Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-о/733/21/20
Єдиний унікальний №733/594/20
Ухвала

Іменем України

"27" жовтня 2020 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі В.Ю. Донченко

за участю заявника ОСОБА_1

та представника заінтересованої особи С.О. Макієнко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заінтересовані особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області та Ніжинське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області. Свою заяву обґрунтовує тим, що 29 квітня 1988 року в процесі виконання ним трудових обов`язків на АТП-23056 ( в подальшому ПАТ «Київське автотранспортне підприємство 13056») стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок чого отримав травму, яка спричинила втрату професійної працездатності на 50 відсотків, а також встановлено третю групу інвалідності безстроково. В зв`язку з цим він отримував призначені щомісячні виплати від вищевказаного підприємства. Але близько 12 років дані страхові виплати припинились. При зверненні до Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань м. Києва йому відмовили у нарахуванні страхових виплат, вказавши, що ПАТ «Київське автотранспортне підприємство 13056», яке здійснювало виплату даних коштів, не передало пакету документів для подальшої виплати йому допомоги Фондом. А тому він змушений звернутися до суду із встановлення факту належності правовстановлюючих документів Акту № 1 форми Н-1 про нещасний випадок на виробництві від 30 квітня 1988 року та довідки № 18 від 02 листопада 1988 року про заробітну плату, у зв`язку з відсутністю оригіналів даних документів.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 просив встановити факт належності правовстановлюючих документів з підстав, вказаних в заяві.

В судовому засіданні представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області Макієнко С.О. заперечувала проти встановлення факту належності правовстановлюючих документів та просила залишити справу без розгляду, так як відповідно до матеріалів справи, доданих до заяви, вбачається спір про право, що згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України є підставою для залишення без розгляду з огляду на що, вона не може бути розглянута в порядку окремого провадження.

Представник Ніжинського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області в судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або

відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно до роз`яснень, які прописані в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичні значення» № 5 від 31.03.1995 року, з наступними змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року зазначено, що в порядку окремої провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом та факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За вимогами ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде встановлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

З матеріалів справи вбачається наявність спору про право, а саме: про право на страхові виплати. Заявником ОСОБА_2 не надано доказів того, що він не може отримати оригінали правовстановлюючих документів Акту № 1 форми Н-1 про нещасний випадок на виробництві від 30 квітня 1988 року та довідки № 18 від 02 листопада 1988 року про заробітну плату самостійно, а також відмову підприємства від їх надання. Крім того, заявником не додано до матеріалів справи копія Акту № 1 форми Н-1 про нещасний випадок на виробництві від 30 квітня 1988 року.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що в даному випадку існує спір про право заявника і це право оспорюється іншими особами, а саме: Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області, в зв`язку з чим з урахуванням положень ч. 6 ст. 294 та ч. 4 ст. 315 ЦПК України суд прийшов до висновку про залишення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів без розгляду.

Керуючись ст. 293,294,315 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т. В. Карапиш