Справа № 184/1402/20
Номер провадження 2-о/184/45/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Малашиної Ю.Б.,

секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулась до суду з вищезазначеним позовом, у якому посилається на те, що вона є законним представником своєї доньки ОСОБА_2 - інваліда з дитинства. Чоловік заявниці ОСОБА_3 , який є батьком ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ураховуючи, що неповнолітня дитина перебувала на утриманні батька, заявниця звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. У задоволенні заяви їй було відмовлено. Крім того, зазначає, що ОСОБА_3 протягом 1983-2000 років працював у колгоспі (КСП) імені Димитрова. У зв`язку із відсутністю трудової книжки, заявниця зверталась до архівної установи з метою підтвердження стажу померлого чоловіка. Однак із архівної довідки від 18.03.2020 р. виявилось, що в документації колгоспу та КСП ім. Димитрова стосовно трудового стажу її чоловіка були допущені суттєві помилки, а саме, у книзі обліку трудового стажу та заробітку колгоспників невірно вказано по батькові померлого, замість вірного - ОСОБА_3 , зазначено невірне ОСОБА_4 . Оскільки колгосп імені Димитрова, в якому працював ОСОБА_3 , на даний час не існує, то виправити допущені помилки в документах немає можливості. Встановлення факту належності документів померлому має суттєве значення для реалізації права ОСОБА_2 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відзив на заяву, відповідно до якого вважають, що спірні правовідносини, які можуть виникнути між Головним управлінням та ОСОБА_1 мають розглядатися в порядку іншого судочинства, а саме в адміністративному порядку, у зв`язку з чим просять провадження по справі закрити.

У судове засідання, призначене на 28.12.2020 р. представник заявниці - ОСОБА_5 не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, проте, надала до суду заяву про розгляд справи без її присутності. У попередніх судових засіданнях Шевчук А.П. заяву підтримала з підстав, викладених в ній, пояснивши, що вона є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Крім неї, у батьків було ще троє дітей, у тому числі ОСОБА_6 , яка є дитиною інвалідом. Після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати - ОСОБА_1 не може оформити на ОСОБА_7 пенсію у зв`язку з втратою годувальника, враховуючи допущені помилки. Вона особисто знає, що ОСОБА_3 працював на тракторі Т-150 в колгоспі ім. Димитрова, оскільки дитиною неодноразово їздила з ним на тракторі у поля. Інших родин із прізвищем « ОСОБА_8 » у селі немає.

Представник заінтересованої сторони Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час був повідомлений належним чином, проте, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні докази, приходить до наступних висновків щодо фактичних обставин.

Згідно свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 (мовою оригіналу), ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у с. Щитинь Любешівського району Волиньської області, та ОСОБА_9 (мовою оригіналу), ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилась у с. Українка, Софіївського району Дніпропетровської області, уклали шлюб 12.02.1983 р., про що зроблено запис Софіївським відділом РАГС №12, внаслідок чого подружжя отримало прізвище ОСОБА_10 (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва НОМЕР_2 про народження ОСОБА_2 , остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Українка Софіївського району Дніпропетровської області; батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 5).

Згідно медичних висновків ОСОБА_2 має захворювання, яке відповідно до Переліку медичних показань, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08.11.2001 р. №454/471/516, надає право на одержання державної соціальної допомоги на дітей інвалідів віком до 16 років (а.с. 6-8, 18).

Свідоцтвом серії НОМЕР_3 про смерть ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Щитинь Любешівського району Волиньської області, виданого Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану 10.03.2020 р., підтверджується смерть останнього 09.03.2020 р. (а.с. 10).

Відповідно до архівної довідки від 18.03.2010 №95/с-95/01-36, виданої архівним відділом Софіївської районною державною адміністрацією, в документах архівного фонду колгоспу (КСП) ім. Димитрова є відомості про те, що рекомендувати загальним зборам колгоспників прийняти в члени колгоспу « ОСОБА_11 » (так у документі) (протокол правління колгоспу №6 від 30.05.1983 р.); затвердити рішення правління колгоспу за 1983 рік про прийом в члени колгоспу «Соливончик Петра Ивановича» (так у документі) (протокол загальних зборів членів колгоспу ім.. Димитрова №1 від 03.02.1984 р.); вивести з членів КСП ОСОБА_3 (так у документі) (протокол загальних зборів членів КСП ім. Димитрова №4 від 14.03.2000 р.). Інших осіб з прізвищем ОСОБА_3 ( ОСОБА_12 ) в документах архівного фонду колгоспу (КСП) ім. Димитрова за 1983 2000 роки не значаться (а.с. 12). Таким чином, суд звертає увагу на те, що серед документів, наявних у архівній установі є протокол загальних зборів членів КСП ім. Димитрова №4 від 14.03.2000 р. наявні відомості щодо членства у КСП Салівончика П.Й.

