03.11.2020 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/825/20
Провадження № 2/533/247/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ Агрофірма «Добробут», Комунальне підприємство «Реєстраційна служба» Оржицької районної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Селянське (фермерське) господарство «Агросфера» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди землі

В С Т А Н О В И В :

11 вересня 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів ТОВ Агрофірма «Добробут», КП «Реєстраційна служба» Оржицької районної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: СФГ «Агросфера», в якій просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 615 від 20.12.2016, укладений між ОСОБА_2 (її матір`ю) та ТОВ Агрофірма «Добробут», та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33313935 від 02.01.2017, номер запису про інше речове право 18568419 з тих підстав, що даний договір був зареєстрований під час дії іншого договору оренди земельної ділянки, раніше укладеного та належним чином зареєстрованого, тобто позивач вважає, що державний реєстратор повторно зареєстрував аналогічне право на ту саму земельну ділянку, не перевіривши належним чином інформацію про інші зареєстровані речові права на земельну ділянку.

Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 19 жовтня 2020 року.

19 жовтня 2020 року представник позивача та представник відповідача ТОВ Агрофірма «Добробут» через канцелярію суду направили заяви про відкладення розгляду підготовчого судового засідання для надання часу для підготовки мирової угоди.

Розгляд справи у підготовчому судовому засіданні був відкладений на 03.11.2020.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Представник позивача адвокат Марченко В.В. належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду направив заяву про розгляд вказаної справи без його участі, позовні вимоги позивача підтримав, та прохав їх задовольнити.

Відповідач ТОВ Агрофірма «Добробут», належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, через канцелярію суду направив заяву про розгляд вказаної справи без участі представника. Надав до суду письмові пояснення, у яких повідомив, що при укладенні спірного договору оренди не здійснював перевірки чи орендується зазначена земельна ділянка іншим орендарем, так як це не входить до обов`язку орендаря при укладенні договору оренди. Також представником відповідача подано заяву про визнання позову і відсутність заперечень щодо ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог.

Третя особа СФГ «Агросфера» належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не забезпечила, через канцелярію суду направила заяву про розгляд вказаної справи без участі представника. СФГ «Агросфера» надало до суду письмові пояснення, згідно яких вважає пред`явлений позов обґрунтованим та не заперечує проти його задоволення. Вважає, що внаслідок укладення оскарженого договору ТОВ Агрофірма «Добробут» отримало право оренди земельною ділянкою, чим порушило аналогічне право оренди СФГ «Агросфера» на ту саму земельну ділянку.

Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Реєстраційна служба» Оржицької районної ради закрито у зв`язку із частковою відмовою позивача від позову та прийняття відмови судом.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце його засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 3 статті 200 ЦПК передбачено право суду ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки у письмові заяві відповідач позов визнав, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову з таких підстав.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Позивачка заявила вимогу про визнання недійним договору оренди земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки через те, що відбулося порушення її права відповідачем ТОВ Агрофірма «Добробут» на успадковану позивачкою земельну ділянку, за якою державний реєстратор зареєстрував аналогічне право на ту саму земельну ділянку.

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати позивача ОСОБА_1 , була власницею земельної ділянки площею 2,65 га, кадастровий номер: :00:001:0371, розташованої на території Мануйлівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 044245, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 03 від 14 листопада 2008 року (а.с. 10).

28 грудня 2009 року ОСОБА_2 уклала з Селянським (фермерським) господарством «Агросфера» договір оренди землі № 49 та фактично передала належну їй земельну ділянку у користування орендаря строком на 15 (п`ятнадцять) років (а.с. 11-12).

10 липня 2012 року даний договір оренди землі було зареєстровано у Відділі Держкомзему у Козельщинському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.07.2012 за № 00998 (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 03 червня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою та спадкоємицею майна померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії НОЕ № 382181, виданим 10 січня 2020 року та зареєстрованим в реєстрі за № 2-9, (а.с. 21).

ОСОБА_1 належним чином прийняла після матері спадщину та оформила своє право на спадкову земельну ділянку площею 2,65 га, розташовану на території Мануйлівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджує витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 22).

18 лютого 2020 року між позивачем ОСОБА_1 та С(Ф)Г «Агросфера» було укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди землі № 49 від 28 грудня 2009 року на предмет внесення до договору погоджених ними змін (а.с. 23).

28 липня 2020 року ОСОБА_1 подала дану додаткову угоду державному реєстратору для належної реєстрації іншого речового права права оренди землі. Проте їй було відмовлено у здійснені такої реєстрації та надано відповідне рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв`язку з тим, що право оренди на земельну ділянку вже було зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут» (дата реєстрації іншого речового права: 21 грудня 2016 року, номер запису про інше речове право: 18568419) (а.с. 24).

29 липня 2020 року позивач направила на адресу відповідача - ТОВ Агрофірма «Добробут» заяву про реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки, якою прохала відповідача вчинити з його сторони всі необхідні дії для державної реєстрації припинення права оренди товариства на земельну ділянку площею 2, 6524 га, кадастровий номер: :00:001:0371, розташовану на території Мануйлівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить їй, проте, жодної відповіді на свою заяву вона не отримала.

Відповідач та третя особа цих обставин не оспорювали.

У відповідності до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 6 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Оскільки відповідач у заяві від 03.11.2020 позовні вимоги визнав, повідомив, що йому відомі наслідки визнання позову, обставини для неприйняття визнання відповідачем позову судом не встановлені, це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та позовні вимоги задовольнити з огляду на таке.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 Цивільного кодексу України)

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Передання в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності, зокрема, громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (частина четверта статті 124 ЗК України).

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 125 ЗК України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом (статті 20 Закону України «Про оренду землі»).

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час підписання ОСОБА_2 та СФГ «Агросфера» договору оренди землі та його реєстрації).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1-2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною (пункт «в» частини третьої статті 152 ЗК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав).

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно з ч. 2-3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (частина четверта статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній станом на дату укладення спірного договору).

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній станом на дату укладення спірного договору) передбачено, що державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

У відповідності до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у чинній редакції) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, суд приходить до висновку, що договір оренди земельної ділянки від 20.12.2016 № 615, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ Агрофірма «Добробут» є недійсним, оскільки був укладений під час дії належним чином укладеного та зареєстрованого договору оренди цієї ж земельної ділянки з іншою особою. Оскільки суд визнає недійсним договір оренди земельної ділянки, то відповідно підлягає задоволенню й позовна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте на підставі такого договору.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 1 681 гривень 60 копійок, про що свідчить квитанція про сплату судового збору.

З врахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення судових витрат, а саме 50 відсотків судового збору, з відповідача на користь позивача у сумі 840,80 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2, 10-11, 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 18, 20, 24, 27, 124-125, 152, ЗУ «Про оренду землі», ст. 210, 317, 319, 321, 391, 638, 792 ЦК України, ст. 12-13, 141-142, 189-200, 206, 223, 247, 258-259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до ТОВ Агрофірма «Добробут» (місцезнаходження: вулиця Остроградського, буд. 8, селище Козельщина, Козельщинський район, Полтавська область, 39100; ідентифікаційний код: 32682703), третя особа: Селянське (фермерське) господарство «Агросфера» (місцезнаходження: село Верхня Мануйлівка, Козельщинський район, Полтавська область, 39120; ідентифікаційний код: 32012787) про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди землі - задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 615 від 20 грудня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ Агрофірма «Добробут» на предмет оренди земельної ділянки площею 2,6524 га, кадастровий номер: :00:001:0371, розташованої на території Мануйлівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 33313935 від 02.01.2017, номер запису про інше речове право: 18568419, підстава для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер 615 виданий 20.12.2016, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут», вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут» (місцезнаходження: вулиця Остроградського, буд. 8, селище Козельщина, Козельщинський район, Полтавська область, 39100; ідентифікаційний код: 32682703) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 840 гривень 80 коп.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позовної заяви на підставі квитанції № 09-8172069/С від 09 вересня 2020 року, що становить 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 03 листопада 2020 року.

Суддя В.П. Козир