КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 22-ц/824/1005/2020 Доповідач Заришняк Г.М
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 березня 2019 року у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу Житловий кооператив «Енергія» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В :

В червні 2019 року ОК ЖК «Енергія» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування позову Кооператив вказував, що згідно зі Статутом Житловий кооператив «Енергія» є обслуговуючим кооперативом, що здійснює обслуговування будинку АДРЕСА_1 .

Позивач здійснює обслуговування будинку, а також є уповноваженою особою на отримання грошових коштів на оплату житлово-комунальних послуг та перераховування їх організаціям, які ці послуги надають, за відсутності прямих договорів між власниками (наймачами) квартир та виробниками послуг.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 . Проте відповідачка, користуючись житлово - комунальними послугами, не сплачує їх вартість в повному обсязі, у зв`язку з чим має заборгованість за період з 01.11.2014 р. по 30.04.2018 року.

Посилаючись на викладене, Кооператив просив задовольнити позов та стягнути з відповідачки заборгованість за житлово - комунальні послуги з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат в розмірі 39 060,52 грн., заборгованість за холодне водопостачання та водовідведення з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат в розмірі 4 634,35 грн., заборгованість за гаряче водопостачання та водовідведення з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат в сумі 12 832, 81 грн., а також відшкодувати моральну шкоду в розмірі 3 580,76 грн.

Ухвалою суду від 04.03.2018 р. позов в частині заявлених позовних вимог щодо стягнення на користь Обслуговуючого кооперативу Житловий кооператив «Енергія» з відповідачки заборгованість за гаряче водопостачання та водовідведення з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат в розмірі 12832,81 грн. залишено без розгляду.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 04 березня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Обслуговуючого Кооперативу "Житловий Кооператив "Енергія" заборгованість за житлово - комунальні послуги в розмірі 43 694,87 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Обслуговуючого Кооперативу "Житловий Кооператив "Енергія" судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову Обслуговуючого кооперативу Житловий кооператив «Енергія».

Відповідачем подано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначається, що апеляційна скарга носить формальний характер, не містить доказів та посилань, які б впливали б на правильність постановленого судом першої інстанції судового рішення.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її представник підтримали апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представники позивача проти апеляційної скарги заперечували, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно зі статутом Обслуговуючий кооператив «Житловий кооператив «Енергія» є обслуговуючим кооперативом, що здійснює обслуговування будинку за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює його утримання, обслуговування та експлуатацію на підставі відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг, позивач уповноважений отримувати грошові кошти на оплату житлово-комунальних послуг та відповідно перераховувати їх організаціям, які ці послуги надають, за відсутності прямих договорів між власниками (наймачами) квартир та виробниками послуг.

Відповідачка ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 ) (а.с.15), зареєстрована за адресою даної квартири та є споживачем житлово-комунальних послуг.

Відповідно до вимог ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

На підставі ст. 179 ЖК України користування будниками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

На підставі п. 14 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, плата за використовування теплової та електричної енергії, газу та водопостачання і каналізації та інших послуг власниками квартир, наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст.19 вказаного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статтями 20, 21 Закону визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний, зокрема, забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачці як власнику житлового приміщення. Із наданих позивачем доказів видно, що відповідачка не надає позивачу інформації про показання встановлених в квартирі лічильників, оплату холодного водопостачання та водовідведення у спірний період не здійснює, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності з вимогамист. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Як пояснила відповідачка, що вона уклала договір з ПрАТ «Київводоканал» з липня 2017 року про надання послуг з холодного водопостачання та водовідведення.

Як видно зі справи, з вересня 2017 р. споживачі оплачують надані послуги безпосередньо постачальникам, обминаючи ОК ЖК «Енергія».

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що відповідачка має заборгованість за житлово - комунальні послуги за період з 01.11.2014 р. по 30.04.2018 р. в розмірі 39 060,52 грн., яка складається з: 22957,83 грн. - основного боргу; 14829,80 грн. - інфляційних нарахувань; 1272,89 грн. - 3% річних, а також заборгованість за холодне водопостачання та водовідведення за період з 01.09.2014 р. по 01.06.2017 р. в розмірі 4634,35 грн., яка складається з: 3318,64 грн. - основного боргу; 1211,71 грн. - інфляційних нарахувань; 104,01 грн. - 3% річних. (а.с. 12-18). Отже, заборгованість із надання послуг з холодного водопостачання та водовідведення нарахована позивачем за період по 01.06.2017 р., тобто до укладення відповідачкою відповідного договору з ПрАТ`Київводоканал».

Відповідачкою не надано суду належних та переконливих доказів неотримання чи несвоєчасного (або не в повному обсязі) отримання житлово-комунальних послуг в спірний період, або оплату наданих їй послуг. Не доведено позивачкою й того, що в цей період їй надавалися такі послуги іншою особою, окрім позивача.

Посилання відповідачки на те, що в грудні 2019 р. нею сплачена ПрАТ`Київводоканал» вся заборгованість з холодного водопостачання та водовідведення в сумі 2417грн. 34 коп., не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості з холодного водопостачання та водовідведення, оскільки заявлена заборгованість виникла за послуги, отримані ОСОБА_2 до укладення нею відповідного договору з ПрАТ`Київводоканал».

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й прийшов до правильного висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь ОК ЖК «Енергія» заборгованість за житлово - комунальні послуги в розмірі 43694,87 грн. (39060,52 грн. + 4634,35 грн. = 43694,87 грн.), обгрунтовано задовольнивши позовні вимоги в цій частині.

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем не встановлено тарифу на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, не розраховано перелік та обсяг цих послуг, не заслуговують на увагу й спростовуються протоколами засідання правління позивача №17/11/16 від 17.11.2016 р., № 05/10/17 від 05.10.2017 р., №10/05/19 від 10.05.2019 р. щодо кошторису та тарифу та доданими до них розрахунками щодо обсягу та вартості послуг (а.с.19-24), які в подальшому були затверджені загальними зборами членів Кооперативу; інформаційним листом Департаменту економіки та інвестицій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.61-62).

Доводи апеляційної скарги про те, що механізм нарахування позивачем тарифу не відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 р. №869, є безпідставними, оскільки рішення загальних зборівчленів Обслуговуючого кооперативу « Житловий кооператив «Енергія» , якими затверджені тарифи,є чинними.

Не відповідають обставинам справи й посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачка не є членом Кооперативу, а тому не має сплачувати суми внесків, оскільки зі справи вбачається, що ОСОБА_2 має заборгованість за фактично отримані нею житлово-комунальні послуги, а не за несплачені суми внесків.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , діючої в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04 березня 2019 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 11 лютого 2020 року.

Головуючий:

Судді: