Справа № 128/2512/19
УХВАЛА

Іменем України

28 грудня 2020 року м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Москвичової О.Р.,

у відсутності учасників справи,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , підписаною представником згідно з ордером Радіщевим Володимиром Олеговичем, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Релігійна організація «Релігійна громада Святого Апостола і Євангеліста Іоанна Богослова с. Бохоники Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви», про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів Релігійної організації «Релігійна громада Святого Апостола і Євангеліста Іоанна Богослова с. Бохоники Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви» від 03.02.2019, оформленого протоколом № 1,

УСТАНОВИВ:

В провадження судді Вінницького районного суду Вінницької області Карпінської Ю.Ф., після скасування Вінницьким апеляційним судом ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 15.01.2020 про закриття провадження по справі, надійшла вищевказана цивільна справа.

Ухвалою судді від 18.03.2020 цивільну справу № 128/2512/19 прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 28.10.2020 підготовче провадження у справі№ 128/2512/19 закрито, а справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

12.11.2020 та 02.12.2020 судовий розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою з невідомих суду причин позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_4 та третьої особи - представника Релігійної організації «Релігійна громада Святого Апостола і Євангеліста Іоанна Богослова с. Бохоники Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви», хоч про день, час та місце розгляду справи вони повідомлялись у встановленому законом порядку.

В судове засідання 28.12.2020 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_3 попередньо подала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, в заяві також зазначила, що у разі неявки позивача та його представника повторно, не заперечує проти залишення позову без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_2 згідно з ордером Чубенко С.В.попередньо на електронну пошту суду надіслала письмову заяву про розгляд справи 28.12.2020 у її відсутність у зв`язку з її перебуванням на лікарняному.

У заяві представника відповідача ОСОБА_2 згідно з ордером Чубенко С.В. про розгляд справи 02.12.2020 у відсутність сторони відповідача остання зазначила, що при повторній неявці до суду сторони позивача просить позовну заяву залишити без розгляду.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Позивач ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_4 та третя особа - представник Релігійної організації «Релігійна громада Святого Апостола і Євангеліста Іоанна Богослова с. Бохоники Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви» в судове засідання 28.12.2020 не з`явились з невідомих суду причин, хоч про день, час та місце розгляду справи вони повідомлялись у встановленому законом порядку. Будь-яких заяв від них про розгляд справи у їхню відсутність чи про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 28.12.2020 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оглянувши матеріали цивільної справи № 128/2512/19, суд дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 22.06.2020 та 04.08.2020 підготовче засідання було відкладено за письмовим клопотанням представника позивача згідно з ордером ОСОБА_4 через запровадження на території України карантинних заходів. В подальшому в підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з`являлись з невідомих суду причин та будь-яких заяв до суду від них не надходило. Тому, оскільки судом неодноразово призначалося підготовче засідання у даній справі, на яке не з`являлися учасники справи, в матеріалах даної цивільної справи наявні письмові відзиви на позовну заяву, інші заяви та клопотання, які підлягали розгляду у підготовчому засіданні, від учасників справи до суду не надходили, суд з метою своєчасного розгляду даної цивільної справи 28.10.2020 закрив підготовче провадження у справі№ 128/2512/19 та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання 12.11.2020, 02.12.2020та 28.12.2020 позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 також не з`являлись з невідомих суду причин, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Будь-яких заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їхню відсутність на адресу суду не надходило.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, в силу частини третьої статті 131 ЦПК України суд визнає, що позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з`явились до суду без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в статті 10 ЦПК України і в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Між тим, статтями 223 та 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Частиною п`ятою статті 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщоналежним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. При цьому, закон жодним чином не пов`язує неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги розумні строки розгляду справи, суд вважає за доцільне залишити позов ОСОБА_1 без розгляду, оскільки позивач жодного разу не з`явився та не забезпечив явку свого представника як в підготовче засідання, так і в судове засідання без поважних причин, та з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 22, 121, 131, 233, 247, 257 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , підписану представником згідно з ордером Радіщевим Володимиром Олеговичем, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Релігійна організація «Релігійна громада Святого Апостола і Євангеліста Іоанна Богослова с. Бохоники Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви», про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів Релігійної організації «Релігійна громада Святого Апостола і Євангеліста Іоанна Богослова с. Бохоники Вінницького району Вінницької єпархії Української православної церкви» від 03.02.2019, оформленого протоколом № 1, залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ Ю.Ф. Карпінська