Справа № 453/1070/20
№ провадження 2/453/409/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Брони А.Л.,
секретаря судового засідання Бендеш А.І.,
без учасників справи,
розглянувши у залі суду у місті Сколе Львівської області за порядком спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-
08.09.2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Сколівського районного суду Львівської області від 26 січня 2016 року на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі з 600 грн. на 1 200 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою судді від 28.09.2020 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі.
Розгляд справи відбувся 29.10.2020 року без учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що від шлюбу з відповідачем, який рішенням суду 14 листопада 2013 року було розірвано, мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею.
Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 26.01.2016 року з відповідача вирішено стягувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. на дитину щомісячно, починаючи з 14.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

02.02.2016 року Сколівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист №453/1587/15-ц, який знаходиться на примусовому виконанні в Сколівському районному відділі ДВС ЗМУМЮ.

Зазначає, що аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання нашої дитини, що ставить її у скрутне становище.

На даний час її з відповідачем дочка навчається у 8-му класі ОНЗ «Сколівська академічна гімназія», а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів для різностороннього розвитку. Відповідач залишив її з дочкою без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі в її утриманні та вихованні.

Вказує, що відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги не дає та з неофіційних джерел відомо, що такий отримує дохід, оскільки займається підробітками. Самостійно власними коштами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дитину, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї за законом та необхідні для належного утримання дитини.

Також позивачка в своїй заяві зазначає, що її матеріальне становище різко погіршилось, оскільки 31.08.2020 року, згідно з наказом ПАТ «Львівенергоавтотранс» №400-к від 25.08.2020 року з нею було припинено трудовий договір у зв`язку з реорганізацією підприємства. Швидко знайти нову роботу є проблематично, окрім цього вказує, що є інвалідом з дитинства 3-ої групи. На даний час не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини, а тому змушена звернутися в суд із даним позовом.

Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

У ході судового розгляду встановлено, що 14.11.2013 року рішенням Сколівського районного суду Львівської області розірвано шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований 25 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №448.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до актового запису №45.

Як вбачається з копії рішення Сколівського районного суду Львівської області від 26.01.2016 року, вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Опорець, Сколівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 14 грудня 2015 року і до досягнення нею повноліття.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною комісією, серії 10 ААВ, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3-ої групи загального захворювання.

Як вбачається з наказу ПАТ «Львівобленерго» від 25.08.2020 року, ОСОБА_1 звільнена з роботи з 31.08.2020 року у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією підприємства, скорочення чисельності або штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням, як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відтак, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

За таких обставин, враховуючи зміни сімейного стану у позивачки, погіршення її матеріального стану, поведінку відповідача, який не подав відзив на позовну заяву, тим самим не спростувавши позов, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 200 (одна тисяча двістя) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають до задоволення.

Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 840 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.12, 81, 89, 141, 206, 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354, ЦПК України, ст. 180-184, 191, 192 СК України, суд-

УХВАЛИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, присуджених рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 26.01.2016 року та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Опорець Сколівського району, Львівської області, РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з врахуванням індексу інфляції, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку із зміною розміру аліментів припинити стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Сколівського районного суду Львівської області від 26.01.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Опорець, Сколівського району, Львівської області, РНОКПП НОМЕР_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається безпосередньо до Сколівського районного суду Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін у справі:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Опорець, Сколівського району, Львівської області, РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя