Провадження № 2/755/887/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Кравченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів було зроблено актовий запис № 913 від 20 липня 2007 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З вересня 2016 року вони припинили спільне сімейне життя, проживають відокремлено один від одного, ведуть роздільне господарство і у кожного з них свій окремий бюджет. Відповідач інколи приходить до дитини, але не займається його вихованням, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Спільне сімейне життя з чоловіком не склалось із-за різних складів їх характерів та різних поглядів на сімейні стосунки, між ними виникали непорозуміння, сварки які в останній час набрали систематичних характер, що в кінцевому результаті привело до розпаду їх сім`ї. Спроби налагодити сімейне життя не дали позитивних результатів, так як вони стали зовсім чужими один одному людьми і їх ніщо не поєднує. Збереження сім`ї в подальшому є неможливим, сім`я фактично розпалась і існує лише формально. Матеріальних та інших претензій на даний час немає, син залишається проживати з нею і знаходиться повністю на її повному вихованні та утриманні.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. У заяві додатково зазначила, що з відповідачем не проживає з 01 вересня 2016 року, спільне господарство не ведуть з цього ж періоду, спільного бюджету не мають.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Додатково зазначив, що з позивачем не проживає з 01 вересня 2016 року, спільне господарство не ведуть з цього ж періоду, спільного бюджету не мають.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, та ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, 20 липня 2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 913. Після державної реєстрації шлюбу дружина взяла прізвище « ОСОБА_1 ».

Сторони від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не проживають разом з 01 вересня 2016 року, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що збереження сім`ї неможливе.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, оскільки сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 36, 51, 104, 105, 112, 114 Сімейного кодексу України ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 141, 200, 209, 210, 223, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Києва, зареєстрована: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Києва, зареєстрований: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 20 липня 2007 року, актовий запис за № 913 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: