УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року

м. Київ

провадження №22-з/824/800/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

судді: Кравець В.А,, Махлай Л.Д.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1

про ухвалення додаткового рішення

у справі №753/2965/20 Дарницького районного суду м. Києва

за заявою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до ОСОБА_2

про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2020 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Одночасно з позовною заявою Фонд подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.02.2020 заяву задоволено частково та накладено арешт на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , як особи, яка не брала участі у справі, але яка вважала, що ухвалою суду порушено її права та законні інтереси, та скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21.02.2020. в задоволенні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про забезпечення позову відмовлено.

01 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, діючи через свого представника ОСОБА_5 , звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

Заяву мотивовано тим, що в липні 2020 року між ОСОБА_5 та клієнтом ОСОБА_1 укладено Договір про надання професійної правничої допомоги, предметом якого є надання клієнту професійної правничої допомоги з приводу оскарження в Київському апеляційному суді ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 21.02.2020 про забезпечення позову, що в свою чергу передбачає підготовку та подання апеляційної скарги, а також участь в судових засіданнях в Київському апеляційному суді.

Зазначила, що нею понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 27 000,00 грн, розмір яких підтверджується доказами, долученими до заяви.

За наведених обставин просила ухвалити додаткове рішення та стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 27 000,00 грн.

Представник ОСОБА_1 , який одночасно є представником ОСОБА_2 , - ОСОБА_7 в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник Фонду - Щербина О.Ю. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, просив залишити без задоволення. Посилався на те, що відсутні підстави для покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу, тому що, по-перше, позов задоволено, а по-друге, при зверненні до суду з першою заявою, а саме апеляційною скаргою, ОСОБА_1 ставила вимоги про стягнення судових витрат, не подавала доказів на підтвердження понесення таких витрат, і не заявляла клопотання до закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2020 року задоволено частково заяву Фонду та накладено арешт на садовий будинок, реєстраційний номер майна: 21359913, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , як особи, яка не приймала участі у справі, але вважала, що ухвалою суду порушено її права та законні інтереси, скасовано ухвалу суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_1 посилалась на те, що судом апеляційної інстанції задоволено її апеляційну скаргу, тому вважала, що наявні підстави для ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Законодавцем визначено, що порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦПК України.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим, як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 20 у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В статті 137 ЦПК України законодавцем визначено порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, згідно з частинами 1, 2 цієї статті, витрати, пов'язані з правничою допомогою, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що законодавцем передбачено можливість розподілу судових витрат лише між сторонами, в тому числі, понесених на отримання професійної правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не є стороною у справі, а звернулася до суду з апеляційною скаргою, як особа, яка не приймала участі у справі, вважаючи, що ухвалою суду порушено її права та законні інтереси.

Таким чином, відсутні підстави для покладення на позивача судових витрат, понесених ОСОБА_1 , яка не є стороною у справі, на професійну правничу допомогу.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених особою, яка не приймала участі у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 270, 389 ЦПК України,

П О С ТА Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст ухвали складено 27 жовтня 2020 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

Л.Д. Махлай