Справа № 654/2494/16-к
Провадження №2/654/60/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Данилевського М.А.,

секретаря Каменської К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Гола Пристань Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Голопристанського районного суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 9 240,00 грн., а також 5000грн. моральної шкоди.

29.10.2018 представник позивача ОСОБА_4 уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суму у розмірі 47 069,12грн., яка складається з наступного:

- за матеріальну шкоду 9 240,00грн.;

- за моральну шкоду 5 000,00грн.;

- 3% річних від простроченої суми 1 069,76 грн.;

- інфляційне збільшення суми боргу 3 759,36.;

- витрати на професійну правничу допомогу 28 000,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Голопристанським районним судом Херсонської області здійснюється кримінальне провадження №001205 за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Цим злочином позивачу було спричинено моральні та фізичні страждання, що виразилось у сильних душевних переживаннях, страхах, фізичному болю. В результаті протиправного заволодіння своїм майном, умисно, таємно для оточуючих, шляхом вільного доступу, крадіжки металевих воріт довжиною 2 м 80см, шириною 2 м 90 см, вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4374 від 15.07.2016 складає 7000 грн. та металевих труб діаметром 100 мм довжиною 28 метрів, вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4374 від 15.07.2016 складає 80 грн. за 1 метр на суму 2240 грн., що належить ОСОБА_1 , після чого розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 9240 грн. Крім того витрати на адвоката, згідно договору про надання правової допомоги - 7000,00 грн. Крім того, злочином було завдано моральних страждань, які позивач оцінює в 5000,00 грн.

Представник позивача Лебєдєва Т.О. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними в матеріалах справи документами.

Представник відповідачів ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами.

Також надав суду заперечення в якому зазначив, що 26.09.2016 його довірителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки та звільнено з випробуванням тривалістю один рік шість місяців. вважає, що цивільний позов ОСОБА_1 про відшкодування з 9240 гривень матеріальної та 5000 гривень моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки викрадене майно позивачу повернуте повністю, а доказів спричинення йому моральної шкоди та її розміру цивільним позивачем суду не надано - позовну заяву необхідно залишити без задоволення.

Також представник зазначив, що витрати позивача на правову допомогу не можуть бути задоволені. Згідно вироку Голопристанського району будь-яких витрат матеріальної шкоди судом не встановлено, речі повернуті в натурі. Доказів спричинення моральної шкоди та судових витрат та їх розміру цивільним позивачем суду не надано - позовну заяву необхідно залишити без задоволення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України.

Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2016 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст.75 КК України звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в один рік шість місяців, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в один рік шість місяців, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. .

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_1 визнаний потерпілим.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене за ч.2 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якою є вчинення попередньою змовою групою осіб.

В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_1 про відшкодування з обвинуваченими 9240грн. матеріальної та 5000 грн. моральної шкоди відмовлено, оскільки викрадене майно потерпілому повернуте повністю, а доказів спричинення йому моральної шкоди та її розміру цивільним позивачем суду не надано. У зв`язку з відмовою у задоволенні цивільного позову витрати на правову допомогу адвоката покладаються на потерпілого, з урахуванням також того, що суду не надано доказів понесення таких витрат (а.с.44-46).

Постановою Верховного Суду від 03.07.2018 касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Лебєдєвої Т.О. задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 22.12.2016 та в порядку ст.433 КПК України вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2016 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частині розв`язання цивільного позову потерпілого ОСОБА_1 скасовано, призначено новий розгляд провадження в цій частині у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства (а.с. 52-54).

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Наведені положення цивільного законодавства повністю узгоджується з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6, згідно з яким передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

З матеріалів справи вбачається, що винними діями відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 завдано шкоду ОСОБА_1 всього на суму 9 240,00 грн., але викрадене майно потерпілому повернуте повністю (а.с. 46).

Отже, задоволенню матеріальної шкоди в сумі 9 240,00грн.; 3% річних від простроченої суми 1 069,76 грн.; інфляційне збільшення суми боргу 3 759,36.; задоволенню не підлягають, оскільки позивачу ще під час розгляду кримінального провадження викрадене майно повернуто.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про спричинення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч.ч. 1-3, ч. 5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд визнає аргументованими доводи позивача щодо спричинення йому немайнової шкоди внаслідок душевних страждань у зв`язку із протиправними діями відповідачів, що спричинило зміну звичайного способу життя ОСОБА_1 . Разом з тим, позивачем у повній мірі не доведено підтвердження заподіяння йому моральних страждань, що виражалося в душевних хвилюваннях та стражданнях, пов`язаних з матеріальними втратами, викликаних діями відповідачів, саме у заявленому розмірі відшкодування моральної шкоди на суму. Так, суду не представлено належних та допустимих доказів наведених в обгрунтуванні спричинення моральної шкоди обставин остраху позивача та переживаннях, натомість відомостей про визнання цих обставин та розміру оспорюваного немайнового відшкодування відповідачем суду не представлено, що не позбавляє позивача його обов`язку їх доказування у відповідності до вимог принципу цивільного судочинства - змагальності сторін.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також встановлених судом обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 3000 гривень.

Згідно п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява має містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, враховуючи ціну позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно 2000,00грн. (дві тисячі гривень) понесені позивачем витрати на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 133, 137, 175, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00грн., а всього 5000,00 (п`ять тисяч гривень).

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15.10.2020 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Суддя М. А. Данилевський