РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/998/20

провадження у справі № 2/0285/523/20

24 грудня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.,

учасники у справі:

позивач ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2

відповідач 1 Новоград-Волинський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ( м. Хмельницький), представник ОСОБА_3

відповідач 2 Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України,

відповідач 3 Міністерство юстиції України, представник Садовська-Мариніна В.Б.

третя особа 1 ПАТ "ГАРАНТБУД",

третя особа 2 ОСОБА_4 ,

третя особа 3 ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новоград-Волинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ( м. Хмельницький), Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, треті особи: ПАТ "ГАРАНТБУД", ОСОБА_4 , ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», про застосування наслідків недійсності правочину, визнаного недійсним, -

встановив:

12.03.2020 року представник ОСОБА_1 , в інтересах останнього, звернувся до суду з позовом та після зміни предмету спору, просив постановити рішення суду, яким стягнути на користь позивача у порядку застосування наслідків недійсності правочину із Держави України в особі Новоград-Волинського відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) грошові кошти у розмірі 1423191,20 грн. та із Держави України в особі Міністерства юстиції України у розмірі 74904,80 грн., що були сплачені на користь ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України як гарантійний внесок за участь в торгах (а.с.177 т.1). Крім того, просив стягнути з Новоград-Волинського відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) та Міністерства юстиції України на його користь судові витрати, пов`язані із розглядом справи (а.с.1 т.2).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує на те, що у зв`язку із визнанням правочину, а саме, договору купівлі-продажу щодо набуття ОСОБА_1 нерухомого майна недійсним, у Новоград-Волинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) та ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, в особі держави України, виникли обов`язки із повернення коштів, сплачених ОСОБА_1 , у порядку застосування наслідків недійсного правочину.

17.03.2020 року у справі постановлено ухвалу, позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк усунути її недоліки (а.с.27 т.1).

31.03.2020 року позивачем подано заяву про усунення недоліків та документ, що підтверджує сплату судового збору у справі (а.с.31-32 т.1).

01.04.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, призначено підготовче судове засідання, встановлено сторонам строки вчинення процесуальний дій (а.с.34 т.1).

22.04.2020 року представником Відповідача 1 до суду подано клопотання про залучення до справи ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову (а.с.50-52 т.1).

Того ж, 22.04.2020 року від представника Відповідача 1 до суду подано відзиви на позовну заяву, у якому остання просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог позивача за безпідставністю. В обгрунтування відзиву на позовну заяву вказує на те, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом та те, що Відповідач 1 не володіє та не має законних підстав володіти або ж утримувати на своїх рахунках грошові кошти, сплачені позивачем ОСОБА_1 за придбання на електронних торгах арештованого майна, а тому до даних правовідносив не можуть бути застосовані наслідки недійсності правочину, передбачені ст. 216 ЦК України (а.с.56-70 т.1).

28.04.2020 року від представника Відповідача 3 до суду подано відзиви на позовну заяву, у якому остання також просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог позивача за безпідставністю. Обґрунтування відзиву на позовну заяву Відповідача 3 зводяться до того, що Міністерство юстиції України від позивача ОСОБА_1 ніяких гарантійних внесків не отримувало, а дані кошти були перераховані на рахунок Відповідача 2 ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції, яке перебуває у стадії припинення, відтак дані вимоги мають бути заявлені до ліквідаційної комісії підприємства, а не Міністерства юстиції України (а.с.78-106 т.1).

Того ж, 28.04.2020 року до суду від представника Позивача надійшла відповідь на відзив Відповідача 1, у якому представник вказує на те, що позивачем не пропущений строк для звернення до суду з даним позовом оскільки у справі № 285/3414/17 постанова Апеляційного суду Житомирської області набрала законної сили 15.05.2018 року (а.с.108-109 т.1).

29.04.2020 року від представника Відповідача 1 надійшло заперечення на відповідь на відзив представника Позивача, у якому представник вказує на те, що перебіг позовної давності у даній справі починається з 11.10.2016 року, тобто з дня вступу в законну силу рішення Рівненського апеляційного господарського суду у справі № 906/773/15 (а.с.110-119 т.1).

03.06.2020 року від представника Позивача надійшло до суду клопотання про заміну предмету позову (а.с.169-175 т.1).

05.06.2020 року та 23.06.2020 року від представника Відповідача 1 та представника Відповідача 3 кожного окремо, відповідно, надійшли до суду відзиви на позовну заяву після зміни предмету позову, у яких представники просили відмовити у задоволенні позовних вимог Позивача (а.с .202-219, 236-243 т.1).

25.06.2020 року від представника Позивача надійшла заява про технічну помилку, у якій останній просить стягнути з Новоград-Волинського відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) та Міністерства юстиції України на його користь судові витрати, пов`язані із розглядом справи (а.с.1 т.2).

10.08.2020 року від представника Відповідача 1 надійшли пояснення на заяву представника Позивача про витравлення технічної описки (а.с.26-27 т.2).

10.08.2020 року до участі у справу залучено ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову (а.с.39 т.2).

15.09.2020 року від представника Відповідача 1 до суду подано клопотання про зупинення провадження у справі. У підготовчому судовому засіданні 24.11.2020 року у задоволенні даного клопотання відмовлено шляхом постановлення ухвали, яка занесена до протоколу судового засідання (а.с.73 т.2, 168 т.2).

24.11.2020 року у справі закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті (168 т.2).

Підготовчі судові засідання та судові засідання під час розгляду справи по суті неодноразово відкладалися у зв`язку з неявкою у судове засідання позивача та/або його представника без поважних причин та у зв`язку з поданням до суду клопотань учасників у справі про відкладення судових засідань з різних підстав, які, у силу норм ЦПК України, визнавалися судом поважними причинами неявки у судове засідання представників учасників у справі та були задоволені судом.

24.12.2020 року у судовому засіданні під час розгляду справи по суті представник Позивача позовні вимоги Позивача підтримав, з урахуванням поданого клопотання про зміну предмету позову та поданої заяви про технічну помилку, які просив задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представники Відповідача 1 та Відповідача 3, кожен окремо, позовні вимоги Позивача не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченні.

Представник Відповідача 2, представник Третьої особи 1, Третя особа 2 та представник Третьої особи 3 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від останніх не надходило, а тому, у силу вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив за можливе справу розглядати у їх відсутності.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як підставу своїх позовних вимог та заперечень, дослідивши доказами, якими вони обгрунтовуються, суд встановив наступне.

18.05.2015 року Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України були проведені електронні торги з реалізації комплексу будівель загальною площею 2 960,7 кв. м по АДРЕСА_1 , за результатами яких складено протокол проведення електронних торгів № 81635 від 18.05.2015 року, переможцем яких став ОСОБА_1 .

04.06.2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області було складено акт про проведені прилюдні торги, на підставі якого ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на комплекс будівель по АДРЕСА_1 , посвідчене приватним нотаріусом Новоград- Волинського міського нотаріального округу Житомирської області 19.06.2015 року.

29.03.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено два договори купівлі-продажу комплексу будівель,загальною площею 2 960,7 кв. м, по АДРЕСА_1 .

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 30.06.2016 року у справі № 906/773/15, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 року, позов ПАТ «ГАРАНТБУД» про визнання недійсними електронних торгів було задоволено. Визнано недійсними електронні торги з реалізації комплексу будівель, загальною площею 2 960,7 кв. м, розташованих по АДРЕСА_1 , оформлені протоколом про електронні торги №81635 від 18.05.2015 року.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.01.2017 року постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 року та рішення Господарського суду Житомирської області від 30.06.2016 року у справі № 906/773/15 було залишено без змін.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31.01.2018 року у справі № 285/3414/17 позов ПАТ ««ГАРАНТБУД» було задоволено частково. Визнано недійсними та скасовано акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 04.06.2015 року та свідоцтво про право власності від 19.06.2015 року на комплекс будівель по АДРЕСА_1 , видане на ім`я ОСОБА_1 . У задоволені позовних вимог про скасування реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 15.05.2018 року, рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31.01.2018 року, у частині відмови у задоволенні вимог про скасування реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Вирішено витребувати з володіння ОСОБА_4 на користь ПАТ «ГАРАНТБУД» комплекс будівель, що знаходиться по АДРЕСА_1 , який складається з: контори двоповерхової, загальною площею 307,7 кв. м., будівлі контори, загальною площею 67,6 кв.м, складу матеріалів - БМУ, загальною площею 587,6 кв.м., котельні-гаража, загальною площею 592,5 кв.м, столярного цеху, загальною площею 577,5 кв.м., старої будівлі, загальною площею 138,8 кв. м., пилорами, загальною площею 208,0 кв. м., цеху шлакоблоків, загальною площею 351,7 кв. м., лісорами, загальною площею 116,7 кв. м., котельні, загальною площею 12,6 кв. м.. Скасовано реєстрацію права власності ОСОБА_4 на зазначене нерухоме майно.

Постановою Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 285/3414/17 (провадження № 61-38274св18) постанову Апеляційного суду Житомирської області від 15.05.2018 року було залишено без змін.

Крім того, встановлено, що Позивач ОСОБА_1 сплатив на користь ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (Відповідача 2) 74904,80 грн. гарантійного внеску за участь у торгах, що слідує із платіжного доручення № 20 від 14.05.2015 року (а.с.24 т.1).

Згідно платіжного доручення № 12 від 29.05.2015 року Позивач ОСОБА_1 сплатив на користь відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ (Відповідача 1) 1423191,20 грн. коштів за придбання на СЕТАМ прот. № 81635 від 18.05.2015 року, лот № 63594, ЄДРВП № 37302905 (а.с.23 т.1).

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За правилами ч.ч.1,2 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною особою.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Як визначено ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, що встановлені частинами першою, третьою та шостою статті 203 ЦК України ( частина 1 статті 215 цього Кодексу).

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка міститься у постанові від 24 жовтня 2012 року №6-116цс12.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Сторонами договору купівлі-продажу є покупець та продавець ( ст.655 ЦК Украни).

Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження. При цьому, умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також порядок розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим Наказом міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України Про виконавче провадження реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Згідно з пунктами 1.2 ,3.1, 3.2 Тимчасового положення прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладений відповідний договір.

Орган державної виконавчої служби укладає із спеціалізованою організацією договір, яким доручає реалізацію майна спеціалізованій організації за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота.

Отже, зміст зазначених норм свідчить про те, що спеціалізована організація під час проведення прилюдних торгів лише надає послуги з організації і проведення прилюдних торгів та діє за дорученням органу державної виконавчої служби й реалізує дане майно від його імені.

Таким чином, в даному випадку продавцем арештованого майна виступає орган державної виконавчої служби й та обставина, що після реалізації цього майна кошти були перераховані на рахунок стягувача, не позбавляє орган ДВС статусу продавця у спірних правовідносинах.

Дотримання передбачених законодавством умов і порядку проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності цього правочину. У разі визнання прилюдних торгів недійсними сторони договору повертаються у первісний стан шляхом реституції.

Враховуючи вищезазначене, на користь Позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачені ним на рахунок ВДВС за придбане майно кошти у розмірі 1423191 грн. 20 коп., а тому суд позов у цій частині задовольняє.

Разом з тим, суд рахує за необхідне відмовити у задоволенні позову у частині стягнення із Держави України в особі Міністерства юстиції України коштів у розмірі 74904,80 грн., що були сплачені на користь ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України як гарантійний внесок за участь в торгах, оскільки відповідно до інформації Міністерства юстиції України з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України з 16.09.2015 року перебуває у стані припинення. При цьому, ОСОБА_5 призначений головою ліквідаційної комісії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (а.с.130-136 т.1), який у порядку ст. 51 ЦК України, за клопотанням позивача та/або його представника, до участі у справу не залучений.

Разом з тим, не підлягає задоволенню клопотання представника Відповідача 1 щодо застосування строків позовної давності, оскільки дані обставини не знайшли свого підтвердження.

Щодо розподілу судових витрат у частині судового збору, то, у силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд рахує за необхідне стягнути їх із Відповідача 1, оскільки Позивачем надані докази щодо їх понесення на підставі платіжного доручення № 24 від 25.03.2020 року, поданого до суду у порядку усунення недоліків позову згідно ухвали суду від 17.03.2020 року (а.с.32 т.1).

Щодо судових витрат, передбачених ч. 3 ст. 133 ЦПК України, то у силу ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представник Позивача до закінчення судових дебатів у справі у судовому засіданні 24.12.2020 року, зробив відповідну заяву про подання доказів їх сплати після ухвалення рішення суду. Тому суд не вирішує питання їх розподілу під час ухвалення рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 4, 76 89, 141, 258, 259, 263 265, 268, 273, 352, 354, 355, п.п.15.5 п. 5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Новоград-Волинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ( м. Хмельницький), Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, треті особи: ПАТ "ГАРАНТБУД", ОСОБА_4 , ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», про застосування наслідків недійсності правочину, визнаного недійсним, задовольнитичастково.

Стягнути із Держави України в особі Новоград-Волинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ( м. Хмельницький) на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1423191 (один мільйон чотириста двадцять три тисячі сто дев`яносто одну) грн. 20 коп. у порядку застосування наслідків недійсності правочину.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Новоград-Волинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ( м. Хмельницький) на користь ОСОБА_1 10510 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 );

відповідач 1 Новоград-Волинський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ( м. Хмельницький) ( , місцезнаходження - вул. Соборності, 13, м. Новоград-Волинський, Житомирська область);

відповідач 2 Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України ( , місцезнаходження - вул. Артема, 73, м. Київ );

відповідач 3 Міністерство юстиції України ( , місцезнаходження - вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ );

третя особа 1 ПАТ "ГАРАНТБУД" ( , місцезнаходження - вул. Герцена, 10, м. Новоград-Волинський, Житомирська область );

третя особа 2 ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_3 );

третя особа 3 ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ( , місцезнаходження - вул. Шевченка, 12, м. Київ ).

Дата складення повного судового рішення 28.12.2020 року.

Головуюча А.В.Михайловська