Провадження № 2/537/883/2020
Справа № 537/3100/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2020 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Яворській А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини отриманого сукупного доходу, до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку; судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона та відповідач ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який на час звернення до суду із даним позовом перебуває на стадії розірвання. Від даного шлюбу сторони мають дітей доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вказує, що відповідач за час шлюбу майже не докладає зусиль щодо належного утримання власних доньок і тому їй доводиться самостійно, власними зусиллями, матеріально їх забезпечувати, доглядати та виховувати двох дітей, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання спільних з відповідачем дітей. Також позивач ОСОБА_1 вказує, що вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням належно та матеріально підтримувати дітей, однак, не зважаючи на свої обіцянки, останній свої зобов`язання з утримання дітей майже не виконує, хоча офіційно працевлаштований та отримує дохід. За викладених обставин позивач ОСОБА_1 і вимушена звернутись до суду із позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без її учасників на підставі письмових матеріалів справи.

Суд, приймаючи до уваги думку позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , вивчивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що сторони, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від шлюбу мають спільних дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16 січня 2009 року Автозаводським відділом РАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області, та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 27 грудня 2010 року Автозаводським відділом ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України, ОСОБА_2 за власною ініціативою аліменти не виплачує.

Угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено принцип рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини.

Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей.

Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України, стягнення аліментів може проводитися у визначеній судом частці від заробітку батька (матері) дитини.

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також суд приймає до уваги положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 24 квітня 2001 року, відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За таких обставин, виходячи з інтересів малолітніх дітей, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, а також враховуючи зазначені вище норми чинного законодавства, та положення частини 2 статті 183 Сімейного кодексу України, відповідно до якої якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повинен бути встановлений в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), у зв`язку із чим суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 вересня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : Д.О. Зоріна