Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3954/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого Надопта А.А., при секретарі Онисько С.С, за участі представника позивача- ОСОБА_1 , відповідача- ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області до ОСОБА_2 , третя особа: Виноградівська РДА про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , Виноградівської РДА про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до договору оренди землі від 16.10.2012 року, укладеного між Виноградівською РДА та ОСОБА_2 , зареєстрованого у Міськрайонному управлінні Держкомзему у м.Виноградів і Виноградівському районі про що в книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі вчинено запис від 25.10.2012 №00176 в строкове платне користування передано земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, з метою обслуговування млина, яка знаходиться за межами населених пунктів Буківської сільської ради, контур №506.

На виконання наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 10.07.2019 № 782-ДК проведена позапланова перевірка з питань дотримання земельного законодавства при використанні земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0023, розташованої на території Буківської сільської ради Виноградівського району, яка надана в оренду ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства.

Начальником відділу контролю за використанням та охороною земель у Воловецькому, Міжгірському, Мукачівському та Свалявському районах та м. Мукачево управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Закарпатській області Мельником ОСОБА_3 відповідно до статей 6 і 10 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель, на виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 24.10.2019 № 1207-ДК повторно проведена позапланова перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства гр. ОСОБА_2 стосовно виконання умов припису від 23.07.2019 № 780 ДК/0263Пр/03/01/-19, згіднго до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки від 08.11.2019 ДК/0263Пр/03/01/-19).

Під час виїзду на місце розташування земельної ділянки встановлено, що земельну ділянку, яку надано гр. ОСОБА_2 в оренду для ведення особистого селянського господарства, з метою обслуговування будівлі млина, використовується для обслуговування будівлі аптеки, що суперечить вимогам статтей 20, 96, 125, 126 Земельного кодексу України, а також порушує вимоги статті 1 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням. Вимоги припису від 23.07.2019 № 780-ДК/0263Пр/03/01/-19 гр. ОСОБА_2 не виконані, порушення вимог земельного законодавства не усунено, за що передбачено відповідальність згідно вимог ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення та складено відповідний протокол, який підписано відповідачем, а також складено відповідний Припис про усунення порушених вимог земельного законодавства і винесено постанову про накладення адміністративного стягнення всі вищезазначені документи особисто вручено під підпис відповідачу ОСОБА_2

Перевіркою встановлено, що відповідач ОСОБА_2 орендар порушує вимоги пункту 16 Договору, згідно з якими він зобов`язаний використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до умов Договору та діяти без порушень чинного законодавства. Умова щодо використання та цільового призначення земельної ділянки є істотною умовою договору (стаття 15 Закону України Про оренду землі).

Використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є підставою для розірвання договору тоді, коли воно пов`язане з порушенням відповідного правового режиму в межах категорії земель (постанова Касаційного господарського суду Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 915/47/17).

Орендар може вимагати розірвання договору оренди землі в разі істотного порушення договору орендодавцем або істотної зміни обставин (статті 651, 652 Цивільний кодекс України), а також у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди (стаття 32 Закону України Про оренду землі), у зв"язку із чим і заявлено вказаний позов до відповідача ОСОБА_2 .

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги заявленого позову підтримала повністю та просила суд такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні, заявлені до нього позовні вимоги не визнав та просив суд в таких відмовити.

Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, клопотань та заяв до суду не надсилав.

Дослідивши подані докази, всебічно і повно з`ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, розташованими за межами населених пунктів, з 01.01.2013 належать центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин (Держгеокадастру ) та його територіальним органам, в тому числі і Головному управлінню Держгеокадастру у Закарпатській області.

Начальником відділу контролю за використанням та охороною земель у Воловецькому, Міжгірському, Мукачівському та Свалявському районах та м. Мукачево управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Закарпатській області Мельником ОСОБА_3 , відповідно до статей 6 і 10 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель, на виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 10.07.2019 № 782-ДК проведена позапланова перевірка з питань дотримання земельного законодавства при використанні земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0023, розташованої на території Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, яка надана в оренду гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства (акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельних ділянок від 23.07.2019 № 780-ДК/730/АП/09/01/-19) (копія додається).

Начальником відділу контролю за використанням та охороною земель у Воловецькому, Міжгірському, Мукачівському та Свалявському районах та м. Мукачево управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Закарпатській області Мельником ОСОБА_3 , відповідно до статей 6 і 10 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель, на виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 24.10.2019 № 1207-ДК повторно проведена позапланова перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства гр. ОСОБА_2 стосовно виконання умов припису від 23.07.2019 № 780 ДК/0263Пр/03/01/-19 (акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки від 08.11.2019 ДК/0263Пр/03/01/-19).

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності до ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані,зокрема: а) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки; б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; в) своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; ґ) підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі;

Під час виїзду на місце розташування земельної ділянки встановлено, що земельну ділянку, яку надано гр. ОСОБА_2 в оренду для ведення особистого селянського господарства, з метою обслуговування будівлі млина, використовується для обслуговування будівлі аптеки, що суперечить вимогам статтей 20, 96, 125, 126 Земельного кодексу України, а також порушує вимоги статті 1 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням. Вимоги припису від 23.07.2019 № 780-ДК/0263Пр/03/01/-19 (а.с.55-57) гр. ОСОБА_2 не виконані, порушення вимог земельного законодавства не усунено, за що передбачено відповідальність згідно вимог ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення та складено відповідний протокол, який підписано відповідачем (а.с.57-58), а також складено відповідний Припис про усунення порушених вимог земельного законодавства (а.с.55-56) і винесено постанову про накладення адміністративного стягнення всі вищезазначені документи особисто вручено під підпис Відповідачу (копії додаються).

Отже, встановленг відповідач порушує вимоги пункту 16 Договору згідно з якими він зобов`язаний використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до умов Договору та діяти без порушень чинного законодавства. Умова щодо використання та цільового призначення земельної ділянки є істотною умовою договору (стаття 15 Закону України Про оренду землі).

Згідно з статтею 1 Закону України Про землеустрій, цільове призначення земельної ділянки використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

У разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 Земельного кодексу України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України Про оренду землі (постанова Вищого господарського суду України справа № 9/5009/1627/11).

Використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є підставою для розірвання договору тоді, коли воно пов`язане з порушенням відповідного правового режиму в межах категорії земель (Постанова Касаційного господарського суду Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 915/47/17).

Орендар може вимагати розірвання договору оренди землі в разі істотного порушення договору орендодавцем або істотної зміни обставин (статті 651, 652 Цивільний кодекс України), а також у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди (стаття 32 Закону України Про оренду землі).

Згідно з пунктами 5, 9, 12 договору оренди землі нормативно грошова оцінка земельної ділянки відсутня, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі, встановленими пропозицією комісії з розгляду питань у галузі земельних відносин від 02.03.2012 що становить дванадцятикратний розмір, що становить 176,00 грн річна сума.

На листи Головного управління від 22.12.2018 № 0-7-0.3-7597/2-18 та від 29.08.2019 № 0-7-0.73-6709/2-19 відділом у Виноградівському районі Головного управління від 26.12.2018 № 1397/405-18-0.19 та від 29.08.2019 № 0-7-0.73-6709/2-19, надано інформацію (копії листів додаються), що нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка використовується гр. ОСОБА_2 та знаходиться за межами населеного пункту на території Буківської сільської ради, Виноградівського району Закарпатської області, площею 0,0100 га не розроблялась.

Дія договору припиняється у разі:закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи Орендаря.

Договір припиняється шляхом його розірвання за:взаємною згодою сторін; рішення суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором; рішенням орендодавця у разі відмови орендаря від перегляду зміни орендної плати згідно з пунктом 12 Договору (пункт 37 Договору).

Головне управління листом від 27.06.2019 № 8-7-0.73-5180/2-19 звернулось до Виноградівського управління ГУ ДФС у Закарпатській області з метою здійснення моніторингу в частині виконання взятих зобов`язань по сплаті орендної плати за земельні ділянки, які знаходяться в оренді у громадянина ОСОБА_2 .

Станом на день подання позову, Виноградівським управлінням ГУ ДФС у Закарпатській області так і не було надано жодної інформації про сплату або не сплату орендної плати орендарем.

Головне управління листом від 03.07.2019 № 17-7-0.72-5385/2-19) звернулось до Виноградівської районної ради з проханням надати рішення Виноградівської районної ради про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, проведеної відповідно до законодавства (а.с.42-43).

Так, Виноградівська районна рада Закарпатської області, як орган, який був уповноважений затверджувати нормативну грошову оцінку земельних ділянок за межами населених пунктів, повідомив листом від 16.07.2019 № 01-09/364 (копія листа додається), що Виноградівська районна рада, не приймала рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту у контурі № 506 на території Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області.

Нормативно-грошова оцінка, зазначена в пункті 5 договору відсутня, орендна плата зазначена у пункті 9 договору оренди землі в розмірі 176,00 грн за рік, станом на сьогодні, не відповідає чинному законодавству та порушує істотні умови договору оренди землі.

Головне управління листом від 27.06.2019 № 31-7-0.73-5182/2-19 звернулось із претензією про приведення у відповідність до вимог законодавства договору оренди землі (а.с.29-31) за для укладання відповідних додаткових угод до договору оренди землі та визначення розміру орендної плати за земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення; для відображення у додатковій угоді якісних показників стану ґрунту і контролю за цільовим та ефективним використанням земельних ділянок та збереження родючості їх ґрунтового покриву, з врахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 890 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України, рекомендуємо виготовити агрохімічні паспорти на земельні ділянки, що перебувають у користуванні фермерського господарства та внести відповідні відомості до договору оренди землі.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з статтею 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини першої та дев`ятої статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі" однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" - не платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до підпунктів 14.1.136 та 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - це загальнодержавний податок, кий справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності та є обов`язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до вимог статті 288 Податкового кодексу України з 01.01.2017 розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до частини п`ятої статті 5 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова серед іншого, використовується для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до частини першої статті 23 Закону України "Про землеустрій" замовниками документації із землеустрою можуть бути, зокрема, землекористувачі. Нормативно-грошова оцінка земель може проводитись також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом (частина третя статті 15 Закону України "Про оцінку земель").

Загальні підстави недійсності правочину передбачені статтею 215 Цивільного кодексу України. Згідно з частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Встановивши під час розгляду справи, що певний правочин не відповідає вимогам чинного законодавства на момент укладення такого договору, суд на підставі частини другої статті 235 Цивільного кодексу України має виходити з того, що сторонами порушено вимоги законодавства на момент його укладення, і розглянути справу по суті із застосуванням правил, що регулюють цей останній правочин. Якщо він суперечить закону, суд має прийняти рішення про визнання його недійсним із застосуванням, за необхідності, відповідних правових наслідків (пункт 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Отже, в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків (пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними").

Отже, між Виноградівською РДА та гр. ОСОБА_2 від 16.10.2012 року, укладено договір оренди земельної ділянки (а.с.24-28), нормативно грошова оцінка на яку, станом по сьогоднішній день - не розроблена, внаслідок чого відсутня така істотна умова договору оренди, передбачена ст.15 Закону України "Про оренду землі", як орендна плата, її законодавчо встановлений розмір.

Частиною першою пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України та частиною першою статті 13 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є обов`язковим.

Статтями 203, 228 Цивільного кодексу України передбачено, що правочини не можуть суперечити цивільно-правовому законодавству, не повинні бути спрямовані на порушення інтересів і пошкодження майна держави, територіальної громади, незаконним заволодінням ним.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 236 Цивільного кодексу України встановлено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору (постанови Верховного суду України від 23.05.2011; від 17/299- 10 від 30.05.2011 № 7/105-10(30/234-09); від 04.07.2011 № 41/81пд постанови Вищого господарського суду України у справі № 41/81пд від 09.08.2011, 41/153пд від 19.01.2011, №5021/2647/21 від 06.08.2013).

Отже, внаслідок не проведення нормативної грошової оцінки відсутня така істотна умова договору оренди, передбачена статтею 15 Закону України "Про оренду землі" як орендна плата, її законодавчо встановлений розмір.

Частина друга статті 158 Земельного кодексу України встановлює, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного Договору оренди землі за №68 від 16.10.2012 року, інформації Відділу у Виноградівському районі Головного управління, ні станом на день укладення Договору, ні станом на день подання позову, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка перебуває у користуванні відповідача на підставі оскаржуваного Договору, не проводилася.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про землеустрій" (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі. Згідно з частиною першою статті 15 Закону України "Про оцінку землі" підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є також і рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Тобто, Виноградівська районна державна адміністрація, яка є стороною спірного договору, але вже не є розпорядником земельної ділянки, що є предметом договору, також як і землекористувач, могла бути замовником нормативно-грошової оцінки даної земельної ділянки.

Беручи до уваги наведений вище аналіз норм діючого законодавства, виходячи з встановлених судом фактичних обставин справи та встановленої практики, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином судом були встановлені обставини порушення орендарем, відповідачем у справі, умов договору оренди землі, зокрема, використання земельної ділянки, не заїї цільовим призначенням, що призвело до порушення режиму використання земельної ділянки, а відповідно до умов договору це є підставою для його розірвання.

Окрім того, використання відповідачем земельної ділянки не за її цільовим призначенням виключає можливість позивача подбати про свою земельну ділянку та виконувати свій обов`язок власника земельної ділянки, визначений ст. 91 Земельного кодексу України, а саме забезпечувати використання її за цільовим призначенням та підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі.

Статтею 35 Закону України «Про оренду землі» закріплено, що спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм суд приходить до висновку, що позовні вимоги ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

До позовної заяви додано платіжне доручення про сплату позивачем судового збору в розмірі 3842 грн.00 коп.(а.с.1), а отже, враховуючи задоволення позову, розмір судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 3842 грн.00 коп.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268, 280, 282 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області до ОСОБА_2 , третя особа: Виноградівська РДА про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки -задоволити.

Договір оренди земельної ділянки, загальною площею 0,0100 га, зареєстрованого у Міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Виноградів і Виноградівському районі, про що в книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі, вчинено запис від 25.10.2012 року №00176, наданої в строкове платне користування земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області-визнати недійсним.

Скасувати державну реєстрацію права користування із Державного реєстру прав земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0023.

Стягнути із ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ГУ Дердгеокадастру у Закарпатській області, пл.. Народна 4, м.Удгород, , судові витрати у розмірі 3842 грн.00 коп.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Виноградівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1ст.354, ст.355ЦПКУкраїни).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1,2 ст.273ЦПК України).

Учасник справи,якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів здня вручення йому повного рішення (п.1ч.2 ст.354 ЦПКУкраїни).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3ст.354ЦПКУкраїни).

Повний текст рішення складено 11.02.2020 року.

ГоловуючийА. А. Надопта

/