Справа № 192/2075/19
Провадження № 2/192/709/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

"24" грудня 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О.О.

за участю секретаря судового засідання Корота Л.С.,

представника позивача Незамай А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 04 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № /Т/972104.

23 березня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір № 2 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «АКТАБАНК» відступило належне йому право передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, згідно якого новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами, право на одержання яких належить ПАТ «АКТАБАНК». Право вимоги від відповідача грошових коштів за кредитним договором № /Т/972104 від 04 червня 2013 року в тому числі перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до реєстру договорів - додатку №1 договору № 2 відступлення права вимоги від 23 березня 2018 року право вимоги за договором та боржників за основними договорами, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в загальному розмірі 25227 грн. 00 коп.

У зв`язку з укладанням зазначеного договору № 2 відступлення права вимоги ПАТ «АКТАБАНК» відповідно до п. 3.4 договору, відповідачу було направлено лист з повідомленням про відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» по укладеному 04 червня 2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 кредитному договору.

Позивачем з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 23 березня 2018 року, не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, та після повідомлення про відступлення права грошової вимоги ним не було здійсненого жодного платежу для погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № /Т/972104 від 04 червня 2013 року в розмірі 25227 грн. 00 коп., яка складається з 10000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 02 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, 10725 грн. 00 коп. заборгованість за комісією, 4500 грн. 00 коп. штраф та пеня, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Судом встановлено, що 04 червня 2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» як позикодавцем та відповідачем як позичальником був укладений кредитний договір № /Т/972104, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 10000 грн. 00 коп. зі сплатою 0,01 відсоток річних та 3,25 відсотків щомісячної комісії з кінцевою датою погашення всієї заборгованості 03 червня 2016 року (а.с. 4, 5), зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти за його користування у строки і на умовах, передбачених договором та графіку платежів.

Пунктом 2.1 вказаного договором, банк надає позичальнику у тимчасове користування грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію за користування кредитом в розмірі, порядку та на умовах, визначених договором.

На виконання умов договору ПАТ «АКТАБАНК», згідно заяви на видачу готівки № 81022 від 04 червня 2013 року ПАТ «АКТАБАНК», на ім`я відповідача було перераховано грошові кошти в сумі 10000 грн. 00 коп. (а.с. 6).

23 березня 2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір № 2 про відступлення прав вимоги відповідно до умов якого ПАТ «АКТАБАНК» відступило та ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги грошових коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, щомісячні та річні проценти, неустойкою у вигляді штрафу, право на одержання яких належить ПАТ «АКТАБАНК» (а.с. 19, 20).

Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору № 2 про відступлення права вимоги вбачається, що за кредитним договором розмір заборгованості складає 10000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 02 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, 10725 грн. 00 коп. заборгованість за комісією, 4500 грн. 00 коп. штраф та пеня, перейшло право вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 21).

У зв`язку з укладенням зазначеного договору факторингу 27 березня 2018 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» по укладеному 04 червня 2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та відповідачем спірному кредитному договору із зазначенням розміру заборгованості за даним договором (а.с. 16).

Судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за спірним кредитним договором № /Т/972104 від 04 червня 2013 року складає 10000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу (а.с. 15).

Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено суду належними та допустимими доказами, що позивач отримав за договором факторингу право вимоги до відповідача за кредитним договором за яким у відповідача є заборгованість за основною сумою в розмірі 10000грн.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім суми заборгованості за основною сумою боргу, також стягнути відсотки, штраф та пеню.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач посилався на розрахунок суми заборгованості, який не містить періоду нарахування, відсотків, комісії, штрафу та пені, тому суд позбавлений можливості перевірити правомірність нарахування зазначеної заборгованості в межах строку дії договору.

Посилання представника позивача в судовому засіданні на додаток № 1 до договору №/Т/972104 від 04 червня 2013 року, а саме графік платежів з детальним розписом сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту, не є належним розрахунком заборгованості в частині вимог про стягнення відсотків, комісії, штрафу та пені, оскільки з вказаного графіку платежів не вбачається обґрунтованого періоду та сум заборгованості за вказаним кредитним договором.

При цьому суд звертає увагу на те, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або в поєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Згідно ст. 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За таких обставин та без надання деталізованого розрахунку нарахованих штрафу та пені, суд також позбавлений можливості пересвідчитись дотримання позивачем вимог ст. 61 Конституції України і не нарахування ним два виду відповідальності за одне порушення відповідачем умов договору.

Таким чином, суд вважає, що в задоволені вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, комісією, штрафами та пенею слід відмовити за недоведеністю таких вимог.

Що стосується іншої частини вимог, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача за кредитним договором №/Т/972104 від 04 червня 2013 року заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 10000 грн. 00 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 3).

На підставі викладеного, ст.ст. 207, 526-530, 533, 536, 549-551, 598, 610-615, 624-626, 628, 638-643, 1046-10561, 1077, 1078, 1082 ЦК України; керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 274, 279, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 35625014, заборгованість за кредитним договором №/Т/972104 від 04 червня 2013 року за основною сумою боргу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 (нуль) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. витрат по сплаті судового збору.

В задоволені іншої частини позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29 грудня 2020 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.