233 № 233/3676/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 грудня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Малінова О.С.,
за участю секретаря Аллік Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності, -
У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, відзиву не надали, причини неявки суду не повідомили. Тому суд вважає за можливо ухвалити заочне рішення у справі, враховуючи також те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці Костянтинівської міської ради Донецької області. Позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 3-609 від 21.09.2015 року і свідоцтва про право на спадщину за законом № 3-579 від 05.12.2019 року належить 2/4 частки зазначеного будинку; відповідачу ОСОБА_2 - 1/4 частка будинку, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-5144 від 14.12.1995року; відповідачу ОСОБА_3 -1/4 частка будинку, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2-5144 від 14.12.1995р.
Відповідно до довідки КП «СЄЗ» №1 № 443 від 16.03.2020 року, актів перевірки паспортного режиму від 12.02.2018 року, 21.02.2019 року та 16.03.2020 року у спірному будинку зареєстрований і проживає лише позивач ОСОБА_1 (а.с.30-33).
Згідно ст. 156 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
Стаття 322 ЦК України передбачає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.
Положеннями частини першої ст. 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту ч. 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом.
Один з таких випадків наведено в ст.365 ЦК України, яка регулює порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 сформулював правову позицію від 15.05.2013 року, згідно з якою для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Під час розгляду справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.
Зі змісту практики Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п. 1-3 ч.1 ст. 365 ЦК України, яка обов`язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п. 4 ч. 1 цієї статті.
Оцінюючи подані докази та встановлені судом обставини, є всі підстави вважати, що в даних правовідносинах встановленими і доведеними є всі умови, передбачені ч.1ст.365 ЦК України.
Неможливість спільного володіння та користування майном обґрунтовується тим, що відповідачі у будинку не проживають, не приймають участі в його утриманні та збереженні спільного майна, не сплачують податки та збори, інтересу до будинку не проявляють з 1995 року, що дає право суду ухвалити рішення про припинення права на частку в спільному майні.
З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині припинення права власності відповідачки на частки будинку із надвірними будівлями та визнання права власності на ці частки майна за позивачем.
Вищенаведене свідчить, що обов`язкові умови для припинення права на частку, які передбачені ч. 1 ст. 365 ЦК України мають місце в даних правовідносинах. Отже, враховуючи правові позиції Верховного Суду України, є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог, припинення права відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на частку в спільному майні із виплатою їм грошової компенсації, та визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 2/4 частини будинку АДРЕСА_2 .
На підставі ст.ст.11, 15, 16, 183, 322, 346, 355, 365, 405, 1268, 1296, 1297, 1299 ЦК України, та керуючись ст.ст. 4,12,13,263-265, 280-283 ЦПК України,суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності, - задовольнити.
Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4 (одну четверту) частину жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/4 (одну четверту) частину жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 2/4 (дві четверті) частки будинку АДРЕСА_2 , внаслідок припинення права власності на неї за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Грошову суму у розмірі 4 832,41грн.(чотири тисячі вісімсот тридцять дві гривні сорок одна копійка),яка знаходиться на депозитному рахунку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, після набрання чинності судовим рішенням, сплатити ОСОБА_2 , шляхом їх перерахування з депозитного рахунку ТУ ДСА України в Донецькій області, як компенсацію вартості 1/4 частини будинку,що за адресою: АДРЕСА_2 .
Грошову суму у розмірі 4 832,41грн.(чотири тисячі вісімсот тридцять дві гривні сорок одна копійка) після набрання чинності судовим рішенням сплатити ОСОБА_3 , шляхом їх перерахування з депозитного рахунку ТУ ДСА України в Донецькій області, як компенсацію вартості 1/4 частини будинку,що за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Костянтинівський міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя