Справа № 456/4865/19 Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В.Л.
Провадження № 22-ц/811/2285/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого : Ванівського О.М.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Шостакова Сергія Миколайовича на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГмбХ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ» № 997-ав/тр від 11.11.2019 про звільнення його з роботи, у зв`язку із скороченням штату працівників, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП. Просив з 11.11.2019 поновити його на посаді водія автотранспортних засобів ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ» та стягнути з ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Просив стягнути з ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ» на його користь витрати по оплаті професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 3530, 00 грн. та покласти витрати по сплаті судового збору на відповідача.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 покликається на те, що відповідно до наказу ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ» № 997-ав/тр від 11.11.2019 його звільнено з посади водія автотранспортних засобів з 11.11.2019, у зв`язку зі скороченням штату працівників, на підставі о п.1 ст.40 КЗпП України. Звертає увагу, що відповідно до наказу ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ» №06/к від 12.01.2005 його прийнято на роботу на посаду водія. В подальшому наказом ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ» № 904/ос від 14.12.2018 року вирішено питання про звільнення його з роботи з посади водія автотранспортних засобів, у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених правилами внутрішнього трудового розпорядку, на підставі п. 3 ст.40 КЗпП України. Зазначив, що він звернувся в Стрийський міськрайонний суд Львівської області та просив визнати незаконними накази щодо його звільнення та оголошення догани, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.06.2019, яке було залишено без змін, постановою Львівського апеляційного суду від 12.11.2019, визнано незаконним та скасовано наказ ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ» №904/ос від 14.12.2019 про звільнення його з роботи з посади водія автотранспортних засобів та поновлено на роботі з 14.12.2018 року, стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.12.2018 по 07.06.2019 у розмірі 74580,74 грн. Звернув увагу, що відповідно до наказу ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ» № 556-ав/тр від 21.06.2019 його поновлено на посаді водія автотранспортних засобів та визнано запис у трудовій книжці за № 18 недійсним. Однак після поновлення його на роботі, на нього постійно здійснювався психологічний тиск з боку керівництва та до виконання роботи його не було допущено, йому було значно зменшено заробітну плату та керівництво спонукало його написати заяву про звільнення за згодою сторін. 10.07.2019 керівництвом ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ» йому було надано письмове попередження про звільнення його з посади водія автотранспортних засобів на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з скороченням штату з 04.07.2019 та надано пропозицію на переведення на вільні вакансії, які не входили до його фаху. Звернув увагу, що однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника, йому має бути запропонована робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша робота. Відповідач хоча і своєчасно повідомив його про наступне вивільнення, але не виконав обов`язок надання пропозицій про всі наявні на товаристві вакансії, починаючи з часу ознайомлення з рішенням роботодавця по час скорочення його посади і до дня звільнення. Окрім цього зазначив, що первинна профспілкова організація, яка діє на підприємстві, не надавала згоди на звільнення його з посади водія, у зв`язку зі скороченням. У зв`язку з вищенаведеним, він змушений звернутись до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 червня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГмбХ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Дане рішення в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Шостаков Сергій Миколайович.

В апеляційній скарзі, зазначає, що оскаржуване рішення постановлене з неповним з`ясуванням усіх обставин справи та з порушенням норм чинного законодавства. Зокрема покликається на те, що ОСОБА_1 був поновлений на посаду водія 21.06.2019, але до виконання посадових обов`язків водія не був допущений, тому було значно знижено його заробітну плату.

Звертає увагу, що у службовій записці начальник служби транспортного забезпечення ОСОБА_2 пропонує генеральному директору ТОВ «Леоні Ваерінг Система УА ГмБХ» припинити трудові відносини з працівниками, які станом на 01.07.2019, вже не працювали, а були звільнені за згодою двох сторін (у зв`язку з виходом на пенсію). Наприклад, ОСОБА_3 був звільнений 02.05.2019 року, а вже в наказі 04.07.2019 про попередження про заплановане звільнення у зв`язку зі скороченням штату, було згадано тільки одне прізвище водія ОСОБА_1 . Також покликається на те, що 09.07.2019 у відділі персоналу ТОВ «Леоні Ваерінг Система УА ГмБХ» ОСОБА_1 було запропоновано підписати документ про скорочення його посади, однак на його прохання видати копію вказаного документу для ознайомлення, йому було відмовлено, тому він був змушений звернутись до керівника ТОВ «Леоні Ваерінг Система УА ГмБХ» та в акті про відмову від підпису від 09.07.2019 написано, що ОСОБА_1 ознайомився з повідомленням про заплановане вивільнення, проте відмовився підписувати документ, однак це суперечить дійсності, оскільки даний акт тільки зачитали і сказали підписати. 12.07.2019року керівник відділу персоналу Герилів Л. у відповідь на заяву від 10.07.2019 за № 308 надала копію повідомлення про заплановане вивільнення, а акт був складений 09.07.2017 року. Зазначає, що у документі про скорочення пропонувалось 8 вільних вакансій, які зовсім не пов`язані з трудовою діяльністю ОСОБА_1 .

Також звертає увагу, що до суду відповідачем надане повідомлення від 18.09.2019 року про пропозицію щодо переведення на вільні вакансії, проте ОСОБА_1 такого повідомлення не вручали.

Зазначив, що на даному підприємстві ОСОБА_1 працював 14 років, однак з таким трудовим стажем на даному підприємстві працює 6 чоловік, а всіх водіїв 57 чоловік. Водії, які залишилися працювати мають менший трудовий стаж, а більше порушень трудової дисципліни, а саме скоєння ДТП із потерпілими і пошкодження транспорту (автобусів).

Щодо наказів відносно ОСОБА_1 про дисциплінарні стягнення, то зазначає, що не вказано порушення, однак застосовано стягнення депреміювання та зазначено, що було порушено трудову дисципліну, а саме перевитрату палива. Зазначив, що у березні складні погодні умови і потрібно більше палива.

Що стосується наказу № 14/С від 29.03.2013, то ОСОБА_1 було позбавлено 50% премії, за нетактовну поведінку з начальником охорони ОСОБА_4 пояснювальній записці ОСОБА_1 дав роз`яснення, що став на захист продавців, які торгували хлібом за межами території підприємства. Що стосується наказу № 118/С від 27.12.2017, то ОСОБА_1 став на захист співробітника ОСОБА_5 , який відмовився проходити тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, що було після робочого часу, однак працівники відділу безпеки примусово тягли його.

12.02.2014 року та 11.12.2015 року позивач отримав догани, одну за те, що здійснив заправку із пасажирами, а другу за те, що скоротив маршрут, однак це все відбувалося в зимовий період і ОСОБА_1 не встигав вчасно доставити робочих на зміну, а за це карається звільненням, за що не один водій був звільнений.

Також зазначає, що у ОСОБА_1 був нещасний випадок на виробництві із-за несправності автобуса, і водій ОСОБА_1 одержав опіки І-II ст. Керівники підприємства самостійно відвезли його до Стрийської ЦРЛ, домовились із лікарем, щоб не оформляти документи. Зазначив, що позивачу не було надано ні матеріальної, ні моральної допомоги, тільки під тиском дружини лікар видав листок непрацездатності на останні дні, але керівництво його не прийняло. За ці дні позивач отримав заробітну плату, а лист непрацездатності знаходиться на руках, де вказано нещасний випадок та опік обличчя І-ІІ ступеня. Зазначає, що однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Отже, відповідач, хоча і своєчасно повідомив позивача про наступне вивільнення, але не виконав обов`язок надання пропозицій про всі наявні на товаристві вакансії, починаючи з часу ознайомлення з рішенням роботодавця про скорочення його посади і до дня звільнення.

Враховуючи вищенаведене просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача 30 вересня 2020 року подали в суд відзив на апеляційну скаргу, в якому просять рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 червня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провавження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України суд, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача відповідачем дотримано законодавчий порядок вивільнення працівників за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, а саме: на підприємстві мало місце скорочення чисельності та штату працівників, позивач був завчасно, за 2 місяці попереджений про майбутнє звільнення, позивачу пропонувалась інша робота на підприємстві від якої він відмовився. Відтак, 11.11.2019 було прийнято наказ «Про припинення трудового договору ОСОБА_1 », яким звільнено з роботи позивача у зв`язку із скороченням штату працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (стаття 4 КЗпП України).

Згідно із частиною 2 статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ст.ст. 2-1, 5-1 КЗпП України держава забезпечує рівність трудових прав усіх громадян незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин, крім цього, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України).

Матеріалами справи та судом встановлено, що ОСОБА_1 , 12.01.2005 прийнятий на роботу водієм автобуса персоналу ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ».

Відповідно до копії наказу начальника адміністративного відділу персоналу ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ» Гасин Т. від 14.12.2018 № 904/ос «Про припинення трудового договору ОСОБА_1 » у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків покладених правилами внутрішнього трудового розпорядку, згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України, ОСОБА_1 водія автотранспортних засобів 14 грудня 2018 року звільнено з роботи /а.с.33/.

Відповідно до копії рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.06.2019 по справі № 456/185/19 позов ОСОБА_1 до ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмБХ» про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди задоволено частково та визнано незаконним та скасовано наказ ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмБХ» № 904/ос від 14.12.2018 про звільнення з роботи ОСОБА_1 водія автотранспортних засобів 14.12.2018 у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків покладених правилами внутрішнього трудового розпорядку, згідно п.3 ст.40 КЗпП України. Зобовязано поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді водія автотранспортних засобів ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмБХ» з 14 грудня 2018 року. Стягнуто з ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмБХ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.12.2018 року по 07.06.2019 року у розмірі 74580,74 грн. /а.с.37-42/.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12.11.2019 по справі № 456/185/19, апеляційну скаргу представника ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмБХ» залишено без задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.06.2019 залишено без змін.

Згідно копії виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.06.2019, суд вирішив поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді водія автотранспортних засобів ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ» з 14 грудня 2018. /а.с.35/.

Наказом начальника адміністративного відділу персоналу ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ» Гасин Т. № 556-ав/тр від 21.06.2019 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » з 14 грудня 2018 року поновлено ОСОБА_1 на посаді водія автотранспортних засобів ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ» /а.с.72/.

Згідно службової записки керівника адміністративного відділу ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмБХ» Лесишина О., генеральному директору ОСОБА_6 , враховуючи недосягнення запланованого рівня фінансових результатів підприємства у 2018 році виникла необхідність зменшення та оптимізації операційних витрат підприємства при збереженні високої якості виробництва, рекомендовано скоротити наступні посади: водія автотранспортних засобів 8 одиниць, слюсар з ремонту колісних транспортних засобів 1 одиниця, механік 1 одиниця, начальник зміни - 2 одиниці, прибиральник виробничих приміщень 4 одиниці, прибиральник службових приміщень 32 одиниці /а.с.67-68/.

Відповідно до копії службової записки керівника адміністративного відділу ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмБХ» Лесишина О., генеральному директору Шмідту Ш. від 19.06.2019, на підставі службової записки від 15.01.2019 про скорочення чисельності штату працівників та у зв`язку з поетапною зміною форми транспортування працівників компанії з 100% власного транспорту на 50/50 % (власний і сторонній) рекомендовано скоротити посаду начальника відділу транспорту 1 одиниця /а.с. 69/.

Згідно службової записки начальника служби транспортного забезпечення ОСОБА_2 від 01.07.2019, адресованої генеральному директору ОСОБА_6 , у зв`язку із прийнятим рішенням про скорочення посад «водія автотранспортних засобів» у кількості 8 штатних одиниць, запропоновано враховуючи кваліфікацію, продуктивність праці та попередню роботу працівників ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ», що працюють на посаді «водія автотранспортних засобів», у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, а саме скороченням чисельності та штату працівників на підприємстві припинити трудові відносини з: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 /а.с.73/.

У відповідності до наказу генерального директора ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмБХ» Шмідт Ш. № 3-53 від 04.07.2019 «Про попередження про заплановане звільнення у зв`язку зі скороченням штату» доручено відділу персоналу підготувати письмові повідомлення про вивільнення з пропозицією про переведення на вакантні посади ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 /а.с.75/.

08 липня 2019 року, ОСОБА_1 попереджено про звільнення з посади водія автотранспортних засобів на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, що мало відбутись 23 вересня 2019 року, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку, у зв`язку із скороченням посад водіїв автотранспортних засобів, згідно Наказу № 3-48 «Про зміни в організації виробництва і праці» від 20.06.2019, Наказу №3-53 «Про попередження про заплановане звільнення у зв`язку зі скороченням штату від 04.07.2019». Одночасно ОСОБА_1 запропоновано переведення на вільні вакансії: монтера кабельного виробництва, оператора верстатів з програмним керуванням, оператора технологічних установок, оператора-нарізувача, оператора механізованих та автоматизованих складів, транспортувальника, слюсара-ремонтника /а.с.17/.

Відповідно до копії акту про відмову від підпису від 09.07.2019, ОСОБА_1 ознайомився з повідомленням про заплановане вивільнення, проте відмовився підписувати документ /а.с.77/.

10 липня 2019 ОСОБА_17 звернувся із заявою до керівника ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ» про надання копії документа про скорочення посади водія /а.с.16/.

12 липня 2019 керівник відділу персоналу Герилів Л. скерував ОСОБА_1 копію повідомлення про заплановане вивільнення, на заяву останнього від 10.07.2019 /а.с.18/.

18 вересня 2019 року та 11 листопада 2019 року ОСОБА_1 повідомлено про пропозицію щодо переведення на вільні вакансії оператора верстатів з програмним керуванням, монтера кабельного виробництва, оператора технологічних установок, оператора термоз`єднань та пресового обладнання /а.с.78-79/.

Відповідно до копії акту про відмову від підпису від 11.11.2019, ОСОБА_1 відмовився від підпису під час ознайомлення з наказом про припинення трудового договору та записами в особистій картці П-2 /а.с.81/.

Наказом керівника відділу персоналу ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ» Герилів Л. від 11.11.2019 № 997-ав/тр «Про припинення трудового договору ОСОБА_1 » у зв`язку зі скороченням штату працівників, ОСОБА_1 водія автотранспортних засобів звільнено з роботи 11 листопада 2019 року, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України /а.с.23/.

Згідно листа голови ППО ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ» Горби В.М. від 04.07.2019, адресованого керівнику адміністративного відділу ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УАГМБХ» Лесишину О.Р., у період трудової діяльності на підприємстві ОСОБА_1 членом профспілки не був /а.с.74/.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з п.1 ст.40 КЗпП України та п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6.11.1992р.(з наступними змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів» суди, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України, зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу, або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Пунктом 1 ст.40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору за ініціативою власника чи уповноваженого ним органу при змінах в організації виробництва і праці, до яких відноситься, зокрема, і скорочення чисельності чи штату працівників.

Порядок вивільнення працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці та порядок врахування переважного права працівника на залишення на роботі встановлено статтями 42, 49-2 КЗпП України.

Частиною 2 ст. 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник вважається таким, що належним чином виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну посаду, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільняється, працював.

Звертаючись із позовними вимогами позивач ОСОБА_1 покликався на те, що його звільнення відбулося з порушенням процедури, передбаченої трудовим законодавством, оскільки йому надано пропозиції на переведення на вільні вакансії, які не входили до його фаху, відсутня згода первинного профспілкового комітету, яка діє на підприємстві, на звільнення його з посади водія, у зв`язку зі скороченням, при звільненні відповідачем не враховане його переважне право, передбачене статтею 42 КЗпП, на залишення на роботі,.

