Справа № 463/2501/17 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/811/528/19 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Львів

Справа № 463/2501/17

Провадження № 22-ц/811/528/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретаря Симець В.І.

за участі ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівського державного палацу естетичного виховання учнівської молоді

на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2018 року у складі судді Шеремети Г.І.

у справі

за позовом ОСОБА_1 до Львівського державного палацу естетичного виховання учнівської молоді, Департаменту освіту і науки Львівської області державної адміністрації про зобов`язання до вчинення дій та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2018 року позов задоволено часткова.

Дане рішення оскаржив Львівський державний палац естетичного виховання учнівської молоді, подавши апеляційну скаргу.

З рішенням не погоджується, вважає його незаконним та таким, що прийняте з порушення норм процесуального права.

Вказує, що розгляд справи відбувся без повідомлення та направлення відповідачам повісток, що порушило принцип змагальності, можливості заявити клопотання, доводи чи реалізувати інші процесуальні права сторони у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу розглянуто неповноважним складом суду або справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

Зазначає, що розгляд справи був призначений на 29.10.2018 року на 9 год. 15 хв., а нові доповнення і фактично нові позовні вимоги відповідачем були надіслані після судового засідання, що підтверджується перебування позивача у поштовому відділенні 29 жовтня 2018 року в 11 год. 18 хв. Вказує, що в порушення встановлених законом строків надання доказів суд першої інстанції прийняв незавірені належним чином письмові документи оскаржуваний наказ та лист Міністерства освіти.

Згідно з ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Зазначає, що в даному випадку провадження відкрито без сплати судового збору, а тому позивачу необхідно надати строк для усунення недоліків.

Просить апеляційний суд звернути увагу на ту обставину, що вимога про визнання таким, що суперечить законодавству наказ директора Львівського державного палацу естетичного виховання учнівської молоді Рудницького В.В. за № 93 від 27.09.2006 року в частині створення на основі платних підготовчих груп Народного ансамблю сучасного естрадного танцю Ритм часу дитячого ансамблю сучасного танцю Ритм на платній основі з 01 жовтня 2006 року не відповідає відповідає встановлених ст.ст. 16-17 ЦК України способам захисту прав.

Зазначає, що на момент прийняття наказу права та інтереси позивача не порушувалися.

Вказує, що позивач з власної волі та добровільно погодився укласти договір надання платних освітніх послуг.

Відповідно до ст. 28 ЗУ Про позашкільну освіту державні та комунальні заклади позашкільної освіти можуть надавати платні освітні та інші послуги, перелік яких затверджує Кабінет Міністрів України. Засновники відповідних закладів освіти мають право затверджувати переліки платних освітніх та інших послуг, що не увійшли до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Просить рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2018 року в частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти нове, яким в цій частині задоволення позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що позич ОСОБА_1 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження останньої серії НОМЕР_1 (а.с.196).

На підставі договорів (а.с.83-84), укладених між Львівським державним палацом естетичного виховання учнівської молоді та ОСОБА_1 , як батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , Львівський державний палац естетичного виховання учнівської молоді, як виконавець, взяв на себе зобов`язання за кошти замовника надати додаткову освітню послугу, а саме: навчання дітей у зразковому ансамблі сучасного танцю «Ритм», відповідно до навчальної програми, забезпечити висококваліфікований викладацький склад відповідно до кількості предметів, які передбачено програмою.

Як встановлено з пояснень позивача ОСОБА_1 , даних в судовому засіданні, плату за заняття доньки ОСОБА_3 вносив своєчасно та в повному обсязі, що стверджується долученими до матеріалів справи копіями платіжних документів (а.с.85-86,197-198).

З 01.09.2017 року навчання в ансамблі «Ритм» є безкоштовним, що стверджується листом №05-10-07/02-17/368-БІ від 23.10.2017 року Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації (а.с.81).

