала, що у короткий строк це питання буде вирішено і відповідач зніметься з реєстрації у їх будинку. Однак мати відповідача незадовго померла, а відповідач, незважаючи на неодноразові прохання та нагадування, не вчиняє ніяких дій аби знятись з реєстрації у житлі, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, хоч ні одного дня фактично житлом за вказаною адресою не користувався.

Факт реєстрації відповідача у належному їм будинку створює незручності та перешкоди у можливості реалізувати своє право на отримання соціального захисту. Відповідач не бере жодної участі в утриманні житла, не сплачує комунальних платежів, разом з тим його формальна реєстрація впливає на можливість оформити субсидію на користування комунальними послугами. Оскільки відповідач не проживає в їх господарстві, вони надалі не бажають надавати йому житло для проживання, тому він втратив право на користування цим житлом.

ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, на розгляд справи не з`явився без повідомлення ним причин своєї неявки. У встановлений судом строк відзив не подав. Клопотання про розгляд справи без його участі від відповідача не надходило. За таких обставин суд постановив ухвалу про проведення судового розгляду у порядку заочного провадження.

Заслухавши пояснення позивачів, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази, подані у розпорядження суду, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів серед іншого можуть бути припинення правовідношення.

Згідно із частиною третьою статті 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

За приписами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач з 21.01.2009 року був зареєстрований у будинку по АДРЕСА_1 , який відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Допитані як свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили, що відповідач в в господарстві позивачів ніколи не проживав. Протягом останніх кількох років з`являється в селі кілька разів на рік, коли відвідує своїх родичів, а в господарство позивачів не навідується. Вказані обставини їм відомі як сусідам позивачів.

Згідно актів, складених комісією, утвореною Старобогородчанською ОТГ, відповідач у будинку, що належить позивачам, фактично не проживає.(а.с.12-14).

Відповідно до статті 12 і частини першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Той факт, що відповідач фактично проживає в АДРЕСА_2 , отримує кореспонденцію за вказаною адресою і не користується житлом за місцем реєстрації суд розцінює як дії на реалізацію особою свого права на вільний вибір свого місця проживання. Реєстрація відповідача у житлі позивачів створює для них певні незручності.

Між позивачами та відповідачем фактично виник спір з приводу можливості використанням останніми житла, яке належить позивачам.

Даючи оцінку цим правовідносинам, суд виходить з того, що право відповідачів є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися у відповідності з вимогами статей 405, 406 ЦК України.

Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до встановлених даних, відповідач не проживає у господарстві позивачів більше року, а позивачі не погоджуються забезпечувати його можливістю користуватись житлом у власному будинку у майбутньому. Таким чином судом встановлено, що відповідач втратив право користування цим житлом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим будинком, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 Богородчанського АДРЕСА_3 Франківської області.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 768,40 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Битківський Л.М.