№ 207/108/20
№ 2-з/207/5/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді : Юрченко І.М.

при секретарі: Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться вищезазначена справа.

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд: накласти арешт на автомобіль «Daewoo Nexia», 2007 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також інше рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачеві - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що в провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, предметом зазначеного позову є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди у загальному розмірі 139708,47 грн. завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 25 вересня 2019 року о 16 год. 00 хв. на перехресті проспекту Свободи та проспекту Аношкіна в місті Кам`янське, за участю автомобіля «Skoda Fabia», д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Daewoo Nexia» д/н НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_2 .. Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення №208/6606/19, яка набрала законної сили 16 листопада 2019 року його визнано винним в здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340,00 гривень на користь держави. До теперішнього часу ОСОБА_2 не вжив жодних заходів щодо відшкодування завданої шкоди, тому, є підстави вважати, що внаслідок такої позиції відповідача існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що дана заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Частиною першою ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до частини 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд з`ясовує наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу, розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

В своїй заяві позивач ставить питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль «Daewoo Nexia», 2007 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також інше рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачеві - ОСОБА_2 .

Вирішуючи дану заяву, суд враховує, що предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є відшкодування шкоди, що не є спором про право на нерухоме аба рухоме майно, що знаходиться у власності чи користуванні відповідача.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 5. 6. 1 Інструкції про проведення виконавчих дій арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а вразі потреби обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

На переконання суду, застосування такого заходу забезпечення позову як арешт майна відповідача може призвести до безпідставного обмеженням права власності відповідача.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4» роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Заява позивача ОСОБА_1 та матеріали справи не містять даних та доказів, які б свідчили про наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову в разі невжиття заходів забезпечення, зокрема, шляхом арешту майна відповідача.

Крім того, у справі відсутні дані щодо вартості майна, яке належить відповідачу та на яке позивач просить накласти арешт, станом на час розгляду заяви, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості оцінити співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами, збалансованість інтересів сторін, розумність і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

Крім того, у заяві про забезпечення позову не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказані заходи забезпечення позову. Крім того, не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі невжиття цих заходів забезпечення позову.

З урахуванням наведеного, у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.М. Юрченко