Справа № 191/3902/20
Провадження № 2/191/1374/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Костеленко Я.Ю.

за участю секретаря Куцевол Ю.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельні ділянки,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 січня 2020 року батько позивача ОСОБА_2 подарував йому житловий будинок з надвірними побудовами і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В теперішній час, а саме в квітні 2020 року, позивач вирішив приватизувати земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться під належним йому житловим будинком, площею 0,25 га, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (огород) площею 0,1136 га, яка також знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі рішення сорок четвертої сесії сьомого скликання Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 726-44/УІІ від 22.04.2020 року позивачем була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки загальною площею 0,3636 га, з неї 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,1136 га - для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням п`ятдесят першої сесії сьомого скликання Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 815-51/УІІ від 20.10.2020 року позивачу були передані у приватну власність присадибна земельна ділянка загальною площею 0, 3636 га, з неї:

-з кадастровим номером :04:001:0043 площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 ;

-з кадастровим номером :04:001:0042 площею 0,1136 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Цим же рішенням позивача зобов`язано здійснити державну реєстрацію права власності земельних ділянок у Державному реєстрі речових прав.

Під час звернення до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно з метою реєстрації права власності на земельні ділянки позивачу було відмовлено в їх реєстрації в зв`язку з тим, що згідно відомостей Державного земельного кадастру встановлені суперечності, а саме право власності на вищевказані земельні ділянки в Державному земельному кадастрі зареєстровані за ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 є дідом позивача і раніше був власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину у вигляді вищевказаного житлового будинку прийняв батько позивача- ОСОБА_2 , який в подальшому подарував позивачу житловий будинок.

Дід позивача ОСОБА_3 під час життя почав приватизацію спірних земельних ділянок, що підтверджується рішенням 26 сесії 5 скликання Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 21.10.2009 року, але державні акти на право власності на землю по якимсь причинам не отримав і таким чином в Державному земельному кадастрі право власності на вказані земельні ділянки за ним зареєстровані, а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровані по вищевказаній причині.

Про реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки в Державному земельному кадастрі за ОСОБА_3 не було відомо ні батькові позивача під час оформлення спадщини на житловий будинок, ні позивачу під час укладення договору дарування житлового будинку.

У зв`язку з вищенаведеним просить визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на земельні ділянки: площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :04:001:0043 та площею 0,1136 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0042, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

До початку підготовчого судового засідання представник позивача ОСОБА_4 надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити.

До початку підготовчого судового засідання голова Роздорської селищної ради Забудько С.О. надіслав заяву про розгляд справи у відсутності представника селищної ради. Позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне

У відповідності до вимог ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

З`ясувавши позицію сторін та оглянувши докази в межах заявлених вимог суд вважає, що в наявності вбачаються законні підстави для задоволення позову, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У цій справі суд приходить до висновку про те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 належить житловий будинок з надвірними побудовами і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування житлового будинку від 08.01.2020 року, зареєстрованому в реєстрі за № 2-01, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 195645322 від 08.01.2020 року.

Рішенням сорок четвертої сесії сьомого скликання Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 726-44/УІІ від 22.04.2020 року ОСОБА_1 був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо

встановлення (відновлення) меж земельної ділянки загальною площею 0,3636 га, з неї 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,1136 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням п`ятдесят першої сесії сьомого скликання Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 815-51/УІІ від 20.10.2020 року ОСОБА_1 передано у приватну власність присадибну земельну ділянку загальною площею 0, 3636 га, з неї:

-з кадастровим номером :04:001:0043 площею 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 ;

-з кадастровим номером :04:001:0042 площею 0,1136 га - для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням п`ятдесят першої сесії сьомого скликання Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 815-51/УІІ від 20.10.2020 року ОСОБА_1 зобов`язано здійснити державну реєстрацію права власності земельних ділянок у Державному реєстрі речових прав.

Листом начальника відділу державної реєстрації виконавчого комітету Раївської сільської ради Єрьоміної С. від 16.12.2020 року № 77/12 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено в реєстрації права власності земельних ділянок у Державному реєстрі речових прав в зв`язку з тим, що згідно відомостей Державного земельного кадастру встановлені суперечності, а саме право власності на вищевказані земельні ділянки в Державному земельному кадастрі зареєстровані за ОСОБА_3 .

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 є дідом позивача ОСОБА_1 та раніше був власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину у вигляді вищевказаного житлового будинку прийняв ОСОБА_2 -батько позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.09.2019 року.

ОСОБА_3 під час життя почав приватизацію спірних земельних ділянок, що підтверджується рішенням 26 сесії 5 скликання Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 21.10.2009 року, але державні акти на право власності на землю не отримав і таким чином в Державному земельному кадастрі право власності на вказані земельні ділянки за ним зареєстровані, а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровані.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити по визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно зі ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, права користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до п. 18 постанови N 7 Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" після 31 грудня 2001 року (і до 01 січня 2004 року) при набутті особою у власність будинку, будівлі, споруди право власності на земельну ділянку або її частину, на якій розміщені будівлі або яка необхідна для їх обслуговування могло переходити до набувача відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно - правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. Згідно з цими ж роз`ясненнями до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 року, згідно зі статтею 377 ЦК України, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК України, Законом України від 27 квітня 2007 року N 991-У - і згідно зі статтею 120 ЗК України, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування.

Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Таким чином, ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований.

Відповідно до ст. 27 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна.

Враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , набувши право власності на житловий будинок на підставі договору дарування, набув також і право власності на земельні ділянки: площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :04:001:0043 та площею 0,1136 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0042, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні та підтвердженими документально, та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки: площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :04:001:0043 та площею 0,1136 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0042, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. Ю. Костеленко