Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1081/20
Провадження № 2/542/594/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Рибки Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

В С Т А Н О В И В :

08 вересня 2020 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 (надалі також відповідач, ОСОБА_2 ), про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно з моменту звернення до суду до досягнення малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Ухвалою суду від 21 вересня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 11-12).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що з 2017 року по 2019 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Від спільного проживання мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 06 березня 2019 року, записаний відповідач ОСОБА_2 (а.с. 3).

Позивачем зазначено, що починаючи з травня 2019 року вона з відповідачем не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. На утримання сина належної матеріальної допомоги відповідач не надає, не займається його вихованням та не утримує її, хоча вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічого віку та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини. Вказано, що інших засобів до існування у неї не має. Вона не в змозі самостійно утримувати сина. З огляду на викладене, вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на підставі статті 84 СК України.

Позивач в судове засідання не з`явилась. 20 жовтня 2020 року ОСОБА_1 надала письмову заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 22).

Відповідач, в судове засідання не з`явився. 21 жовтня 2020 року ОСОБА_2 надав до суду заяву, в якій вказав, що просить суд розглянути справу без його участі. Крім іншого, в такій заяві відповідач зазначив, що проти позову він заперечує повністю, оскільки з ОСОБА_1 шлюб не реєстрував, а відповідно до статті 84 Сімейного кодексу України, лише дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповдач акцентував на тому, що позивач його дружиною ніколи не була і не є (а.с. 23).

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за даної явки, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до наступних висновків.

Обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільного малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить запис у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 06 березня 2019 року.

Його батьками записані ОСОБА_2 , громадянин України (батько), та ОСОБА_1 , громадянка України (мати) (а.с. 3).

Малолітній син проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з довідки виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради, яка видана 20.08.2020 № 732 (а.с. 4).

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейно-шлюбних відносин не мають.

З матеріалів справи вбачається, що спільний син ОСОБА_4 перебуває на утриманні матері, а сама позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду із відповідним позовом про стягнення аліментів з батька відповідно до статті 84 СК України.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами частини 1 статті 264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

За змістом частини 2 статті 91 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Отже, частина 2 статті 91 Сімейного кодексу України за своїм змістом є відсилочною нормою, яка містить вказівку на необхідність застосування у правовідносинах відносно утримання дитини, що склались між жінкою та чоловіком, які не перебувають у шлюбі між собою, вимог, зокрема, частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України, яка, в свою чергу, регулює відносини щодо утримання саме дружини, з якою проживає дитина.

Відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з частиною 1 статті 191 даного Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно з статтею 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Висновки щодо правозастосування

З огляду на викладені норми чинного законодавства, зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 06.03.2019.

Малолітній ОСОБА_4 на час розгляду справи в суді не досяг трирічного віку та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Єдиним доходом матері є щомісячна допомога при народженні першої дитини, отже вона потребує матеріальної допомоги.

Вказані обставини відповідач не заперечував.

Положеннями статей 77-80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, враховуючи те, що як на підставу для відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 посилався не неможливість застосування статті 84 Сімейного кодексу України, у зв`язку з тим, що позивач не була його дружиною, враховуючи вимоги частини 2 статті 91 Сімейного кодексу України, яка передбачає, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої статті 84 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про безпідставність аргументів відповідача.

Зі змісту частини 2 статті 91 Сімейного кодексу України та статті 84 Сімейного кодексу України вбачається, що право на утримання у позивача виникло у зв`язку з тим, що вона є матір`ю їх спільної з відповідачем дитини, незалежно від обставин перебування сторін в зареєстрованому шлюбі.

Таким чином, оскільки відповідач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, і не заперечується відповідачем, то з урахуванням положень частини 2 статті 91 Сімейного кодексу України, ОСОБА_1 має право на утримання від ОСОБА_2 аліментів, починаючи з дня пред`явлення позову (08 вересня 2020 року) до досягнення їх дитиною трирічного віку.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 840 грн 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі статей 84, 91 СК України, керуючись статтями 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 08 вересня 2020 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , рнокпп: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва