Справа № 591/5359/20
Провадження № 2/591/2466/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Нанки Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 07 вересня 1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем підтримували до серпня 2020 року, після чого спільне проживання однією сім`єю припинили. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними з`явились непорозуміння, мають різні погляди на життя та організацію спільного подружнього життя, у зв`язку з чим виниками скандали та сварки. На даний час вони мешкають окремо, дочка проживає з нею.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 ухиляється від утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Відповідач офіційно працює, отримує заробітну плату, інших дітей не має.

За таких обставин, просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 07 вересня 1996 року у Прохорівській сільській раді с. Прохори Борзнянського району Чернігівської області, актовий запис № 5 та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 02 жовтня 2020 року на 09-годину 30 хв.

02 жовтня 2020 року розгляд справи відкладено на 29 жовтня 2020 року на 10-годину 30 хв. у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.

В судове засідання сторони не з`явились. Від позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 надійшли письмові заяви, в яких вони просять розглянути дану справу без їх участі, позивач заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позов визнає в повному обсязі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07 вересня 1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований у Прохорівській сільській раді с. Прохори Борзнянського району Чернігівської області, актовий запис № 5 (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

У частині 1 статті 21, частині 1 статті 24 СК України йдеться про те, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін.

На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаємопорозуміння. Так як відповідач визнає позовні вимоги, примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

За положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, відповідно до частини 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За нормами частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як передбачено частиною 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, дані про осіб, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, а матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів на утримання дитини буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та інших осіб.

Таким чином, позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову з 03 вересня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням вимоги про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840 грн 80 коп., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову за вказаною вимогою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 142, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07 вересня 1996 року у Прохорівській сільській раді с. Прохори Борзнянського району Чернігівської області, актовий запис № 5.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03 вересня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 грн 40 коп.

Повернути на користь ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 03 вересня 2020 року на підставі квитанції № 0.0..1 в сумі 840 грн 80 коп., тобто, в розмірі 420 грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840 грн 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 29 жовтня 2020 року.

Суддя А.С. Северинова