Архівною довідкою від 18.03.2010 №С-248/01-19, виданою архівним відділом Софіївської районною державною адміністрацією, підтверджено те, що згідно архівних документів колгоспу та КСП ім. Димитрова, книги обліку трудового стажу та заробітку колгоспників значиться « ОСОБА_4 », який працював в колгоспі та КСП з 1983 по 2000 роки. Стаж роботи становив з 1983 по березень 2000, у тому числі 1985 рік армія (а.с. 13).

Із архівної довідки від 21.10.2020 №252/ш-207/01-36, виданою архівним відділом Софіївської районною державною адміністрацією, вбачається, що колгосп ім. Дмитрова згідно з протоколом №1 загальних зборів членів колгоспу від 10.02.1995 р. реорганізували в колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) ім. Димитрова. Згідно протоколу №5 загальних зборів членів КСП від 31.05.2000 р. реорганізували КСП ім. Димитрова, перетворивши його в товариство з обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Жовтневе», яке є юридичним правонаступником КСП ім. Димитрова.

Листом Головного управління пенсійного фонду України №0400-0305-8/55661 від 14.07.2020 р., адресованого ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії по втраті годувальника непрацездатному члену сім`ї померлого ОСОБА_3 , оскільки в останнього відсутній необхідних стаж роботи. При цьому повідомлено, що період роботи у колгоспі та КСП ім. Димитрова зарахувати відповідно до наданої архівної довідки від 18.03.2010 №С-248/01-19 не має можливості, оскільки довідка містить не відповідну інформацію, а саме «по-батькові» у довідці зазначено « ОСОБА_12 », що не відповідає даним свідоцтва про смерть.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надав суду показання, що він проживає у с. Українка Софіївського району Дніпропетровської області. У 80-х роках з Волині до вказаного села приїхав на заробітки ОСОБА_3 , який оселився поруч із свідком та працював у колгоспі ім. Димитрова трактористом на тракторі Т150, Т74, екскаваторі, погрузчику Т16. Згодом ОСОБА_3 одружився. В 1990 -х рр. свідок також почав працювати в одній тракторній бригаді разом із ОСОБА_3 в колгоспі ім. Димитрова та в КСП ім. Димитрова. Проте, після реорганізації в «Євромоноліт», ОСОБА_3 вже не працював. У судовому засіданні також досліджено трудову книжку колгоспника ОСОБА_13 (мовою оригіналу), з якої вбачається рік вступу в члени колгоспу ім. Димитрова 28.02.1991 р. 01.04.2020 р. звільнений із членів КСП у зв`язку з реформуванням.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надав суду показання, що він працював у колгоспі ім. Димитрова в с. Українка з 1975 року до 2020 р. ОСОБА_3 прийшов працювати в колгосп після армії на початку 80-х років. Вони разом працювали у тракторній бригаді №3. Зокрема, останній працював на тракторі Т-74, екскаваторі, погрузчику. Коли колгосп реорганізували у КСП ім. Димитрова ОСОБА_3 разом із свідком працювали в 4-й тракторній бригаді. Згодом при наступній реорганізації в СТОВ «Жовтневе», вони разом продовжували працювати, зокрема, ОСОБА_3 отримав новий трактор Т-150. В наступному, коли було створено «Євромоноліт» - ОСОБА_3 вже не працював. Крім того, свідок показав, що ОСОБА_3 проживав з ним по сусідству, одружився з ОСОБА_9 , в них було четверо дітей. Зі слів ОСОБА_3 знає, що в нього викрали трудову книжку. У судовому засіданні також досліджено трудову книжку колгоспника ОСОБА_15 (мовою оригіналу), з якої вбачається рік вступу в члени колгоспу ім. Димитрова 16.12.1994, зокрема, до травня 1995 р. тракторист, з 05.05.195 до 25.05.1977 р. служба в армії, після якої зазначені відомості про роботу трактористом, у т.ч. з 1995 р. у КСП ім. Димитрова, до 17.04.2000 р. (звільнений із членів КСП у зв`язку з реформуванням згідно наказу №4 від 14.03.2000 р.). З 02.04.2000 р. до 31.01.2005 р. працював трактористом СТОВ «Жовтневе» Софіївського р-ну Дніпропетровської обл., а з 01.02.2005 по 15.11.2005 р. трактористом у ТОВ «Євромоноліт» Софіївського р-ну (а.с. 47-53).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надала суду показання, що вона приїхала жити в с.Українка Софіївського району в 1977 р., працювала у колгоспі ім. Димитрова. Приблизно у 1981 1982 р. до них в село приїхав ОСОБА_3 , згодом одружився із ОСОБА_17 , пішов в армію. Свідок стверджує, що ОСОБА_3 працював у тракторній бригаді колгоспу на Т-150, оскільки з 1981 р. працювала обліковцем у зазначеній тракторній бригаді. В 1986 р. тракторна бригада розпалась, трактористи, у тому числі ОСОБА_3 перейшли в тракторну бригаду №4, а вона лишилася працювати весовщиком у бригаді №3, а з 1992 року на фермі. Проте, оскільки вони всі працювали в одному колгоспі, то свідок бачила, що ОСОБА_3 весь час працював в колгоспі трактористом, лише в останні роки працював скотарем. За це він, як член колгоспу, отримав 7 га землі, які знаходяться неподалік від її ( ОСОБА_16 ) земельного паю (земельні паї видавалися членам колгоспу по 7 га). Вже коли внаслідок перетворення колгоспу було створено «Євромоноліт» - ОСОБА_3 вже не працював. Свідок наголосила, що в колгоспі іншої людини з прізвищем « ОСОБА_8 », окрім ОСОБА_18 не було, і взагалі по с. Українка була лише одна родина з таким прізвищем. У судовому засіданні також досліджено трудову книжку колгоспника ОСОБА_16 (мовою оригіналу), з якої вбачається рік вступу в члени колгоспу ім. Димитрова - 10.12.1977 р., зокрема, з 1982 по 1986 р. учетчик тракторної бригади; з 1987 р. до 01.04.2000 р. різноробочою; з 02.04.2000 р. до 05.04.2003 р. працювала учетчиком у СТОВ «Жовтневе» Софіївського р-ну Дніпропетровської обл.

Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДП №052172, виданого на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації від 07.11.2003 р. №368-р засвідчено право власності ОСОБА_3 , який проживає у с. Українка Софіївського району, на земельну ділянку площею 7,2067 га, розташовану у Жовтневій сільській раді Софіївського району Дніпропетровської області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 68).

Вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, заслухавши представника позивача, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами, можуть встановлюватися факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Суд звертає увагу на те, що заявником не ставиться питання щодо підтвердження трудового стажу, що здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Відповідно до вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому порядку. Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 р. у справі №198/623/18, постанова Верховного суду від 10.06.2020 р. у справі №347/576/18).

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у зазначеній справі №198/623/18 звернула увагу на те, що в судовому порядку встановлюються факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Розгляд фактів здійснюється в порядку ЦПК України. Розгляд справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав здійснюється в порядку окремого провадження за правилами, передбаченими ЦПК України (ст. 19 зазначеного Кодексу).

У справі, що розглядається документ про трудовий стаж особи, виданий архівною установою зберігся, а тому заявник звернулася до суду в порядку ЦПК України із вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - архівної довідки №С-248/01-19 від 18.03.2020 Комунального закладу «Софіївський районний трудовий архів» Софіївської районної ради про стаж роботи в колгоспі та КСП імені Димитрова за період з 1983року по 2000 рік ОСОБА_3 , по батькові якого внаслідок допущених помилок, не збігаються з по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про смерть.

Враховуючи вищезазначене, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, заслухавши представника позивача, суд приходить до висновку про достатність належних та допустимих доказів, що вказують на належність ОСОБА_3 архівної довідки № С-248/01-19 від 18.03.2020 року Комунального закладу «Софіївський районний трудовий архів» Софіївської районної ради про стаж роботи в колгоспі та КСП імені Димитрова за період з 1983 року по 2000 рік.

Встановлення даного факту необхідно заявнику, яка є законним представником ОСОБА_2 , оскільки має для неї юридичне значення, створюючи передумову для подальшого звернення до органу ПФУ, який законодавством наділений компетенцією приймати рішення про призначення пенсії по втраті годувальника.

За таких обставин суд вважає за можливе вимоги заявник задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 13, 81, 89, 259, 263-265, 293, п.6 ч.1 ст.315, 319 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 архівної довідки № С-248/01-19 від 18.03.2020 року Комунального закладу «Софіївський районний трудовий архів» Софіївської районної ради про стаж роботи в колгоспі та КСП імені Димитрова за період з 1983 року по 2000 рік.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина