Справа№ 311/2398/20
Провадження№ 2/311/861/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

за участю секретаря судового засідання Кари Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд, -

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2020 року до Василівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 до Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у якій позивач просить встановити їй додатковий строк шість місяців, достатній для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 4.2405 га, яка розташована на території Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері. Позивач вважала, що прийняла спадщину шляхом володіння спадком з часу смерті спадкодавця, адже ще за життя її мати передала їй всі оригінали документів. Крім того, позивач постійно надавала матері матеріальну допомогу, тривалий час доглядала за нею. Фактично проживала з матір`ю, але не була зареєстрована, здійснювала похорони, протягом шести місяців після смерті матері та й на сьогоднішній день вона продовжує користуватися вищевказаною земельною ділянкою. Вона вважала, що фактично володіла і володіє земельною ділянкою. Однак, позивач забажавши переоформити вищевказане спадкове майно, дізналася, що для оформлення спадщини їй необхідно свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її матері. При зверненні до приватного нотаріуса позивачу пояснили, що вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. В зв`язку з тим, що позивач не була обізнана про необхідність подавати вищевказану заяву особисто до нотаріальної контори протягом шести місяців, вважає, що строк на прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин. У зв`язку з чим, позивач ОСОБА_1 просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Василівського районного суду від 14 серпня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2020 року закрито підготовче судове засідання, та справа призначена до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Луценко С.М. не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти позовних вимог не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі за участю його представника адвоката Першина В.М. Позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Першин В.М. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. У заяві зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не визнає .

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд у відповідності до положень ст. 223 ЦПК України, розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, за відсутністю учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1276 ЦК України право на прийняття спадщини у випадку спадкової трансмісії здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 04 лютого 1950 року, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьком зазначений ОСОБА_7 , матір`ю ОСОБА_5 , про що зроблено відповідний актовий запис №7 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 07 вересня 1974 року Орлянським сільським ЗАЦС Василівського району Запорізької області, ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_8 , та змінила прізвище на « ОСОБА_9 », про що зроблено відповідний актовий запис №41 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 12 вересня 2020 року Виконкомом Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Орлянське Василівського району Запорізької області у віці 91 років, про що зроблено відповідний актовий запис №59.

З моменту смерті спадкодавця ОСОБА_5 почався перебіг шестимісячного строку для прийняття спадщини спадкоємцями передбачений ст.1270 ЦК України.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗП № 026401 виданого 23 лютого 2004 року Василівською районною державною адміністрацією, виданого на ім`я ОСОБА_5 , останній належить земельна діяльна площею 4.2405 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області (а.с.9).

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Василівського нотаріального округу Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кириченко В.В. вих.№224/01-16 від 04 вересня 2020 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_5 , станом на 04 вересня 2020 року спадкова справа не заводилася, з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с.30-31).

З досліджених матеріалів справи вбачається, що місце проживання ОСОБА_5 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 по 11 вересня 2013 року. Разом з нею на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаною адресою були зареєстровані та проживали наступні особи: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 донька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - зять, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 онук (а.с.11).

Отже, спадкоємцями першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 спадкоємцями за законом першої черги є донька ОСОБА_10 , яка була зареєстрована і

проживала разом зі спадкодавцем за однією адресою, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Орлянське Василівського району Запорізької області у віці 53 років, про що зроблено відповідний актовий запис №53 (а.с.42).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_10 , Василівською державною нотаріально конторою Запорізької області спадкові справи не заводилися, з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався.

Одночасно з цим, оскільки на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_10 , разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , і син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , вони є спадкоємцями за законом першої черги після її смерті, які прийняли спадщину, а тому є належними відповідачами по справі.

Аналізуючи доводи позову про поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд приймає до уваги, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, про що вказував у Верховний Суд України п.24 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Отже, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналіз вказаних норм свідчить проте, що для прийняття спадщини (за законом чи за заповітом) спадкоємець повинен подати заяву про прийняття спадщини, а закон не розрізняє такі заяви на: заяву про прийняття спадщини за законом або на заяву про прийняття спадщини за заповітом.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що вона не була обізнана про необхідність подавати заяву до нотаріальної контори протягом 6 місяців, та вважала, що прийняла спадщину шляхом володіння спадковим майном з часу смерті спадкодавця, адже за життя спадкодавець передав їй всі правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Крім того, у зв`язку із втратою близької людини вона пережила сильні страждання, душевний біль, тому не змогла своєчасно подати заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.3 ст.12, ст.ст.76, 77, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Проте, з дотриманням ч.3 ст.12, ст.ст.76, 77, 81 ЦПК України належних доказів наявності поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач не надала.

Обставини справи свідчать, та не заперечується позивачем, що позивач ОСОБА_1 була обізнана про смерть спадкодавця ОСОБА_5 і знала про відкриття спадщини, отже для прийняття спадщини як спадкоємець за законом мала можливість подати нотаріусу відповідну заяву, однак цього протягом шестимісячного строку не зробила.

У постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі 717/1796/16-ц зазначено, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Проте, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов`язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов`язана неможливість прибуття для прийняття спадщини тощо.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів того, що з об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для неї, вона не змогла вчинити дії щодо прийняття у встановлений законом строк спадщини, шляхом подання заяви до нотаріальної контори, оскільки як спадкоємець за законом першої черги, за відсутності будь-яких перешкод, повинна була завчасно, в межах шестимісячного строку, звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, проте у встановлений строк не вчинила таких дій, що свідчить про неприйняття нею спадщини відповідно до ч.1 ст.1271 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність поважних причин пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , відтак у суду відсутні підстави для визначення позивачу відповідного додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280- 282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова