Номер провадження 2/754/108/20
РІШЕННЯ

Іменем України

29 грудня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого-судді: О.М. Панченко

за участі секретаря судового засідання - Тимошенко К.Г.

за участі:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Король О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2019 року ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (надалі - Відповідач) про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги Позивача обґрунтовані тим, що він працював на посаді начальника РТ «Центр» СП «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО».

Відповідно до Наказу № 1-Д/Е3 від 10.04.2019 року «Про порушення вимог нормативно-розпорядчих документів», Наказу «Про невиконання посадових обов`язків» від 21.06.2019 № 3-Д/Е3 Позивачу були оголошені догани, які у подальшому стали підставою для видачі Наказу № 276 К/Е3 про припинення трудового договору 06 серпня 2019 року.

Позивач вважає вказані накази незаконними та протиправними, виходячи з таких підстав.

В обґрунтування незаконності Наказу № 1-Д/Е3 від 10.04.2019 року «Про порушення вимог нормативно-розпорядчих документів» Позивач зазначає, що факт порушення трудових обов`язків не доведений, оскільки Положення про район теплозбуту РТ «Центр» було підписано працівниками та безпосередньо Позивачем вже після виявлених порушень, так, зокрема, з Положенням про район тепло збуту РТ «Центр» Позивача та інших працівників було ознайомлено з 02.04 по 03.04.2019 року, в той час, акт службової перевірки, який став підставою для винесення оспорюваного наказу, був складений 20.03.2019 року.

Позивач вказує про те, що відповідачем невірно встановлено коло відповідальних осіб, оскільки в наказі від 10.04.2019 року у ряді порушень було визнано винним Позивача, але відповідно до локального акту - Положення про район тепло збуту відповідальними за порушення є інші особи.

Крім того, Позивач вказує про те, що при винесенні наказу про оголошення догани відповідачем не було дотримано вимог діючого трудового законодавства, оскільки позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення обов`язків, які не передбачені для нього, не встановлено відповідачем також і склад порушення та усі обставини та вину позивача.

Додатково Позивачем було наголошено, що Наказ № 1-Д/Е3 від 10.04.2019 року «Про порушення вимог нормативно-розпорядчих документів» було визнано незаконним та скасовано його на підставі рішення Деснянського районного суду від 10 лютого 2020 року у справі № 754/10183/19. Постановою Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року у справі № 754/10183/19 рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

В обґрунтування незаконності Наказу «Про невиконання посадових обов`язків» від 21.06.2019 № 3-Д/Е3 Позивач зазначає, що в локальних актах підприємства жодним чином не закріпленні обов`язки Позивача щодо донарахування споживачам згідно з показанням лічильників гарячої води.

На момент складання службової записки Керівника департаменту з технічного аудиту та енергобалансів Дьоміної І. М. від 21.11.18 № 52/1-139, який став однією з підстав притягання до відповідальності Позивача навіть обов`язків ані Позивача, ані підпорядкованих йому осіб закріплено не було.

Позивач наголошує, що донарахування споживачам згідно з показанням лічильників гарячої води здійснюється виключно на підставі рішення комісії з перерахунків за теплову енергію та комунальні послуги юридичним споживачам, яка створюється на підставі наказу директора КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО».

Крім того, Позивач вказує, що в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, оскільки Відповідачем не доведено порушення або неналежне виконання покладених на Позивача трудових обов`язків, не встановлено вину Позивача, не встановлено причинного наслідкового зв`язку діями (бездіяльністю) та порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків.

В обґрунтування незаконності Наказу № 276 К/Е3 про припинення трудового договору 06 серпня 2019 року Позивач зазначає, що Розпорядження СП «Енергозбут» № 8 від 29.01.2019, яким затверджено «Тимчасовий порядок прийняття вузла обліку теплової енергії» надійшло до РТ «ЦЕНТР» тільки 04.03.2019 року, що підтверджується копією Аркуша ознайомлення РТ «ЦЕНТР» з Розпорядженням СП «Енергозбут» № 8 від 29.01.2019. Тому, Позивачем вказує, що він з дотриманням усіх встановлених строків виконав покладенні на нього трудові обов`язки, а тому звільнення є безпідставним.

Крім того Позивач вказує, що Наказ № 1-Д/Е3 від 10.04.2019 року «Про порушення вимог нормативно-розпорядчих документів» та Наказ «Про невиконання посадових обов`язків» від 21.06.2019 № 3-Д/Е3 є незаконними, як наслідок цього відсутня ознака систематичності порушення трудових обов`язків, а тому звільнення Позивача є незаконним.

На підставі вищенаведеного Позивач просив суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Директора Структурного підрозділу «ЕНЕРГОЗБУТ» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» «Про невиконання посадових обов`язків» від 21.06.2019 № 3-Д/Е3;

- визнати його звільнення, здійснене на підставі наказу Директора Структурного підрозділу «ЕНЕРГОЗБУТ» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» № 276 К/Е3 про припинення трудового договору від 06 серпня 2019 року незаконним;

- поновити його на посаді начальника РТ «Центр» СП «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО";

- стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.08.2019 по момент поновлення на роботі за рішенням суду, виходячи з середньоденної заробітної плати у розмірі - 1811,95 гривень;

- стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 768,4 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Представник відповідача проти позову заперечував, надавши суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне.

Відповідно до наказу КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» від 05.07.2018 №509-К Позивача з 09.07.2018 прийнято на посаду начальника району теплозбуту «Центр» СП «Енергозбут».

Стосовно наказу від 10.04.2019 №1-Д/Е3 Відповідач зазначає, що пунктом 4.3.2 Положення про СП «Енергозбут» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», затвердженого т.в.о. директора КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» В.Є. Біндом від 02.11.2018, передбачено, що керівник структурного підрозділу видає накази, розпорядження та вказівки, обов`язкові для всіх працівників структурного підрозділу.

06.03.2019 директором СП «Енергозбут» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано розпорядження №22 «Про відповідальність за недобросовісне виконання посадових обов`язків», яким на керівників структурних підрозділів покладено обов`язок посилити контроль за достовірністю внесення інформації до програмних комплексів підлеглим персоналом та використанням облікових записів та ознайомити працівників з цим розпорядженням, під особистий підпис в термін до 07.03.2019.

Відповідач зазначає, що Позивачем не здійснено заходів щодо посилення контролю за достовірністю внесення інформації до програмних комплексів підлеглим персоналом та використанням облікових записів, що відображено в Акті перевірки від 20.03.2019.

Актом службової перевірки від 20.03.2019 встановлено, що працівниками РТ «Центр» вносились дані до програмного комплексу Підприємства поза зоною обслуговування РТ «Центр».

На підставі наведеного, Відповідач вказує, що Позивач не виконав покладені на нього Розпорядженням № 22 обов`язки, внаслідок чого йому наказом від 10.04.2019 №1-Д/Е3 оголошено догану.

Стосовно наказу від 21.06.2019 МЗ-Д/ЕЗ Відповідач зазначає, що керівником департаменту з технічного аудиту та енергобалансів підготовлено службову записку від 21.11.2018 № 52/1-139 адресовану керівнику департаменту з продажу теплової енергії СП «Енергозбут» Безпаленку Д. та начальнику РТ «Центр» Якубінському О., в якій запропоновано здійснити донарахування споживачу за послугу з ЦПГВ згідно показань засобу обліку гарячої води.

Відповідач вказує, що в РТ «Центр» виконавцем зазначеної службової записки був сам Позивач.

Крім того, Відповідач посилається на п. 2.1.4., п. 6.3.10 Положення про РТ «Центр» та зазначає, що до повноважень РТ «Центр» входять повноваження з внесення відповідних даних до програмного комплексу Підприємства.

На підставі наведеного, Відповідач вказує, що Позивач не виконав покладені на нього посадові обов`язків, внаслідок чого йому наказом від 21.06.2019 №3-Д/Е3 оголошено догану.

Стосовно Наказу від 06.08.2019№276-К/ЕЗ Відповідач зазначає, що 22.01.2019 до СП «Енергозбут» надійшли листи ДУ «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології ім. академіка О.М. Лук`янової НАМН України» від 21.01.2019 №01-4/44 та № 01-4/43, в яких висловлено прохання прийняти на облік вузли обліку теплової енергії. Вказані листи 22.01.2019 були розписані на виконання Позивачу.

Відповідач вказує, що Позивач не дотримався Тимчасового порядку прийняття загальнобудинкового вузла обліку теплової енергії (розподільчого, ЗАГ, ЦО, ГВП) на комерційний облік, який затверджений Розпорядженням СП «Енергозбут» від 29.01.2019 №8, тому в діях Позивача вбачається неналежне виконання вказаних обов`язків, внаслідок чого працівниками несвоєчасно та неякісно опрацьовуються звернення споживачів.

Відповідач наголошує, що ним дотримано встановлені законодавством строки для застосування дисциплінарного стягнення.

Крім того, відповідач зазначає, що систематичність порушення Позивачем трудової дисципліни підтверджується наказами від 10.04.2019 №1-Д/Е3 та від 21.06.2019 №3-Д/Е3.

З цих підстав Відповідач просив суд відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.09.2019 року відкрито провадження у справі, призначено її підготовчий розгляд.

23.10.2019 року до суду надійшов письмовий відзив від Відповідача.

13.11.2019 року до суду надійшла письмова відповідь на відзив від Позивача.

04.11.2019 року представник позивача у справі заявив клопотання про зупинення провадження у даній цивільній справі до вирішення по суті Деснянським районним судом м. Києва цивільної справи за позовними вимогами Позивача до КП «Київтеплоенерго» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти зупинення провадження у справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.11.2019 року зупинено провадження у цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до КП «Київтеплоенерго» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

24.07.2020 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло письмове клопотання представника Позивача про поновлення провадження по справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31.07.2020 року поновлено провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

07.10.2020 року протокольною ухвалою суду закрито підготовчий розгляд справи.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Заслухавши вступне слово Позивача, його представника, представника Відповідача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Згідно наказу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» від 05.07.2018 року № 509-К Позивача було призначено з 09.07.2018 року на посаду начальника району теплозбуту «Центр» СП «Енергозбут».

Наказом директора Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» структурного підрозділу «Енергозбут» Костянтина Лопатіна від 10 квітня 2019 року № 1-Д/ЕЗ «Про порушення вимог нормативно-розпорядчих документів» Позивачу оголошено догану.

Підставами видачі наказу є службова записка ОСОБА_3 , Акт службової перевірки від 20.03.2019, пояснення ОСОБА_1

Наказом директора Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» структурного підрозділу «Енергозбут» Костянтина Лопатіна від 21 червня 2019 року № 3-Д/ЕЗ «Про невиконання посадових обов`язків» Позивачу оголошено догану.

Підставами видачі наказу є службова записка ОСОБА_4 директора департаменту безпеки виробничих підрозділів дирекції безпеки, пояснення ОСОБА_1

Наказом директора Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» структурного підрозділу «Енергозбут» Костянтина Лопатіна від 06 серпня 2019 року № 246- К/ЕЗ про припинення трудового договору Позивача було звільнено з посади начальника району теплозбуту «Центр» СП «Енергозбут» у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

В Наказі «Про невиконання посадових обов`язків» від 21.06.2019 № 3-Д/Е3 зазначено, що під час проведення моніторингу програмних комплексів «БІТЕК» та «Уніван-Термал-Київ» працівниками дирекції безпеки щодо правильності нарахувань за надання послуг з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання для нежитлових приміщень було встановлено, що ОСОБА_1 , начальник району теплозбуту «Центр» СП «ЕНЕРГОЗБУТ», не вжив заходів для запобігання нанесенню фінансових збитків КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», а саме не провів донарахування споживачу, за безоплатне користування ним послуг ГВП, виявлене за результатами контрольного зняття показань лічильників.

В доповідній записці Директора дирекції безпеки Фурси Д. від 23.05.2019 №7/02-199 зазначено, що згідно отриманої від СП ЕНЕРГОЗБУТ» інформації 23.10.2018 року та 19.11.2018 року працівниками департаменту з технічного аудиту та енергобалансів здійснено контрольні зняття показників лічильників гарячого водопостачання у споживача ТОВ «МУЗІ-АРІ», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців,30-А, про що складено відповідні акти № 35-10/2018 від 23.10.2018 року та 31-1/2018 від 19.11.2018.

У подальшому з`ясовано, що вказану інформацію у вигляді службової записки № 52/1-139 від 21.11.2018 року для проведення донарахувань споживачу ТОВ «МУЗІ-АРІ» керівник департаменту з технічного аудиту та енергобалансів Дьоміна І.М. направила керівнику департаменту з продажу теплової енергії ОСОБА_5 та начальнику РТ «Центр» ОСОБА_1 .

В службовій записці № 52/1-139 від 21.11.2018 року зазначено: «співробітниками ВТА ДепТАЕ в жовтні листопаді поточного року були проведені рейди по виявленню фактів безоплатного споживання послуги гарячого водопостачання юридичними особами м. Києва.

Так, за адресою вул. Січових Стрільців ,30-А, в приміщенні Кафе-бару « КУШАВЕЛЬ » ТОВ «МУЗІ-АРІ» виявлено факт безоплатного споживання гарячої води. Враховуючи вищевикладене пропоную терміново провести донарахування зазначеному споживачу згідно з показниками лічильника гарячої води.»

З вищенаведеного вбачається, що Позивача притягнули до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за те, що він не провів донарахування споживачу ТОВ «МУЗІ-АРІ», за безоплатне користування ним послуг ГВП.

Так, судом було досліджено рішення Деснянського районного суду від 10 лютого 2020 року у справі № 754/10183/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, яким було визнано незаконним та скасовано наказ директора Структурного підрозділу «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» № 1-Д/ЕЗ від 10.04.2019 року «Про порушення вимог нормативно-розпорядчих документів», яке Постановою Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року у справі № 754/10183/19, залишено без змін.

При цьому рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10.02.2020 року встановлено наступне: «Як вбачається з Акту службової перевірки від 20.03.2019 року, комісія рекомендувала, у тому числі, доручити начальнику РТ «Центр» ОСОБА_1 розробити та погодити відповідним чином положення про РТ, що регламентуватиме дії працівників РТ при виконання посадових обов`язків, в тому числі під час роботи з споживачами, при знятті показань використання тепла та гарячої води, повірки лічильників ЦО та ГВП, їх пломбування тощо; на основі положення про РТ розробити посадові та робочі інструкції персоналу району тепло збуту.

Наведене свідчить про те, що на момент проведення службової перевірки, а тим більше, на час встановлених відповідачем порушень з боку позивача, Положення про РТ та посадові інструкції працівників РТ «Центр» були відсутні.

Положення про район тепло збуту та аркуш ознайомлення з положенням свідчать про те, що працівники РТ «Центр», в тому числі ОСОБА_1 були ознайомлені з даним документом у період з 02.04. по 03.04.2019 року».

Таким чином, з Положенням про РТ «Центр», в якому закріплені права та обов`язки Позивача, Позивач ознайомився у період з 02.04. по 03.04.2019 року.

Відповідно до ч.4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже відповідна обставина не підлягає доказуванню в рамках даної справи, з урахуванням положень ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України і дані обставини носять преюдиційний характер.

Враховуючи вищенаведене, на момент складання службової записки Керівника департаменту з технічного аудиту та енергобалансів Дьоміної І. М. від 21.11.18 № 52/1-139, який став однією з підстав притягання до відповідальності Позивача його обов`язків та обов`язків підпорядкованих йому осіб закріплено не було. Тому твердження представника Відповідача про те, що положення існувало на момент виявлених порушень та проведення службової рейдів, судом до уваги не приймаються.

Відповідно до Наказу від 18.08.2018 року № 137 «Про затвердження складу комісії з проведення перерахунків за теплову енергію та комунальні послуги юридичним споживачам» встановлено, що для забезпечення своєчасного та якісного виконання функціональних обов`язків працівниками департаменту з продажу теплової енергії та надання послуг юридичним споживачам було затверджено склад постійної Комісії з проведення перерахунків за теплову енергію та надання послуг юридичним споживачам.

В протоколі № 1 від 29.05.2019 року засідання комісії з перерахунків за теплову енергію та комунальні послуги юридичним споживачам встановлено, що до її складу входять:

1. Голова комісії: керівник департаменту з продажу теплової енергії ОСОБА_5 ;

2. Заступник голови комісії: начальник відділу розрахунків з юридичними споживачами Пилипенко О. П.;

3. Члени комісії: керівник центру розрахунків ОСОБА_7 ; керівник центру звітності, обліку платежів, пільг та субсидій ОСОБА_8 ; керівник департаменту з обслуговування клієнтів ОСОБА_9 ; начальник відділу договорів з теплопостачання ОСОБА_10 ; начальник відділу розрахунків за комунальні послуги ЦО та ПГВ ОСОБА_11 ; юрисконсульт групи претензійно-позовної роботи з юридичними особами ОСОБА_12 ; РТ «ЦЕНТР» ОСОБА_1 ;

4. Секретар комісії: провідний фахівець відділу з розрахунків з юридичними споживачами ОСОБА_13 ..

Згідно даного протоколу на розгляд комісії були подані такі документи:

1. Копія Службової записки ВТА ДепТАЕ ;

2. Копія акту контрольного зняття показників від 22.05.2019 року

Рішенням комісії з перерахунків за теплову енергію та комунальні послуги юридичним споживачам Споживачу ТОВ «МУЗІ-АРІ» було здійснено донарахування за послуги з постачання гарячої води по о/р НОМЕР_1 за період з 01.05.2018 року по 01.05. 2019 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Позивач є лише одним із членів комісії, яка своїм колегіальним рішенням має право прийняти рішення про донарахування споживачу за надання послуг з постачання гарячої води. Також в протоколі № 1 від 29.05.2019 року не встановлено, що Позивач є виконавцем рішення комісії з перерахунків за теплову енергію та комунальні послуги юридичним споживачам. Позивач не мав повноважень самостійно проводити донарахування за послуги з постачання гарячої води споживачу ТОВ «МУЗІ-АРІ».

Крім того, Відповідачем не встановлено належним чином порушення або неналежне виконання покладених на Позивача трудових обов`язків, оскільки ним також не були надані належні та допустимі докази на підтвердження, що за Позивачем були закріплені обов`язки щодо самостійного донарахування за послуги з постачання гарячої води споживачу ТОВ «МУЗІ-АРІ».

При цьому стаття 149 КЗпП України передбачає порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівникам. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до вимог ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом (якому надано право прийняття на роботу) безпосередньо за виявлення проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або його перебування у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 березня 2018 року в справі № 761/6874/17 (провадження № 61-1452св18) зазначено, що "відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків".

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року у справі № 664/2820/15-ц (провадження № 61-19602св18) зроблено висновок, що "ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок".

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року в справі № 572/1644/17-ц (провадження № 61-42575св18) зроблено висновок, що "порушенням трудової дисципліни визнається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тобто для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності".

Так, перш ніж винести працівникові догану чи звільнити його роботодавець повинен отримати від нього письмові пояснення з приводу вчиненого дисциплінарного правопорушення. Якщо на підставі такого пояснення працівника роботодавець дійде висновку, що дисциплінарний проступок дійсно мав місце і відсутні будь-які обставини, які можна було б вважати такими, що виключають притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, то роботодавець видає наказ (розпорядження) про застосування дисциплінарного стягнення.

Слід наголосити на тому, що перед видачею оспорюваного наказу відповідачем не було з`ясовано всіх обставин, не встановлено наявність чи відсутність порушень з боку позивача, що потягло за собою прийняття незаконного наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

Для дисциплінарного проступку характерні певні особливості.

1) Суб`єктом дисциплінарного проступку може бути громадянин, який перебуває у трудових правовідношеннях з роботодавцем і порушив трудову дисципліну.

Відповідно до спірного наказу суб`єктом дисциплінарного проступку, зокрема, є і позивач, який перебуває у трудових правовідносинах з відповідачем.

2) Суб`єктивну сторону дисциплінарного проступку характеризує вина працівника.

Вина виражає психічне ставлення працівника до своїх протиправних дій та їх шкідливих наслідків.

Вина може виражатися у формі прямого або побічного умислу чи необережності.

Умисна вина передбачає, що особа усвідомлювала протиправність свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки й бажала або свідомо допускала їх настання. Для дисциплінарного правопорушення найбільш характерною є вина у формі необережності.

Необережність, як форма вина, передбачає, що особа усвідомлювала протиправність своєї поведінки, передбачала її шкідливі наслідки, проте легковажно розраховувала на їх відвернення, або не передбачала, хоча повинна була їх передбачити.

Об`єктом дисциплінарного проступку є внутрішній трудовий розпорядок організації (суспільні відносини, що складаються у процесі його здійснення та охороняються нормами трудового права).

Протиправна поведінка працівника полягає у порушенні трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором чи правилами внутрішнього трудового розпорядку, спеціальних законодавчих актів, посадових інструкцій, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень роботодавця.

Так, під час розгляду справи Відповідачем не було надано жодних належних доказів того, що позивачем під час виконання своїх посадових обов`язків, дійсно, було допущено порушення посадових (функціональних) обов`язків.

Об`єктивною стороною дисциплінарного проступку є шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і дією (бездіяльністю) порушника трудової дисципліни.

Також, Відповідачем не було надано жодних належних доказів, що дії Позивача призвели до таких негативних наслідків.

Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що Наказ від 21 червня 2019 року № 3-Д/ЕЗ «Про невиконання посадових обов`язків» є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, Наказом директора Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» структурного підрозділу «Енергозбут» Костянтина Лопатіна від 06 серпня 2019 року № 246- К/ЕЗ про припинення трудового договору Позивача було звільнено з посади начальника району теплозбуту «Центр» СП «Енергозбут» у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Як встановлено при розгляді справи, однією з підстав для звільнення Позивача з посади є: Наказ № 1-Д/Е3 від 10.04.2019 року «Про порушення вимог нормативно-розпорядчих документів»,

Так, рішенням Деснянського районного суду від 10 лютого 2020 року у справі № 754/10183/19 за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення - було визнано незаконним та скасовано наказ директора Структурного підрозділу «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» № 1-Д/ЕЗ від 10.04.2019 року «Про порушення вимог нормативно-розпорядчих документів». Постановою Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року у справі № 754/10183/19 рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, відповідна обставина не підлягає доказуванню в рамках даної справи, з урахуванням положень ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України і дана обставина носить преюдиційний характер.

Також судом при розгляді справи встановлено, що однією з підстав для звільнення Позивача з посади є Наказ «Про невиконання посадових обов`язків» від 21.06.2019 № 3-Д/Е3. На підставі всебічного аналізу доводів Позивача, його представника, представника Відповідача, обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що Наказ «Про невиконання посадових обов`язків» від 21.06.2019 № 3-Д/Е3 є незаконним та підлягає скасуванню.

В наказі від 06 серпня 2019 року № 246- К/ЕЗ про припинення трудового договору Позивача передбачена ще одна підстава звільнення, а саме лист директора дирекції безпеки Фурси Д.А. від 24.07.2019 № 7/ДБ-25.

Зі змісту листа від 24.07.2019 №7/ДБ-25 вбачається, що 22.01.2019 до СП «Енергозбут» надійшли листи ДУ «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології ім. академіка О.М. Лук`янової НАМИ України» від 21.01.2019 №01-4/44 та № 01-4/43, в яких висловлено прохання прийняти на облік вузли обліку теплової енергії.

До РТ «Центр» ці листи надійшли 25.01.2019.

Розпорядженням СП «Енергозбут» від 29.01.2019 №8 затверджено Тимчасовий порядок прийняття загальнобудинкового вузла обліку теплової енергії (розподільчого, ЗАГ, ЦО, ГВП) на комерційний облік (Тимчасовий порядок), яким мають керуватись у своїй діяльності персонал районів теплозбуту СП «Енергозбут» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО».

При цьому згідно п. 3 Тимчасового порядку визначено, що рішення про прийняття ВОТЕ на комерційний облік представником оператора зовнішніх мереж має бути прийнято не пізніше ніж через 14 днів з моменту подання заявки споживачем.

Так, судом встановлено, що на момент надходження листів листа від ДУ «Інститут педіатрії акушерства та гінекології ім. академіка О. М. Лукянової НАМН України» від 21.01.2019 року № 01-4/44 та № 01-4/43 за Позивачем не було закріплено посадових обов`язків, оскільки Позивач ознайомився з положенням РТ «Центр» тільки в період з 02.04 по 03.04.2019 року, про що судом наголошувалось вже неодноразово.

З Розпорядження СП «Енергозбут» № 8 від 29.01.2019, яким затверджено «Тимчасовий порядок прийняття вузла обліку теплової енергії», в якому визначено порядок та строки прийняття ВОТЕ на комерційний облік Позивач та підпорядкований йому персонал ознайомились 04.03.2019 року, що підтверджується копією Аркуша ознайомлення РТ «ЦЕНТР» з Розпорядженням СП «Енергозбут» № 8 від 29.01.2019.

Після того, як персонал був ознайомлений з Розпорядженням Позивач направив інженерів до ДУ «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології ім. академіка О.М. Лук`янової НАМИ України», які 15.03.2019 року, склали акти про зауваження, виявлені у заявника, та не прийняли в експлуатацію вузли обліку.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що оскільки Позивач на момент надходження листів від ДУ «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології ім. академіка О.М. Лук`янової НАМИ України» не був належним чином ознайомлений зі своїми правами та посадовими обов`язками, а також з Розпорядженням СП «Енергозбут» № 8 від 29.01.2019 року Позивача, з яким його було ознайомлено тільки 04.03.2019 року, то Позивач з дотриманням 14- денного строку виконав покладенні на нього Розпорядженням СП «Енергозбут» № 8 від 29.01.2019 року трудові обов`язки, а тому відсутнє порушення Позивачем своїх трудових обовязків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 (провадження № 14-157цс19) зроблено висновок, що "роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином".

При цьому, відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 21 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з частиною першою статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Згідно пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку зокрема систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник (частина перша статті 43 КЗпП України).

За передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (стаття 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Згідно зі статтею 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. До таких видів стягнень згідно з часиною першою статті 147 КЗпП України належать: догана та звільнення.

Звільнення працівника за пунктом 3 статті 40 КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення.

У справах про поновлення на роботі особи, звільненої за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, судам необхідно з`ясувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року в справі N 363/4221/16-ц (провадження N 61-28075св18).

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Згідно роз`яснень, які містяться у в пунктах 22 і 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" N 9 від 06 листопада 1992 року, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд установивши, що накази про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності прийняті роботодавцем із порушенням передбаченого законом порядку, що відсутній факт порушення Позивачем свої трудових обов`язків, про які зазначається в листі від 24.07.2019 № 7/ДБ-25, а також що відсутні належні та допустимі докази на підтвердження систематичності невиконання Позивачем своїх посадових обов`язків суд доходить до висновку про наявність правових підстав для поновлення Позивача на посаді та визнання звільнення Позивача на підставі наказу директора Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» структурного підрозділу «Енергозбут» Костянтина Лопатіна від 06 серпня 2019 року № 246- К/ЕЗ про припинення трудового договору незаконним.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету міністрів № 100 від 8.02.1995 року: «У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.»

Відповідно до п.8 Постанови Кабінету міністрів № 100 від 8.02.1995 року: «Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на кількість робочих днів.

Відповідно до довідки від 12.08.2019 року № 04/6/907 розмір заробітної плати Позивача липень становить 37488, 24 грн., розмір заробітної плати за червень становить 36802,89 грн.

Середньомісячна заробітна плата складає: 37145,57 грн.

Середньоденна заробітна плата становить 1811,95

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Як вбачається з матеріалів справи заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу, за період з 07.08.2019 року по 29.12.2020 з розрахунку за 351 робочий день у розмірі 635 994,45 (шістсот тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири гривні 45 копійок).

Відповідно до висновків Верховного Суду висловлених у постанові № 359/10023/16ц від 18.07.2018 року суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Крім того, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача та на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

З цих підстав, керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268, 272 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати Наказ директора Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» структурного підрозділу «Енергозбут» від 21 червня 2019 року № 3-Д/ЕЗ «Про невиконання посадових обов`язків».

Визнати звільнення ОСОБА_1 здійсненного на підставі наказу Директора Структурного підрозділу «ЕНЕРГОЗБУТ» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» № 276 К/Е3 про припинення трудового договору від 06 серпня 2019 року незаконним.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника РТ «Центр» СП «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО".

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» середній заробіток за час вимушеного у розмірі 635 994,45 (шістсот тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири гривні 45 копійок) без урахуванням податків і обов`язкових платежів.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. на користь ОСОБА_1 .

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. на користь держави.

Допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: О.М. Панченко