Справа № 306/1480/20
Провадження № 2/306/646/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Тхір О.А.,

з участю секретаря судового засідання Дичка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Свалява в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 . Зауважує, що згідно з відомостями, які наявні в Голубинській сільській раді належному їй будинку зареєстрована і відповідач у справі: ОСОБА_2 , яка фактично, там не проживає більше року. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, зазначає, що у неї виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, чим об`єктивно порушуються її права, тому просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою.

Ухвалою суду від 25.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 в канцелярію суду подала заяву, у якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

За викладених обставин, суд провів розгляд справи на підставі наявних в ній доказів відповідно до ст. ст. 198, 223 ЦПК України, в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, зважаючи на заяви сторін, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №221147132 від 21.08.2020 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою, АДРЕСА_1 .

Згідно виписки з погосподарської книги за № 3 по АДРЕСА_1 , номер об`єкта погосподарського обліку 0239-1 від 17.07.2020 №416/02-06 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є головою домогосподарства.

Як вбачається із Акту від 15.10.2020 року складеного комісією Голубинської сільської ради, громадянка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , але не проживає за даною адресою.

Згідно Технічного паспорта на будинок за адресою АДРЕСА_1 Інвентаризаційна справа №232/2020 від 10.08.2020 такий складається з: житловий будинок «А»; сарай «Б»; огорожа - №1.

Відповідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 237906013 від 21.12.2020 року встановлено, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Правова позиція Верховного суду України, що закріплена в постанові від 16 листопада 2016 року в справі № 6-709цс16 вказує на те, що власник житла має право усунути перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації.

Верховний суд України у зазначеній постанові роз`яснює, що зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

У відповідності до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися правом власності на свій розсуд.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, з`ясовані у справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що підлягає до задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору в сумі 840,80 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. ст.ст. 12, 13, 18, 19, 81, 258, 259, 263-265, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 391, 346 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , зареєстровану за адресою АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком в АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області О.А.Тхір

28.12.2020 року