Справа №487/4315/19
Провадження №2/487/280/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04.02.2020 року м.Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Бобрової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазницької Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу №487/4315/19 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2019 року представник АТ КБ "ПриватБанк" Савіхіна А.М. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 7812,54 грн. за кредитним договором №б/н від 07.04.2011 року та судові витрати у розмірі 1921,00 грн.. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідно до кредитного договору б/н від 07.04.2011 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 14000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник померла, та станом на дату смерті за нею залишилась несплачена заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 7812,54 грн. (тіло кредиту) з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості. Спадкоємцем ОСОБА_2 , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 .. 03.03.2019 року спадкоємцю було направлено банком лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій по теперішній час не виконано. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 05.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.12.2019 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

До судового засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином. До позовної заяви представник позивача долучив клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного порядку розгляду справи.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином у відповідності до положень ч.11 ст.128 ЦПК України.

У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «ПриватБанк» не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Верховний Суд в своїй постанові від 18.09.2019 у справі №640/6274/16-ц визначив, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Судом встановлено, що 07.04.2011 р. АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 уклали договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 14000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (арк. спр.35).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на дату смерті позичальника заборгованість за кредитним договором б/н від 07.04.2011 р. становить 7812,54 грн. (заборгованість за кредитом), що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (арк. спр.5)

Згідно зі ст. 1050 та ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, належні йому відповідно до статей 1048, 1056-1 цього Кодексу.

У ст. 527 ЦК України визначено, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із сутті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 532, 532 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами, у строк, у встановленому місці та відповідній валюті.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Так, згідно із ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше.

Оскільки, ОСОБА_2 померла, то відповідати перед АТ КБ «Приватбанк» на підставі ст. ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець (спадкоємці) у межах вартості майна одержаного у спадщину.

Аналогічні роз`яснення містить абз. 2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, АТ КБ «Приватбанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлої, прийняв після неї спадщину та зазначити вартість майна, прийнятого у спадщину.

Позивач зазначає, що спадкоємцем ОСОБА_2 , в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач ОСОБА_1 , На підтвердження даної обставини позивач посилається на копії паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси зареєстрованого місця проживання зазначена одна й та ж адреса: АДРЕСА_1 .

Однак, судом враховується та обставина, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме особи дійсно проживали разом, він є єдиним спадкоємцем та прийняв після померлої спадщину.

Як вбачається зі спадкової справи №505/2014, відкритої після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори з претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України.

Листом державного нотаріуса Третьої миколаївської державної нотаріальної контори від 16.10.2014 р. №2029/02-14 ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомлено, що за їх заявою було заведено спадкову справу; попереджено про неможливість повідомити спадкоємців померлого про надходження претензії, оскільки такі до нотаріальної контори не звертались.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який закликає до зрозумілості норм, що застосовуються у будь-якій справі і до ясності гарантій для забезпечення об`єктивності та відкритості, запобігання сваволі суддів при вирішенні конкретних справ.

Правова визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, що є принципомостаточності судового рішення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Таким чином, на час розгляду справи в суді відсутні докази прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Крім того, ч.ч.2-4 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до ОСОБА_1 (особи, яку позивач вважає спадкоємцем) з листом-претензією від 08.01.2019 р. 03.03.2019 р., що підтверджується відповідним чеком ПАТ «Укрпошта» (арк. спр.44).

За такого, посилання Банку на факт проживання відповідача зі спадкодавцем на час смерті свідчить про недоведеність та безпідставність заявлених позовних вимог.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем не доведена наявність передбачених законом підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спірним кредитним договором, оскільки відсутні належні докази прийняття спадщини ним чи іншою особою.

Враховуючи викладене, у зв`язку з недоведеністю позивачем позовних вимог у суду відсутні правові підстави для задоволення позову АТ КБ «Приватбанк».

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263-265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», , р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 12.02.2020 року.

Головуючий суддя І.В.Боброва