Колегія суддів вважає, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вірно виходив з того, що в судовому засіданні доведено проведення зміни в організації виробництва і праці Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГмбХ» зі скороченням штату працівників, при цьому позивач був завчасно, за 2 місяці попереджений про майбутнє звільнення, позивачу пропонувалась інша робота на підприємстві від якої він відмовився. Також при вирішенні питання про скорочення ОСОБА_1 , ТОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» було враховано кваліфікацію, продуктивність праці та попередню роботу водія автотранспортних засобів ОСОБА_1 в порівнянні з іншими водіями автотранспортних засобів ТОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ», зокрема, виявлено, що у ОСОБА_1 найбільше дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни, додаткові заохочення за успіхи в роботі - відсутні.

Дисциплінарні стягнення, що були застосовані до ОСОБА_1 не оскаржувалися позивачем (окрім наказу від 14.12.2018 р., законність якого підтверджено судом) і були виконані, тому обгрунтування представника позивача щодо правомірності дій ОСОБА_1 за які до позивача були застосовані дисциплінарні стягнення у вигляді догани чи депреміювання не можуть братися судом до уваги, оскільки не є предметом спору у даній справі.

Твердження апелянта про те, що водії, які залишились працювати мають менше дисциплінарних стягнень ніж ОСОБА_1 не відповідають дійсності, оскільки найбільше дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни було саме у позивача - ОСОБА_1 .

Інших обставин, що би свідчили про переважне право на залишення на роботі саме ОСОБА_1 підприємством не встановлено. Будь яких відомостей про підвищення кваліфікації позивач не надавав.

Також не можуть братися до уваги покликання апелянта на те, що ТОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» не запропонувало ОСОБА_1 роботу за спеціальністю, а пропонувало лише інші посади, що є порушення трудового законодавства при скороченні працівників, враховуючи наступне.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщозапропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому, мова йде про те, що роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року № 6-491 цс 15.

На ТОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» проводилося скорочення працівників, які безпосередньо не виконують функції, пов`язані із виробництвом електричного й електронного устаткування для автотранспортних засобів, що є основним видом діяльності підприємства.

В рамках скорочення на ТОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» вирішено зменшити кількість штатних одиниць водіїв автотранспортних засобів та здійснити залучення сторонніх перевізників.

Згідно довідки начальника адміністративного відділу персоналу ОСОБА_18 станом на 01.01.2018 р. на ТОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ» числилося 110 посад «Водій автотранспортних засобів», натомість станом на 01.01.2020 р. кількість посад вказаних посад становила - 59.

Таким чином, водію автотранспортних засобів ОСОБА_1 було неможливо запропонувати аналогічну посаду - водія.

Натомість, 09.07.2019 р. ОСОБА_1 було повідомлено про заплановане вивільнення та запропоновано переведення на вільні вакантні посади: монтер кабельного виробництва, оператор верстатів з програмним керуванням, оператор технологічних установок, оператор-нарізувач, оператор механізованих та автоматизованих складів, транспортувальник, слюсар-ремонтник.

18 вересня 2019 року та 11.11.2019 р. позивачу також надавалися пропозиції щодо переведення на вільні вакансії, що підтверджується відповідними доказами.

Позивачу було запропоновано переведення на вільні посади, які були у відповідача за увесь період від повідомлення ОСОБА_1 про заплановане вивільнення і до дня фактичного звільнення.

ОСОБА_1 відмовився від переведення на іншу посаду з переліку запропонованих, тому 11.11.2019 р. було прийнято наказ «Про припинення трудового договору ОСОБА_1 »

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 274, 367, 368, п.1.ч.1 ст.374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шостакова Сергія Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 03.11.2020 року.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.