РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року м. Рівне

Справа № 569/6864/19

Провадження № 22-ц/4815/236/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Шимківа С.С., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

за участю сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2019 року в складі судді Кучиної Н.Г., проголошене в 10 год. 46 хв. в м. Рівне, дата складання повного судового рішення не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", з урахуванням уточнених вимог, про зобов`язання відновити залишок на її рахунках до проведення незаконних транзакцій та скасувати нараховані за наслідками проведення спірних транзакцій відсотки та неустойку.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.05.2018 року та 5.06.2018 року, без її волевиявлення, з відкритих карткових рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в Акціонерному товаристві комерційний банк "Приватбанк" було неправомірно списано кошти на користь третьої особи.

Вказує, що дізналась про транзакції які не проводила шляхом отримання смс-повідомлення та невідкладно повідомила банк в телефонному режимі на номер 3700. У подальшому надіслала лист та отримала відповідь банку, що платежі були створені в системі Приват24 від її імені, тому не підлягають поверненню. Після чого звернулася до правоохоронних органів та 20.05.2018 Рівненським ВП ГУ Нацполіції в Рівненській області було порушено кримінальне провадження і внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2019 року визнано порушене право споживача фінансових послуг, визнано не чинним транзакції від 19.05.2018 року та 5.06.2018 року.

Зобов`язано Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" відновити залишки на рахунках які належать ОСОБА_1 станом на 16 год. 35 хв. 19.05.2018 року НОМЕР_6 (раніше НОМЕР_7) у сумі 4980,00 грн., № НОМЕР_3 (раніше НОМЕР_8) у сумі 10796,36 грн. та скасовано нарахування відсотків, пені та штрафу, які застосовувалися до безпідставно списаних коштів 19.05.2018 року та 05.06.2018 року.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив із того, що оскільки позивачем доведено факт зняття грошових коштів з її карток сторонніми особами, без її волі і особистої участі, а відповідач в свою чергу не довів, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла розголошенню конфіденційної інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції, а тому АТ КБ «Приватбанк» зобов`язане відновити залишки коштів на рахунках позивачки, які мали місце станом на 16год.35хв. 19.05.2018року та підлягають скасуванню нараховані відсотки, пеня та штраф, які засновані до безпідставно списаних цих коштів.

У поданій апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» вважає рішення таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що спірні операції здійснені через програмний комплекс Приват-24, який є достатньо захищеним. Покликається на те, що без розголошень позивачкою паролю до входу до нього та/або пін-коду до своєї картки, інша особа не змогла б зайти до Приват-24, а знати лише номер телефону для цього недостатньо. З покликанням на норми Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, Положення про порядок емісії платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою НБУ №705 від 5.11.2014 року доводить про відсутність відповідальності банку у разі авторизації при здійсненні операцій та відсутність правових підстав для задоволення позову.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову-відмовити

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка вказує, що рішення суду є законним та обґрунтованим, постановленим на підставі наданих сторонами доказах. Просить його залишити без змін.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що сторонами укладений договір про надання банківських послуг, за умовами якого їй відкрито два карткових рахунки та видано дві картки: зарплатну та кредитну.

19 травня 2018 року з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_4 було здійснено чотирма транзакціями списання через мережу Інтернет коштів на загальну суму 12500грн. на ім`я ОСОБА_2 .

Про несанкціоноване списання коштів був відразу повідомлений відповідач, а 20.05.2018 позивачка звернулася до Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області з приводу того, що 19 травня 2018 року без її відома у програмі Приват-24 були зняті кошти в сумі 15500 грн. з її банківської картки.

Згідно з повідомленням про прийняття і реєстрацію заяви, повідомлення від 20 травня 2018 року слідчим Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області внесено відомості до ЄРДР по факту крадіжки 19.05.2018 з банківської картки ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 15500 грн. та розпочато досудове розслідування.

5.06.2018року з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_5 двома транзакціями було повторно здійснено списання через мережу Інтернет коштів на загальну суму 5000грн. на ім`я ОСОБА_2 та банком списано комісію у розмірі 200грн.

Як пояснила позивачка у судовому засіданні апеляційного суду, вона відразу 5.06.2018 звернулась із заявою в поліцію з приводу вказаного факту. За зверненням позивачки слідчим Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області внесено відомості до ЄРДР по факту крадіжки 28.02.2019 з банківської картки ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 5000 грн. та розпочато досудове розслідування.

Із пояснень ОСОБА_1 встановлено, що кримінальне провадження за фактами викрадення її коштів з рахунку на даний час перебуває на розгляді у суді.

На звернення клієнта, АТ КБ «ПриватБанк» письмово відмовив ОСОБА_1 у поверненні не санкціоновано знятих коштів з її карток.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах , установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Частиною першою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 6 - 9 Положення про порядок емісії платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою НБУ №705 від 5.11.2014 року, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, встановлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не можна стверджувати, що зняття коштів відбулось з вини клієнта банка.

Згідно з вимогами статей 12,81 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що АТ КБ «Приватбанк» не надано доказів, які б безспірно підтверджували, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН - коду або іншої інформації, яка б дала змогу ініціювати платіжні операції, та приймаючи до уваги те, що грошові кошти у загальному розмірі 20500 грн. були списані з її рахунків внаслідок недозволених платіжних операцій, а АТ КБ «ПриватБанк» не було вчинено жодних дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин списання коштів з карткових рахунків ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність вини позивачки у розголошенні вказаної конфеденційної інформації стороннім особам.

Покликання апеляційної скарги на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 28.02.2018 року (справа №473/2315/17) та від 6.03.2018 року(справа №585/1320/16-ц) не приймаються до уваги, оскільки вказані постанови прийняті у справах, які виникли з кредитних правовідносин та за наявності інших обставин.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками су дуду першої інстанції щодо їх оцінки.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2019 року без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2019 року залишити без змін.

Понесені витрати по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги у сумі 1152,6грн. віднести за рахунок АТ КБ «Приватбанк».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 лютого 2020 року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Хилевич С.В.

Шимків С.С.