Справа № 703/4315/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Бондаренко А.І.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ спадкового майна та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ спадкового майна, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1 , земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,10 га, розташовану в межах Балаклеївської сільської ради, Смілянського району та на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,363 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_5 заповіла все своє майно ОСОБА_1 , склавши 13 січня 2015 року заповіт.

Спадщину після смерті бабусі прийняла вона та відповідачі у справі, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Смілянської державної нотаріальної контори.

1 квітня 2019 року ОСОБА_3 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою суду зустрічна позовна заява об`єднана з первісною та призначено їх спільний розгляд.

ОСОБА_3 позовну заяву мотивував також тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина на вказане ОСОБА_1 майно.

Оскільки він ОСОБА_1 та ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, відповідно він має частку у спадковому майні.

Так як він на момент смерті матері ОСОБА_5 був непрацездатним, то не залежно від змісту заповіту має обов`язкову частку у спадковму майні, яка складає 1/6, на яку і просить визнати право власності.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 позов підтримала, просила суд задовільнити його повністю. Пояснила, що після смерті бабусі ОСОБА_6 вона прийняла спадщину на все спадкове майно, оскільки подала відповідну заяву до нотаріальної контори. Оскільки бабуся за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй то вважає, що саме за нею має бути визнано право власності на спадкове майно.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_3 вказала, що вимоги не визнає та заперечує проти визнання за ним права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 заперечення обґрунтовує тим, що оскільки бабуся за життя висловила свою волю то саме так і повинно бути.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Геріх М.А. в судовому засіданні вказав на те, що позов підтримує в повному обсязі, просить суд його задовільнити. Вказав суду на те, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , однак за наявності заповіту не мають права на спадщину. Послався також і на те, що ОСОБА_4 під час подання заяви до нотаріальної контори не довела факту родинного зв`язку з померлою, тому не можливо встановити спадкоємицею якої черги вона є, тому відповідно не має права на спадщину.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 визнав частково та пояснив, що дійсно його мати ОСОБА_5 за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_1 . Однак, оскільки він має обов`язкову частку то право власності на таке майно повинно бути визнано за нею за вирахуванням його частки.

Щодо свого зустрічного позову вказав суду на те, шо його вимоги підтримує повністю та просить суд його задовільнити з підстав наведених у ньому.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному веб сайті суду.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 2 травня 2018 року (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1 , земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,10 га, розташовану в межах Балаклеївської сільської ради, Смілянського району та на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,363 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Належність померлій ОСОБА_6 майна, яке є предметом спору підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 169522 від 20 вересня 2004 року (а.с.14), копією державного акту на право приватної власності на землю серії І ЧР № 021424 від 9 листопада 2001 року (а.с.8) та довідкою виданою виконавчим комітетом Балаклеївської сільської ради № 3499 від 25 жовтня 2018 року (а.с.9).

Згідно до ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

За життя ОСОБА_5 розпорядилась належним їй майном та склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту від 13 січня 2015 року, посвідченого секретарем Балаклеївської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 12 (а.с.13).

Ч. 1 ст. 1235 ЦК України вказує на те, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Отже судом встановлено, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 є спадкоємицею по заповіту, після смерті ОСОБА_5 .

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

З копії спадкової справи № 364/2018, заведної Смілянською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_6 бачається, що з заявами про прийняття спадщини після смерті останньої звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.48-62).

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Балаклеївської сільської ради № 3152 від 5 жовтня 2018 року (а.с.15) з померлою ОСОБА_5 до дня смерті постійно проживала ОСОБА_1 первісний позивач у справі.

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_5 відсутні, з заявами про прийняття спадщини не звертались та зареєстровані на момент її смерті не були, що підтверджується вище вказаною копією спадкової справи (а.с.48-62) та довідкою (а.с.15).

З огляду на ці обставини суд вважає, що після смерті ОСОБА_5 залишилось 3 спадкоємці: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є сторонами у даній справі.

Відповідно за відсутності заповіту, сторони мали б право на 1/3 частину за кожним на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 .

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

В даній справі судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 спадкування позивачем ОСОБА_1 здійснюється за заповітом.

Однак, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом, оскільки має обов`язкову частку на спадкове майно, що залишилось після смерті його матері ОСОБА_6 .

Ч. 1 ст. 1241 ЦК України зазначає, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20 квітня 1957 року (а.с.16).

З копії паспорту відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 та вище вказаної копії свідоцтва про народження вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже на момент смерті матері ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) йому виповнилось 61 рік та він був непрацездатним.

Ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

В зв`язку з вище викладеним ОСОБА_3 належить половина частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом, тому його зустрічний позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Що стосується відповідача за первісним та зустрічним позовами ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.

З копії заяви (а.с.49 зворот) вбачається, що ОСОБА_4 подала заяву до Смілянської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_5 .

З копії паспорту відповідача ОСОБА_4 (а.с.54) вбачається, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно на момент смерті спадкодавиці ОСОБА_5 їй ще не виповнилось 60 років, тому згідно положень ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч. 1 ст. 1241 ЦК України вона не була непрацездатною особою та відповідно не має права на обов`язкову частку.

Отже за наявності заповіту та відсутності у ОСОБА_4 обов`язкової частки у спадковому майні, вона не має права на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 .

Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не приймає доводи позивача про те, що за наявності заповіту складеного на її корисить відповідачі не мають права на спадщину.

Оскільки цивільним кодексом України визначено обмеження волі заповідача щодо права розпоряджатися власністю (обмеження принципу свободи заповіту) шляхом установлення права окремої категорії осіб на обов`язкову частку у спадщині, де право на обов`язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, які спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Ч. 3 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

З дослідженої вище копії заповіту (а.с.13) вбачається, що заповіт на день смерті спадкодавиці ОСОБА_5 не зімнений та не скасований, що засвідчив секретар Балаклеївської сільської ради 26 червня 2018 року (а.с.13 зворот).

Враховуючи вище викладене, встановиши наявність трьох осіб, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_1 , наявність заповіту та обов`язкової частки, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення первісного позову частково, а зустрічного відповідно повністю.

Щодо розрахунку часток у спадковму майні суд виходить з наступного.

Троє осіб прийняли спадщину, відповідно якби спадкування здійснювалось за законом їх частки складали б по 1/3 за кожним. Оскільки є заповіт, а відповідач ОСОБА_3 має обов`язкову частку (яка дорівнює половині, яка належала б йому за законом), відповідно за останніс слід визнати право власності на 1/6 частину спадкового майна, яке залишилось після смері ОСОБА_6 (1/3/2=1/6).

З урахуванням обов`язкової частки ОСОБА_3 , яка складає 1/6 частину, за позивачем по первісному позову ОСОБА_7 слід визнати право власності на 5/6 частин (1=6/6-1/6=5/6).

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засідання встановлено, що правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутній, а тому нотаріус відмовляє позивачу ОСОБА_1 у визнанні за нею права власності на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 грудня 2019 року.

З метою усунення обставини, яка перешкоджає оформленню права власності на спадкове майно, суд вважає, що за ОСОБА_8 належить визнати право власності на будинковолодіння АДРЕСА_2 .

На підставі ст. 392, 1235, 1241, 1268, 1273 ЦК України, керуючись ст. 81, 259, 263-265,354 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ спадкового майна задовільнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючою по АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , а саме на:

- 5/6 частини земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,363 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І ЧР № 021424 від 9 листопада 2001 року;

- 5/6 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,10 га, розташовану в межах Балаклеївської сільської ради, Смілянського району, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 169522 від 20 вересня 2004 року;

- 5/6 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючим по АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_4 в порядку спадкування за законом право на спадкове майно, яке залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , а саме на:

- 1/6 частини земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,363 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І ЧР № 021424 від 9 листопада 2001 року;

- 1/6 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,10 га, розташовану в межах Балаклеївської сільської ради, Смілянського району, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 169522 від 20 вересня 2004 року;

- 1/6 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційногоперегляду.

Повний текст рішення складено 12 лютого 2020 року.

Головуючий: В. О. Прилуцький