Провадження № 2-з/521/284/20
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

29 жовтня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання - Юраш К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» за виконавчим написом №1789, який виданий другого липня 2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В., до подання позовної заяви,забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду звернулася ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій вона просить зупинити стягнення з

ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» за виконавчим написом

№ 1789, який вчинено 02.07.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В..

В обґрунтування заяви заявник посилалась на наступне.

02.07.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. вчинено виконавчий напис № 1789, яким було звернено стягнення на належну ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 . Звернення стягнення відбулось внаслідок невиконання зобов`язань, як зазначено у виконавчому написі, за кредитним договором №014/0043/82/75540, відповідно до якого банк надав грошові кошти в сумі 80172 доларів США зі сплатою 13,75 річних на умовах, визначених кредитним договором.

Як вказує заявник, сума заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі, становить 78 801 доларів США 79 центів, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 2 109 516 гривень.

Стосовно заборгованості перед АТ «Райффайзен Банк Аваль», заявник вказала, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 15 травня 2014 року, по справі № 521/18494/13ц були задоволені позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами кредиту.

На вказане рішення позивачем по справі АТ «Райффайзен Банк Аваль» була подана апеляційна скарга, за наслідками розгляду якої рішення Малиновського районного суду було скасоване і 18.12.2014 апеляційним судом Одеської області ухвалене нове рішення.

Крім того заявник стверджує, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.03.2015 року було переглянуто за нововиявленими обставинами рішення цього ж суду, від 18.12.2014 року, та за наслідками перегляду рішення від 18.12.2014 скасоване і ухвалене нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Також, заявник вказав, що апеляційний суд Одеської області зазначив в рішенні від 03.03.2015 року, що зобов`язальні відносини між сторонами відсутні, тому що договірних правовідносин між сторонами немає і ніколи не було, а також на те, що в касаційному порядку вказане рішення не переглядалось і на поточний момент є чинним.

Проте, як зазначає заявник в оспорюваному виконавчому написі знову вказується про заборгованість, яка випливає з кредитного договору і складається з заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками.

При поданні заяви про забезпечення позову до його подання заявник вказує, що предметом майбутнього позову будуть вимоги щодо визнання виконавчого напису № 1789, який вчинено 02.07.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. таким, що не підлягає виконанню.

На час звернення до суду, заявник стверджує, що належна їй квартира АДРЕСА_1 , в межах виконавчого провадження виставлена на публічні торги на торгівельному майданчику « ІНФОРМАЦІЯ_1 », номер лоту 446348, дата проведення торгів 02.11.2020 року.

На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову, вказаних в ст. 150 ЦПК України, може призвести до відчуження АТ «Райффайзен Банк Аваль» квартири АДРЕСА_1 , а враховуючи те, що вона має намір подавати позов, то просить заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Суд, розглянувши надану заяву про забезпечення позову, дослідивши надані матеріали справи в обґрунтування зазначеної заяви, приходить до наступного висновку.

Статтею 149 ЦПК України передбачено підстави для забезпечення позову.

Так, згідно частини першої зазначеної статті, суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пункт 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З матеріалів заяви вбачається, що предметом майбутнього позову буде вчинений 02.07.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. виконавчий напис № 1789.

Відповідно до заяви про забезпечення позову, заявник просить суд зупинити стягнення з

ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» за виконавчим написом

№ 1789, який вчинено 02.07.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В..

Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

У відповідності до пунктів 2, 6, 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Проте, в порушення наведених норм, заява про забезпечення позову до його подання не містить номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти заявника чи вказівку на їх відсутність.

Також, заява про забезпечення позову повинна містити пропозицію заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Проте, замість того, щоб виконати вказані вимоги закону, заявником у заяві про забезпечення позову, не вказано жодної пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Положеннями ч. 3 наведеної статті встановлено обов`язок суду застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Однак, до заяви про забезпечення позову до його подання заявником наведених доказів не долучено.

Зокрема, матеріали заяви не містять доказів зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України заявника та майна, що знаходиться на території України, та, не надано доказів того, що її майновий стан дозволить відшкодувати збитки відповідачу, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Крім того, до заяви не долучено правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Окрім того, заявником не долучено і копії виконавчого напису №1789, виданого другого липня 2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В., за яким вона

просить про зупинення стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Також, заявником не долучено і копії постанови про відкриття виконавчого провадження на

підставі цього виконавчого напису №1789.

Між тим, ч. 2 ст. 83 ЦПК України встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням заяви.

Також, заявником долучено ряд копій документів, які, як того вимагає діюче законодавство, не засвідчені належним чином.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, про те, що заява про забезпечення позову подана без додержання встановлених законодавством норм.

У відповідності до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі зазначеного, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом зупинення стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» за виконавчим написом №1789, який виданий другого липня 2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В., до подання позовної заяви, повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. ст. 353 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук