Провадження № 2-о/760/371/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 ., заінтересована особа - приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою в якій просить суд встановити факт, що свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 23 червня 2020 року на ім`я « ОСОБА_2 » належить « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мнишин, Гощанського району, Ровенської області.

При вирішенні питання про відкриття провадження в справі суд приходить до висновку, що останню слід залишити без руху виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

Розділом ІV та ст. 318 ЦПК України не визначено, яка за формою та змістом має бути заява про встановлення факту.

Єдиною статтею ЦПК України, яка визначає форму та зміст позовної заяви є стаття 175 ЦПК України, яка визначає форму та зміст позовної заяви.

Оскільки в розділі ІV ЦПК України не визначено форму та зміст заяви, слід застосувати аналогію права на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України, де передбачено наступне: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до чинного законодавства України заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: - найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів зв`язку, якщо такий відомий; - зміст позовних вимог; - чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно із вимогами ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так у поданій заяві заявник зазначає, що відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК.

Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

Таким чином, для заявника не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Проте, подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення не містить обґрунтування в частині того, що свідоцтво про смерть є правовстановлюючим документом.

Крім того, подана заява не містить відомостей щодо того, чи звертався заявник в позасудовому порядку з заявою щодо внесення виправлень до свідоцтва про смерть, коли саме та які рішення прийняті за наслідком такого звернення, а також відомостей щодо неможливості заявнику іншими шляхами в позасудовому порядку встановити факт, що має юридичне значення.

Також заявником не зазначено чи є інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 , які звернулися із заявою при прийняття спадщини.

За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. А згідно частини 4 цієї статті справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Водночас, Верховний Суд України у своєму листі від 01.01.2012 року вказує на те, що сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Вбачається, що заявником не в повному обсязі визначено коло заінтересованих осіб, які мають брати участь у справі, рішення щодо яких може вплинути на їх права та обов`язки шляхом його реалізації, зокрема орган який видав дане свідоцтво про смерть.

Таким чином заявнику необхідно повно викласти обставини справи та обґрунтувати заявлені вимоги, зробити посилання на докази в підтвердження кожної обставини на які посилається, надати до суду нову редакцію заяви, з урахуванням вимог викладених в ухвалі та надати її копії з переліченими у ній додатками відповідно до кількості осіб залучених до участі у справі

Згідно із ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.10, 175, 185, 294, 318 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 ., заінтересована особа - приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, шляхом подання нової заяви з додатками відповідно до кількості сторін у справі, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М.Букіна