СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/319/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М., розглянувши питання про затвердження мирової угоди від 04 березня 2020 року, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зведеному виконавчому провадженні № 61023724

УСТАНОВИВ:

Виконуючий обов`язки начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Макаревич Я.А. подав до Святошинського районного суду м. Києва для затвердження мирову угоду, яка укладена 04.02.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви вказав, що на примусовому виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № 61023724, до складу якого входять виконавчі провадження № 47025532, № 46995499, № 46643408 та № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчих листів № 2/759/4348 від 29.11.2013. № 2/759/5253/14 від 18.03.2015, № 759/12860/14-ц від 04.02.2015 та № 2-2898 від 18.07.2007 виданих Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів та заборгованості.

04.03.2020 на адресу відділу надійшла заява про направлення до суду мирової угоди, укладеної між сторонами виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Вимогами ч. 1 ст. 434 ЦПК України визначено, що мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 434 ЦПК України, суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 207 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначених статтею 206 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Частиною 4 ст. 207 ЦПК України передбачено, що укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди.

В поданій до суду мировій угоді зазначено її умови як:

1.1.Згідно з виконавчими листами № 2-2898 від 18.07.2007 року, № 759/12860/14-ц від 04.02.2015 року, № 2/759/5352/14 від 18.03.2015 року, № 2/759/4348/13 від 29.11.2013 року з Боржника підлягає стягненню заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 222 567, 75 грн., кошти на утримання частки у спільній власності в розмірі 10 803, 23 грн., визначену судовим рішенням неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 59 189, 49 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 16 522, 16 грн. Загальний розмір заборгованості Боржника перед Стягувачем у зведеному провадженні № 61023724 складає 309 082, 63 грн.

1.2Боржник визнає всю заборгованість перед Стягувачем у розмірі 309 082, 63 грн. (триста дев`ять тисяч вісімдесят дві гривні 63 коп.), і пропонує погасити суму боргу передачею у власність Стягувачу нерухомості, Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 42,90 кв. м. житловою площею - 20. 80 кв. м, яка складається з 1 (однієї) кімнати в придатному для життя стані, на умовах, визначених у п. 1.3 вказаної Мирової Угоди. Майно оцінено Сторонами у розмірі заборгованості, а саме 309 082, 63 грн. (триста дев`ять тисяч вісімдесят дві гривні 63 коп.).

1.3 Сторони, розуміючи значення своїх дій, домовляються та визнають ту обставину, що Боржник ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 передає, а Стягувач ОСОБА_1 приймає в рахунок погашення суми боргу в розмірі 309 082, 63 грн. (триста дев`ять тисяч вісімдесят дві гривні 63 коп.), право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Однак, ці умови мирової угоди є неконкретизованими, що унеможливлює їх належне виконання, а саме: не зазначено конкретний період або строк в який ОСОБА_2 здійснює відчуження відповідної частини нерухомого майна безвідплатно на користь ОСОБА_1 ; не зазначено конкретний період або строк звернення ОСОБА_1 з заявою до державної виконавчої служби про закриття виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 208 ЦПК України, ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим ЗУ «Про виконавче провадження», таким чином, враховуючи вказані недоліки, мирова угода підлягає поверненню без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі усунення вказаних недоліків, державний виконавець має право звернутись до суду з питанням про затвердження мирової угоди.

Керуючись: ст.ст. 207, 258-260, 434, 446 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Мирову угоду від 04 березня 2020 року, подану виконуючим обов`язки начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Макаревич Я.А., що укладена між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зведеному виконавчому провадженні № 61023724, - повернути без розгляду виконуючому обов`язки начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Макаревич Я.А.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.М. Шум