П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 жовтня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів СОБОСЛОЯ Г.Г., МАЦУНИЧА М.В.

при секретарі ТЕРПАЙ С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 308/13604/14-ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» про заміну стягувача у справі зі стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» боргу солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 3 лютого 2020 року, повний текст якої складено 7 лютого 2020 року, головуючий суддя Фазикош О.В., -

встановив:

ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» 02.12.2019 звернулося до суду із зазначеною заявою мотивуючи таким.

09.07.2015 Ужгородським міськрайонним судом ухвалено рішення в справі № 308/13604/14-ц за позовом ПАТ «Банк Форум»» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення з останніх солідарно на користь банку боргу за кредитним договором від 03.10.2008 № 0577/08/26-Nv.

За договором від 26.03.2019 про відступлення прав вимоги, укладеним між ПАТ «Банк Форум» і ТОВ «Фінансова компанія «Веста»», ТОВ ФК «Веста» набуло право вимоги за кредитним договором від 03.10.2008 № 0577/08/26-Nv. 06.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста»» було перейменоване на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»».

Відповідно до ст. 512 ч. 1, ст. 514 ЦК України, новий кредитор набуває прав і обов`язків первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент відступлення відповідних прав, якщо інше не передбачено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні на підставі відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва і можлива на будь-якій стадії процесу. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження.

У разі вибуття однієї зі сторін у виконавчому провадженні суд за заявою сторони або заінтересованої особи замінює таку сторону правонаступником (ст. 15 ч. 5 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ч. 1 ЦПК України).

Посилаючись на ці обставини, на те, що судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим і підлягає виконанню, заявник просив замінити вибулого стягувача - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» (, 04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, 8 «а», офіс 111) у справі № 308/13604/14-ц за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0577/08/26-Nv.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 03.02.2020 у задоволенні заяви відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що заявник поставив питання про заміну сторони в справі, а не у виконавчому провадженні чи у виконавчому листі, як це передбачено законом, крім того, доказів відкриття виконавчого провадження в справі немає. Відтак, вирішення питання про процесуальне правонаступництво в цивільній справі, провадження в якій завершене, недопустиме, як не може мати місця і заміна стягувача за відсутності відповідного виконавчого провадження, а про заміну стягувача у виконавчому листі питання не ставилося.

Заявник ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» оскаржив ухвалу суду першої інстанції як постановлену з порушенням вимог закону. У скарзі посилається на обставини, якими мотивувалася заява про заміну стягувача у справі. Окрім цього, в скарзі вказується на неврахування судом першої інстанції правової позиції, висловленої Верховним Судом у справах № 6-1355/10 і № 266/690/15-ц, відповідно до яких заміна кредитора в зобов`язанні можлива на будь-якій стадії процесу, в тому числі, поза межами виконавчого провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника адвоката Мартиняка В.В., який апеляцію підтримав, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України у відсутність інших учасників процесу, обговоривши доводи апеляції, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 09.07.2015 у справі № 308/13604/14-ц, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 20.08.2018, було задоволено частково позов ПАТ «Банк Форум»» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про солідарне стягнення боргу, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку борг за кредитним договором від 03.10.2008 № 0577/08/26-Nv у розмірі 86833,20 грн, в іншій частині позовних вимог відмовлено, стягнуто з ОСОБА_1 868,33 грн судового збору в дохід держави, (а.с. 204-209 т. 1, а.с. 135-139 т. 2).

За таких обставин, ПАТ «Банк Форум» отримало виконавчий лист 16.10.2018, про що свідчить власноручний запис представника банку на заяві про видачу виконавчого листа від 09.10.2018 (а.с. 144 т. 2).

На підставі договору від 26.03.2019 № 0002/19/5 про відступлення прав вимоги, укладеного ПАТ «Банк Форум» із ТОВ «Фінансова компанія «Веста»» за результатом відкритих торгів (аукціону), оформленого протоколом від 21.02.2019 № UA-EA-2019-01-31-000076-b, право вимоги за кредитним договором від 03.10.2008 № 0577/08/26-Nv набуло ТОВ «Фінансова компанія «Веста»» (а.с. 156-162, 165-167 т. 2).

Отже, в силу положень ст. 202, ст. 512 ч. 1 п. 1, ст. 514, ст. 517 ч. 1 ЦК України та умов договору відбулася заміна кредитора в зобов`язанні з ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «Фінансова компанія «Веста»». Правомірність правочину презюмується, договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 204, 629 ЦК України). Тож відповідне правонаступництво відбулося встановленим порядком.

Протоколом від 06.08.2019 № 06/08-2019 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста»» змінено найменування юридичної особи на «Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» (а.с. 168-171 т. 2).

Конституцією України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (ст. 129-1). Аналогічні положення щодо обов`язковості виконання на всій території України судового рішення, що набрало законної сили, встановлені й частиною 1 статті 14 ЦПК України, а частина 2 цієї статті містить правило, відповідно до якого невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (у редакції на час ухвалення судом рішення про стягнення боргу), що відповідає положенням ст. 18 редакції цього Кодексу, чинної з 15.12.2017.

Рішення суду, що набрало законної сили, за заявою особи, на користь якої воно ухвалено, звертається до виконання (ст. 368 і ст. 431 ЦПК України відповідних редакцій ЦПК України). Реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, що підтверджується і висловленою Європейським судом з прав людини правовою позицією у «пілотному» рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15.10.2009 (заява № 40450/04) і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією, Законами України та іншими нормативно-правовими актами (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження (Закон № 1404-VIII)). Дії, що вчиняються під час виконавчого провадження, є за своєю правовою природою процесуальними, що окрім змісту відповідного законодавства підтверджується й правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у ряді справ (постанова від 23.04.2014 у справі № 6-26цс14, постанова від 19.08.2014 у справі № 3-56гс14, постанова від 30.03.2016 у справі № 6-2411цс15 та ін.) та практикою Верховного Суду.

За приписами ст. 442 ч.ч. 1, 2 ЦПК України, ст. 15 ч. 5 Закону № 1404-VIII, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ці правила застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ст. 442 ч. 5 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 у справі № 370/2464/17 та в ряді інших постанов висловив правові позиції, відповідно до яких, зокрема:

заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу;

за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником;

виходячи із цих норм, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення?права вимоги) на?стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора;

така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі, зокрема, відступлення права вимоги;

у зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини?5 статті 15 Закону № 1404-VIII, статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження;

виходячи зі змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону № 1404-VIII, з урахуванням положень ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав, зокрема, відступлення вимоги (цесія), до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача;

підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах;

норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин;

таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу; без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом № 1404-VIII;

звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та??ст. 15 Закону № 1404-VIII.

У справі № 370/2464/17 Верховний Суд у ситуації, коли ставилося питання про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності такого провадження, а конкретною вимогою заявника була заміна стягувача правонаступником у цивільній справі, провадження в якій було завершене, скасував судові рішення, якими було відмовлено в задоволенні заяви, задовольнив заяву та постановив «замінити стягувача (відповідний банк) його правонаступником (відповідним товариством)».

Аналогічна по суті правова позиція була раніше відображена і в постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 6-1355/10. Посилання апелянта на позицію, висловлену Верховним Судом 24.10.2019 у справі № 266/690/15-ц, не може братися до уваги, оскільки відповідно до ст. 263 ч. 4 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, тоді як у справі № 266/690/15-ц ухвалою від 24.10.2019 було відмовлено у відкритті касаційного провадження, хоча в цій ухвалі й наводилися мотиви, які відповідають наведеній вище правовій позиції.

Відтак слід констатувати, що ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» як кредитор у відносинах, що виникли з кредитного договору від 03.10.2008 № 0577/08/26-Nv та з рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09.07.2015 у справі № 308/13604/14-ц, боржником у яких є ОСОБА_1 , управі було ставити питання про заміну ним попереднього стягувача, а суд першої інстанції з урахуванням правових позицій, сформульованих Верховним Судом, мав підстави для задоволення заяви, проте, вищенаведеного не врахував.

Виходячи з наведеного, на підставі ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4, ч. 2 ЦПК України апеляцію слід задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати, заяву задовольнити, замінити стягувача боргу за кредитним договором від 03.10.2008 № 0577/08/26-Nv ПАТ «Банк Форум» на правонаступника ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста».

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4, ч. 2, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» задовольнити, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 3 лютого 2020 року скасувати, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» задовольнити, замінити стягувача боргу за кредитним договором від 03.10.2008 № 0577/08/26-Nv Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», , 02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7, на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»», , 04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 8 А, офіс 111.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 23 жовтня 2020 року.

Судді