Справа № 159/4346/20 Головуючий у 1 інстанції: Денисюк Т. В.
Провадження № 22-ц/802/1033/20 Категорія: 84 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Данилюк В.А., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувсь до суду із зазначеною заявою про забезпечення позову.

Покликався на ті обставини, що він є власником квартири НОМЕР_1 у буд. АДРЕСА_1 , на першому поверсі якої до 2000 року знаходилось приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 15 березня 2012 року зазначене приміщення магазину та частина підвального приміщення були продані відповідачу ОСОБА_2 попереднім власником ОСОБА_4 . Останній у серпні 2020 року розпочав будівельні роботи, зніс частину будівлі, заливає новий фундамент, всупереч висновків експертиз не вживає заходів для забезпечення стійкості усієї споруди, що призводить до руйнації його квартири та частково перекриває доступ у житло.

У зв`язку із наведеним ОСОБА_1 просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 проведення реконструкції та будівельних робіт приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 на час вирішення справи у суді.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено ОСОБА_2 проведення реконструкції та будівельних робіт приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 .

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просив її скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційну скаргу мотивувовано тим, що реконструкція магазину та підвального приміщення проводиться відповідно до затвердженої компетентними органами проектної документації, чинних будівельних норм та правил. Заборона на проведення будівельних робіт, як засіб забезпечення позову, застосований судом порушує його права, як власника зазначеного нерухомого майна та завдає йому значних матеріальних збитків.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 її доводи не визнав, оскаржувану ухвалу суду просив залишити без змін,як таку, що постановлена з дотриманням вимог процесуального закону.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Частинами 1 та 3 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи може вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов може забезпечуватися забороною вчиняти певні дії.

За змістом вищенаведених норм закону, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому, при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Отже, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суддя повинен перевірити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу; розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

З поданої до суду заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач ОСОБА_1 просив заборонити відповідачу ОСОБА_2 проведення реконструкції та будь-яких будівельних робіт приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 .

Разом з тим, позивачем не доведено, що саме обраний ним вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам, забезпечить запобігання ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог і в той же час, відповідач не позбавляється можливості володіти та користуватися своїм майном.

Крім того, постановляючи ухвалу про забезпечення позову в даній справі, суд першої інстанції не врахував, що вимога щодо заборони проведення будь-яких будівельних робіт приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 ґрунтується на висновку експертизи від 17 квітня 2003 року в іншій справі, у якому зазначалось про необхідність доопрацювання проектно-кошторисної документації на реконструкцію магазину, і який стосувався дій попереднього власника вказаного нерухомого майна. Разом з тим судом не було враховано ті обставини, що позивачем ОСОБА_1 05 березня 2014 року відповідачу ОСОБА_2 була дана письмова нотаріально посвідчена згода на реконструкцію першого та другого поверху та підвального приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , у якій він зазначав, що немає і в подальшому мати не буде матеріальних та інших претензій щодо вищевказаного будівництва.

Також судом першої інстанції не було взято до уваги ту обставину, що будівельні роботи відповідачем ОСОБА_2 на вказаному об`єкті нерухомого майна проводяться у відповідності з декларацією про початок виконання будівельних робіт зареєстрованої 11.09.2015 році в Управлінні державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області.

За таких обставин, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про те, що існують передбачені законом підстави для забезпечення позову та реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову є хибним і не відповідає встановленим обставинам справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, а тому оскаржуване судове рішення не може вважатись законним та обґрунтованим і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2020 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді