печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Бортницької В.В.

з участю секретаря Бондаренко О.В.

справа № 757/15751/18-ц

за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2018 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивача, ОСОБА_1 ) до Національного банку України (далі - відповідач, НБУ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спорту Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - третя особа, ПАТ «КБ «Хрещатик»), в якій просить стягнути з Національного банку України на користь позивача завдану майнову (матеріальну) шкоду у сумі 4 648 637 грн. 04 коп. та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.12.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено 16 договорів банківського вкладу «Золотий стандарт» у банківських металах, термін дії з 12.12.2014 по 12.12.2016. В результаті прийняття відповідачем постанови від 05.04.16 № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» позивач втратив можливість використовувати власні кошти, розміщені на рахунках банку, відповідно до договорів банківського вкладу, чим було порушено його право власності на свої кошти та йому було завдано матеріальну шкоду в сумі 4 648 637 грн. 04 коп. (4 347 635 грн. 24 коп. - реальні збитки на суму вкладів) + (301 001 грн. 80 коп. (проценти) - упущена вигода.

У відзиві до позовної заяви представник відповідача зазначив, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Національний банк України не відповідає за зобов`язаннями банків, а банки не відповідають за зобов`язаннями Національного банку України, якщо інше не передбачено законом або договором.

Вклади у вигляді банківського металу були розміщені позивачем на договірній основі у ПАТ «КБ «Хрещатик». Національний банк не є стороною у договірних відносинах між позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик», а отже у нього відсутні зобов`язання стосовно виконання умов договору, укладеного між позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик».

Випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Таким чином, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016 № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Відповідно до рішення Правління Національного банку України 02.06.2016 від № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016 № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно інформації, розміщеної на офіційній Інтернет- сторінці Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, процедура ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» триває (до 16.07.2018), здійснюється виплата грошових коштів кредиторам згідно встановлених черг. Позивач зазначає, що відповідно до листа ПАТ «КБ «Хрещатик» № 9-1/1151 від 22.03.2018, його вимоги акцептовані на суму 4 347 635,24 грн. та будуть задоволені за рахунок коштів, одержаних в результаті реалізації майна банку в процесі ліквідації.

Так як між позивачем і ПАТ «КБ «Хрещатик» виникли договірні відносини, то стягнення коштів, що перебували у банку, повинно відбуватися на підставі законодавства, що регулює правовідносини щодо договору банківського вкладу, з урахуванням положень Закону про систему гарантування.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов`язань, є кредитором банку. Отже, на даний момент зобов`язальні відносини між Позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик» за договорами банківського вкладу не припинилися.

Позивач вказує на те, що постановою Вищого адміністративного суду України від 08.06.2017 залишено в силі постанову Київського апеляційного адміністративного суду України в частині визнання протиправною та скасування постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних». Проте рішення від 03.06.2016 про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» було прийнято виконавчою дирекцією Фонду і на сьогоднішній день воно є чинним, а ліквідація ПАТ «КБ «Хрещатик», як було зазначено раніше, триває.

Вимоги позивача про відшкодування шкоди ґрунтуються на хибному твердженні про те, що Національний банк, в розумінні позивача, є суб`єктом відповідальності за нормами статті 1173 Цивільного кодексу України, а отже - органом державної влади.

Так як Національний банк України є центральним банком Україні:, особливим центральним органом державного управління, самостійним у своїй діяльності від органів державної влади, то він не є суб`єктом відповідальності в розумінні ст. 1173 ЦК України.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності (ст. 1166 ЦК), обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні Перераховані підстави для деліктних зобов`язань є обов`язковим. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду.

В свою чергу, вимагаючи стягнення шкоди з відповідача, позивач не довів факт заподіяння йому шкоди відповідачем та причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та заподіяною шкодою. Посилання позивача на те, що факт заподіяння відповідачем шкоди стався через прийняття постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 р. № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» не підтверджені належними та допустимими доказами. Так само, як не міститься в судових рішеннях, на які в позовній заяві посилається позивач, жодного висновку суду про те, що внаслідок дій або бездіяльності Національного банку України були порушені права кредиторів на отримання коштів за договорами банківського вкладу.

У відповіді на відзив представник позивача вказав, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на тому, що в результаті прийняття відповідачем постанови від 05.04.16 р. № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «»Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» позивач втратив можливість використовувати власні кошти, розміщені па рахунках банку, відповідно до договорів банківського вкладу, чим було порушено його право власності на свої кошти та йому було завдано матеріальну шкоду. Посилання відповідача, на начебто триваючі на даний час зобов`язальних відносин між позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик» за договорами банківського вкладу та відсутність у законодавстві підстав задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку не відносить до компетенції відповідача. Крім того, з відповідача стягується завдана матеріальна шкода в результаті прийняття відповідачем незаконного та протиправного рішення, а не виконання зобов`язань за договорами банківського вкладу.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти вимог позовної заяви заперечувала у повному обсязі.

Представник ПАТ «КБ «Хрещатик» про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, будь-яких заяв по суті не подавав.

Ухвалою судді від 05.04.2018 відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спорту: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» про відшкодування матеріальної шкоди. Розгляд справи ухвалено проводити в загальному позовному проваджені.

Ухвалою від 24.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Судом встановлено, що 12.12.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено 16 договорів банківського вкладу «Золотий стандарт» у банківських металах з терміном дії з 12.12.2014 по 12.12.2016.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 р. № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 квітня 2016 р. № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на дин місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені ст.ст. 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання платоспроможності банків ОСОБА_2 строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 21 квітня 2016 р. № 560 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» з 05 травня 2016 року до 04 червня 2016 року включно.

Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду зі здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_2 з 05 травня 2016 р. до 04 червня 2016 р. включно.

Після прийняття Національним банком України постанови від 05.04.16 р. № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних», яке в подальшому в судовому порядку визнано судом протиправною та скасовано, 02 червня 2016 року № 46-рш Правлінням Національного банку України було ухвалено рішення «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, зобов`язання з відшкодування шкоди є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових та майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. За своїм характером ці зобов`язання належать до роду недоговірних, тобто вони виникають поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин.

Складовими для відшкодування шкоди є а) наявність шкоди; б) протиправна поведінку заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина.

Перераховані підстави для деліктних зобов`язань є обов`язковим. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду.

Що стосується шкоди, заподіяної майну потерпілого, то її суть полягає у вартісному зменшені майнової сфери потерпілого внаслідок пошкодження або знищення належного йому майна, а її відшкодування здійснюється на засадах вартісно - еквівалентних і воно може збігатися з розміром вартості того, що було потерпілим втрачено.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини.

Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закону) є спеціальними та цей закон є приорітетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 Закону врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час введення тимчасової адміністрації не застосовується: примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки (штрафів,пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не нараховується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку, зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може привести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом, нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед кредиторами.

При цьому, згідно абз. 1 ч. 6 ст. 36 Закону, обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника).

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов`язань, є кредитором банку.

Отже, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку.

Матеріали справи не містять даних про отримання позивачем гарантованої суми відшкодування через банки-агенти.

При цьому, частинами 4 та 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Згідно з довідкою ПАТ «КБ «Хрещатик» від 22.03.2018 р. № 9-1/1151 вимоги позивача акцептовані на суму 4 347 635,24 грн.

Відтак вважати, що майно позивача було, пошкоджене, знищене внаслідок дій відповідача не встановлено.

Безпідставними суд визнає й доводи позову про те, що судовим рішеннями по адміністративній справі № 826/6665/16 доведена вина Національного банку України в неотриманні позивачем коштів, розміщених на за договором банківського вкладу, оскільки, в зазначених рішеннях не міститься жодного висновку, що внаслідок дій чи бездіяльності Національного банку України було порушено права вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», в тому числі і позивача, на отримання коштів за договорами банківського вкладу.

Тому, хоча постановою Окружного адміністративного суду м. Києва визнано бездіяльність Національного банку України протиправною, проте доводи позивача про те, що Національний банк України має нести майнову відповідальність за зобов`язаннями неплатоспроможного банку є необґрунтованими.

Крім того, під час судового розгляду представником позивача не доведена вина відповідача у доведенні ПАТ «КБ «Хрещатик» до неплатоспроможності, розмір завданої шкоди (розмір вкладу не є шкодою у розумінні ст. 1166 ЦК України), причинний зв`язок між шкодою та неправомірними діями відповідача.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно зі ст. 1173 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними повноважень, відшкодується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління.

Також особливий статус Національного банку України визначений в Рішенні Конституційного Суду України від 26.02.2009 № 6-рп/2009, відповідно до пункту 3.1 якого Конституція України визначила правовий статус Національного банку України як центрального банку держави, основною функцією якого є забезпечення стабільності грошової одиниці України (ст. 99). Особливість юридичного статусу Національного банку України полягає в тому, що, з одного боку, він має публічно-правовий статус особливого центрального органу державного управління, самостійного у своїй діяльності від органів державної влади (ст. 6, 7, 24, 25, 53 Закону України «Про Національний банк України»), а з іншого - цивільно-правовий статус як юридичної особи, яка має відокремлене майно, що є об`єктом права державної власності і перебуває в його повному господарському віданні, та може вчиняти певні цивільно-правові правочини з комерційними банками, державою (ст. 4, 29, 31, 42 Закону України «Про Національний банк України»).

Отже, Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, самостійним у своїй діяльності від органів державної влади, тобто не є суб`єктом відповідальності в розумінні ст. 1173 Цивільного кодексу України.

З урахуванням наведеного підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.22, 1166, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1

відповідач: Національний Банк України, 01601, м. Київ, вул. Інститутцька, 9 .

Суддя В.В. Бортницька