РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/256/20

провадження у справі № 2/0285/313/20

29 жовтня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі головуючої судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С..

учасники у справі:

позивач - ОСОБА_1 , представник - ОСОБА_2 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Маяк" (надалі - ТОВ Агрофірма "Маяк"), представник - Домбровська Ірина Олександрівна,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Агрофірма "Маяк" про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул у зв`язку з незаконним звільненням,

встановив:

20.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області із позовною заявою, в якій просив визнати незаконним і скасувати накази відповідача ТОВ Агрофірма "Маяк" від 06.12.019 року № 48 та № 99-к про його звільнення, на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України; поновити його на посаді тракториста-машиніста, зобов`язати останнього внести відповідні записи у трудову книжку та стягнути на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.11.2019 року на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 285/3107/19 року його було поновлено на посаді тракториста-машиніста ТОВ Агрофірма "Маяк". Однак, 20.12.2019 року він отримав рекомендоване поштове відправлення з якого дізнався, що 16.12.2019 року його було знову звільнено відповідачем на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України за нібито допущені ним без поважних причин прогули 22.11.2019 року та 23.11.2029 року. Вважає накази про його звільнення незаконними, оскільки відповідачем не дотримано відповідної процедури, на що вказує лист Мінсоцполітики України від 22.04.2019 року № 82/0/22-19/133, та не було дотримано п. 6.4. трудового договору у частині того, що він не був попереджений про дострокове розірвання договору.

22.01.2020 року позов прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження. Розгляд справи постановлено по суті проводити у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи, визначено сторонам строки вчинення процесуальних дій (а.с.14).

18.02.2020 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, який зводиться до того, що до позивача правомірно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, оскільки 22.11.2019 року та 23.11.2019 року останній був відсутній на робочому місці.

20.02.2020 року позивачем подано відповідь на відзив, у якій позивач вказує на те, що 22.11.2019 року о 8.00 ранку він прибув на роботу для виконання своїх посадових обов`язків, однак охорона не пропустила на територію товариства. Разом з тим, зазначив, що 06.12.2019 року під час лікарняного на роботу не з`являвся, відтак, ніхто йому не пропонував надати пояснення щодо відсутності на робочому місця 22.11.2019 року та 23.11.2019 року.

Судові засідання неодноразово відкладалися за клопотаннями учасників справи з різних причин.

У судовому засіданні 29.11.2020 року позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, які просили задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача заявлені вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні заявлених вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.

Встановлено, що 23.01.2019 року між відповідачем ТОВ агрофірма «Маяк» та позивачем ОСОБА_1 укладено трудовий договір, за яким останнього прийнято на роботу на посаду машиніста-тракториста, про що видано відповідний наказ (а.с.8,33).

Згідно наказу ТОВ Агрофірма «Маяк» №56-к від 02.08.2019 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за прогули без поважних причин на підставі п.4 ст. 40 КЗпПУ з 29.07.2019 року. Як вбачається з наказу, ОСОБА_1 звільнений в зв`язку з відсутністю на роботі без оправдовуючих документів 13, 29, 30, 31 липня 2019 року.

07.11.2019 року у справі № 285/3107/19 року ухвалено рішення Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області, яким визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ Агрофірма «Маяк» №56-к від 02.08.2019 року про звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 4 статті 40 КЗпПУ. Поновлено його на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва в ТОВ Агрофірма «Маяк» та зобов`язано ТОВ «Агрофірма «Маяк» внести відповідні зміни до трудової книжки ОСОБА_1 . Стягнуто з ТОВ Агрофірма «Маяк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу. Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва в ТОВ Агрофірма «Маяк» допущено до негайного виконання. Крім того, у мотивувальній частині рішення встановлено факт відсутності позивача на роботі 13.07.2019 року без поважних причин (а.с.15-16).

У порядку виконання рішення суду позивача ОСОБА_1 16.11.2019 року поновлено на посаді тракториста-машиніста ТОВ Агрофірма "Маяк".

Разом з тим, встановлено, що 06.12.2019 року комісією ТОВ «Агрофірма «Маяк» м. Полонне складено акт, у тому ж числі, про те, що ОСОБА_1 не з`явився на роботі 22.11.2019 року та 23.12.2019 року та про те, що 06.12.2019 року коли він з`явився на роботі голова комісії ОСОБА_3 у присутності комісії зажадав від ОСОБА_1 письмові пояснення щодо відсутності його на роботі 22.11.2019 року та 23.12.2019 року або надати документи, що підтверджують поважність причин відсутності на роботі, на що ОСОБА_1 категорично відмовився та покинув територію господарства (а.с.35).

16.12.2019 року складено акт комісії ТОВ «Агрофірма «Маяк» про виявлення факту вчинення ОСОБА_1 прогулу без поважних причин 22.11.2019 року та 23.11.2019 року (а.с.37).

Того ж, 16.12.2019 року ТОВ «Агрофірма «Маяк» видано наказ № 48 та визнано для ОСОБА_1 , тракториста - машиніста сільськогосподарського товариства, робочі дні 22.11.2019 року та 23.11.2019 року днями прогулів без поважних причин. За грубе порушення трудової дисципліни застосовано до ОСОБА_1 , згідно з п. 2 ст. 147 КЗпП України, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України (за прогул без поважних причин). Підстава: доповідна записка ОСОБА_3 та акт від 06.12.2019 року. (а.с.36,38).

Затим, 17.12.2019 року та 30.12.2019 року ТОВ «Агрофірма «Маяк» направило в адресу ОСОБА_1 вимоги про необхідність отримання трудової книжки, які ним отримані 20.12.2019 року та 03.01.2020 року відповідно (а.с.39,41,43).

Разом з тим, судом встановлено, що з 08.11.2019 року по 21.11.2019 року, включно, та з 25.11.2019 року по 06.12.2019 року, включно, позивач ОСОБА_1 перебував на лікарняному у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності (а.с.56,57).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбачених трудовим законодавством (статті 2, 36, 40, 41 КЗпП України).

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, суди з`ясовують, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40 і пунктом 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Аналіз указаних норм трудового права дає підстави для висновку про те, що у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року по справі N 296/576/17).

У судовому засіданні позивач пояснив, що 22.11.2019 року він прибував на роботу, проте у зв`язку з тим, що у нього не було перепустки, його на територію підприємства не пропустили. Разом з тим, доказів на підтвердження даних обставин останній суду не надав.

Натомість відповідачем подано до суду акт комісії ТОВ «Агрофірма «Маяк», складений 06.12.2019 року, про те, що ОСОБА_1 не з`явися на роботі 22.11.2019 року та 23.12.2019 року.

При цьому, причину неприбуття на робоче місце 23.11.2019 року позивач суду так і не пояснив.

Щодо відібрання від позивача письмових пояснень з приводу відсутності на роботі 22.11.2019 року та 23.11.2019 року, то суд виходить із наступного.

Із акта комісії ТОВ «Агрофірма «Маяк», складеного 06.12.2019 року, слідує, що головний інженер - начальник цеху механізації і МТП ОСОБА_3 в присутності членів комісії: головного бухгалтера ОСОБА_4 та інспектора з кадрів ОСОБА_5 зажадав від ОСОБА_1 , коли він з`явився на роботі 06.12.2019 року письмових пояснень щодо причин відсутності на роботі 22.11.2019 року та 23.11.2019 року або надати документи, що підтверджують поважність причин відсутності, однак ОСОБА_1 категорично відмовився від надання будь-яких пояснень та/або документів та покинув територію господарства.

Даний акт у суду сумнівів не викликає.

Разом з тим, не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що відповідачем не було дотримано п. 6.4. трудового договору у частині того, що він не був попереджений про дострокове розірвання договору, оскільки трудовий договір з останнім припинений на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Відтак, оскільки не знайшли свого підтвердження обставини, на які вказує позивач як на підставу своїх вимог, та останні були спростовані представником відповідача поданими відповідними письмовими доказами, у задоволенні позову слід відмовити у повній мірі.

У силу ст. 141 ЦПК України з відповідача не підлягає стягненню судовий збір у даній справі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 352, 354, 355, 430, п.п.15.5 п. 5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ Агрофірма "Маяк" про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул у зв`язку з незаконним звільненням.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники у справі:

позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ) ;

відповідач - ТОВ "Агрофірма "Маяк" ( , місцезнаходження - вул. Лесі Українки, 184, м. Полонне, Хмельницька область).

Дата складення та підписання повного судового рішення - 03.11.2020 року.

Головуюча суддя А.В.Михайловська