Встановлено в процесі розгляду справи, що підставою для здійснення оплати за надані послуги був наказ директора Львівського державного палацу естетичного виховання учнівської молоді Рудницького В.В. за №93 від 27.09.2006 року про створення на основі платних підготовчих груп Народного ансамблю сучасного естрадного танцю «Ритм часу» дитячого ансамблю сучасного танцю «Ритм» на платній основі з 01 жовтня 2006 року (а.с.226). Прийняття такого згідно пояснень представника відповідача Львівського державного палацу естетичного виховання учнівської молоді було зумовлено різким скороченням державного фінансування Львівського державного палацу естетичного виховання учнівської молоді на ІІ півріччя 1996 року.

Статтею 3 Закону України «Про освіту» закріплено право на освіту, згідно якої кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих.

Відповідно ч.2 ст.4 Закону України «Про освіту» право на безоплатну освіту забезпечується: для здобувачів позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та післядипломної освіти - у закладах освіти чи інших суб`єктів освітньої діяльності за рахунок фінансування з державного та/або місцевого бюджетів у порядку, встановленому законодавством;

Згідно положень ст..1 Закону України «Про позашкільну освіту», позашкільна освіта - сукупність знань, умінь та навичок, що здобувають вихованці, учні і слухачі в закладах позашкільної освіти, інших суб`єктах освітньої діяльності за програмами позашкільної освіти;

У відповідності до ст..12 Закону України «Про позашкільну освіту», заклад позашкільної освіти є юридичною особою. Форма власності закладу позашкільної освіти визначається відповідно до законодавства: державна, комунальна або приватна. Заклади позашкільної освіти можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, малих академій мистецтв (народних ремесел), малих академій наук, мистецьких шкіл, спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів осіб з інвалідністю, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту.

Фінансово-господарська діяльність закладу позашкільної освіти здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України, Цивільного кодексу України, законів України "Про освіту", "Про місцеве самоврядування в Україні", цього Закону та інших нормативно-правових актів. Фінансування державних і комунальних закладів позашкільної освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, приватних закладів позашкільної освіти - за рахунок коштів засновників (власників). Фінансування державних, комунальних і приватних закладів позашкільної освіти може здійснюватися також за рахунок додаткових джерел фінансування, не заборонених законодавством України. Додатковими джерелами фінансування закладу позашкільної освіти є, зокрема кошти, одержані за надання додаткових освітніх послуг . Бюджетне фінансування державних і комунальних закладів позашкільної освіти не може зменшуватися або припинятися у разі наявності у зазначених закладів додаткових джерел фінансування (ч.ч.1-4 ст.26 Закону України «Про позашкільну освіту»).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваний наказ прийнято всупереч положенням законодавства у сфері освіти про платні освітні послуги. У зв`язку із цим, місцевий суд також прийшов до висновку, що право дитини позивача на безкоштовне заняття у ансамблі підлягає захисту, в обраний позивачем спосіб.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Як убачається з матеріалів справи, предметом оскарження є наказ Львівського державного палацу естетичного виховання учнівської молоді від 27 вересня 2006 року № 93 «Про створення дитячого ансамблю сучасного танцю «Ритм» на основі платних підготовчих груп Народного ансамблю сучасного естрадного танцю «Ритми часу», а також похідна вимога про право дитини позивача на безоплатне навчання, починаючи з часу видання оспорюваного наказу.

Судом встановлено, що Львівський державний палац естетичного виховання учнівської молоді (надалі Палац) є позашкільним навчальним закладом, який здійснює навчання і виховання учнівської молоді професійно-технічних навчальних закладів Львівської області у позаурочний та поза навчальний час, спрямовує свою роботу на формування соціально-зрілої особистості громадянина України, національної свідомості, громадянської позиції, задоволення його різнобічних культурних запитів і нахилів, створює систему пошуку, розвитку і підтримання юних талантів і обдарувань, організовує змістовне дозвілля, відпочинок і розваги молоді усіма видами та жанрами мистецтва. Палац може вести роботу з художньо-естетичного виховання учнів дошкільних закладів, учнів загальноосвітніх шкіл, студентів вищих навчальних закладів Міністерства освіти і науки України.

Палац, на момент видання оспорюваного наказу дія на підставі статуту, затвердженого заступником Міністра освіти і науки України 10 жовтня 2003 року та зареєстрованого 27 жовтня 2003 року, № запису 19271.

Державна політика у сфері позашкільної освіти, її правові, соціально-економічні, а також організаційні, освітні та виховні засади визначена Законом України від 22 червня 2000 № 1841-ІІ «Про позашкільну освіту» (далі - № 1841-ІІ)

Згідно із положеннями частини п`ятої Закону № 1841-ІІ структуру позашкільної освіти становлять, зокрема, позашкільні навчальні заклади.

Відповідно до статті 28 цього Закону (в редакції, яка діяла на момент видання оспорюваного наказу) державні, комунальні і приватні позашкільні навчальні заклади можуть надавати платні послуги відповідно до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України, та у порядку, встановленому спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі освіти, за погодженням з Міністерством фінансів України та центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики. У випадках, передбачених законодавством України, позашкільний навчальний заклад має право надання платних послуг з певних видів діяльності після отримання у встановленому порядку відповідних ліцензій. Платні послуги не можуть надаватися державними або комунальними позашкільними навчальними закладами замість або в межах освітньої діяльності, визначеної навчальними планами і програмами. Платні послуги можуть надаватися за напрямами діяльності позашкільного навчального закладу.

На момент видання оспорюваного наказу, діяв Перелік платних послуг, які можуть надаватися державними навчальними закладами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 38, а самі послуги надавалися згідно із порядком, затвердженим спільним наказом Міністерства освіти України, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України від 27 жовтня 1997 року № 383/239/131. Обидва документи були чинними до 2010 року.

При цьому, такі документи вирішували порядок надання платних послуг лише державними навчальними закладами, на відміну від порядок надання інших платних послуг, затвердженого спільним наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України 23.07.2010 року № 736/902/758, який поширюється на навчальні заклади, що належать до державної і комунальної форм власності. Цим самим наказом визнано таким, що втратив чинність спільний наказ Міністерства освіти України, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України від 27.10.97 N 383/239/131.

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 4 цього Кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Виходячи з аналізу змісту оспорюваного наказу, колегія суддів приходить до висновку, що ним не запроваджено нову платну послугу Палаці, а у зв`язку із зміною назви та спеціалізації ансамблю, утворено дитячий ансамбль сучасного танцю «Ритм» на основі платних підготовчих груп Народного ансамблю сучасного естрадного танцю «Ритми часу». Останні (підготовчі групи), до моменту видання цього наказу вже функціонували на платній основі, і це питання в судовому порядку не оспорюється.

Колегія суддів також враховує, що донька позивача, на момент видання згаданого наказу не була вихованцем цього ансамблю, адже народилася у 2009 році, в той час, як оспорюваний наказ видано у 2006 році.

В подальшому, у зв`язку із укладенням відповідного договору, шляхом подання заяви-анкети, донька позивача є вихованцем ансамблю. Позивач належним чином та у визначеному розмірі сплачує за навчання доньки.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що оспорюваний наказ не порушує законних прав позивача та його доньки, а відтак суд першої інстанції безпідставно задовольнив цю позовну вимогу.

Враховуючи положення цивільного законодавства про свободу договору, місцевий суд також прийшов до невірного висновку про те, що право доньки на безкоштовне відвідування ансамблю підлягає захисту в обраний позивачем спосіб.

У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню, з ухваленням нового про відмову у їх задоволенні.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції та однією із підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівського державного палацу естетичного виховання учнівської молоді задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2018 року - скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівського державного палацу естетичного виховання учнівської молоді, Департаменту освіту і науки Львівської області державної адміністрації про зобов`язання до вчинення дій та скасування наказу відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 10 лютого 2020р.

Головуючий

Судді