Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1799/19
Провадження № 2/674/101/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

за участю секретаря судового засідання Мудрицької Л.В.

справа № 674/1799/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Дунаївці, в порядку спрощеного позовного провадження,цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (ціна позову 16662,84 грн.),

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2019 року позивач, АТ КБ "Приватбанк", звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 16662,84 грн грн. мотивуючи тим, що 04.12.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7127,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір.

При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідача кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих з Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов`язань перед банком.

Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Заборгованість ОСОБА_1 станом на 19.11.2019 року становить 16662.84 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 5023,42 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 4643,60 грн., заборгованості за пенею 5856.08 грн, заборгованості за комісією 0.00 грн, штрафом відповідно до п.2.2. Генеральної угоди 1139.74 грн., які позивач просить стягнути з відповідачки, а також судові витрати по справі у розмірі 1921 грн..

Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13 січня 2020 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причин неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у її відсутності та відзив на позов не подавала.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-287 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що 04.12.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7127,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

За умовами Генеральної угоди (п. 2.1.) ОСОБА_1 отримала строковий кредит в сумі 7127,60 грн. на строк 24 місяці з 04.12.2012 року по 31.12.2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 7127,60 грн. в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 181,96 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також других витрат відповідно з Умовами та Правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2017 року (а. с. 8).

Встановлено, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за Генеральною угодою від 04.12.2012 року належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 19.11.2019 року становить 16662,84 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 5023,42 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 4643,60 грн., заборгованості за пенею 5856.08 грн., штрафом відповідно до п.2.2. Генеральної угоди 1139,74 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості та умовами кредитного договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.

Частиною 1 статті 634 вказаного Кодексу встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Докази у справі достовірно вказують на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрило на ім`я відповідача картковий рахунок, на який Банком перераховані кредитні кошти, та через який сторонами здійснювались фінансові операції. Позивач видав відповідачу кредитну картку, яка використовувалася ним для проведення розрахунків. Вказані докази підтверджують одержання відповідачем кредитних коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(ст. 1055 ЦК України).

За змістомb статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Положеннями ч.ч.1,2ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Встановлено, що у пункті 2.1. Генеральної угоди сторони узгодили розмір процентів за користування кредитними коштами (1,5% в місяць на суму залишку заборгованості), а пунктом 2.2 Генеральної угоди узгодили розмір штрафу(1139.74 грн.) за порушення строків погашення заборгованості.

Згідно п. 2.5. Генеральної угоди позичальник взяв на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту, процентів, винагороди відповідно до Генеральної угоди і Умовам та Правилам.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), комісії, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

З врахуванням умов підписаної сторонами Генеральної угоди наявні правові підстави для стягнення із ОСОБА_1 на користь Банку заборгованостіза кредитом 5023,42 грн., та по процентам за користування кредитом за період з 04.12.2012 року по 31.12.2017 року (визначений договором строк кредитування) у розмірі 2988,39 грн..

Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідачки відсотків за період з 01.01.2018 року по 19.11.2019 року, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти (1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості ) за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування.

Зазначений висновок узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12.

Також, з врахуванням вимог п. 2.2. Генеральної угоди підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення із ОСОБА_1 на користь Банку штрафу в розмірі 1139,74 грн.

Також варто зазначити, що Велика Палата Верховного Суду зазначила: оскільки підписана лише угода, яка не містить детальних умов договору, а Правила надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт не містять підпису боржника, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили порядок нарахування заборгованості за пенею.

Тому, суд вважає, що не підлягає до стягнення із відповідачки на користь позивача пеня в розмірі 5856,08 грн., виходячи із наступного.

Так, відповідно до п. 2.8. Генеральної угоди при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах і Правилах за кожний день прострочки.

Встановлено, що позивачем не надано суду належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності заборгованості у ОСОБА_1 саме по пені в розмірі 5856.08 грн., оскільки як вбачається із розрахунку заборгованості за договором № 485511 від 04.12.2012 року, банком було нараховано саме пеню в розмірі 5856.08 грн.., а сплата пені не передбачена умовами Генеральної угоди. Також, позивачем в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано доказів щодо узгодження між сторонами саме порядку та розміру нарахування пені, а в силу ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Не підлягають до застосування норми ч. 1 ст. 1048 ЦК України щодо права банку на отримання відсотків за користування кредитними коштами ,оскільки сторонами укладено Генеральну угоду, в якій обумовлено таку істотну умову договору, як розмір відсотків за користування кредитними коштами на період саме дії договору, і позивач в позові не просив стягнути з відповідача відсотки за користування кредитними коштами саме в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Позов задоволено на 54,92% ( 9151,55 х100: 16662,84).Отже, судовий збір слід стягнути в розмірі 1055 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 141, 263, 265, 279, 281-287 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 554, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (ціна позову 16662,84 грн.), задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ «Приватбанк» (місцезнаходження: м.Київ вул.Грушевського ,1Д,, МФО №305299 на рах. № НОМЕР_2 ) 5023 (п`ять тисяч двадцять три) грн. 42 коп. - заборгованість за кредитом, 2988 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 39 коп. - відсотків за користування кредитом та 1139 (одна тисяча сто тридцять дев`ять) грн. 74 коп. - штрафу, а всього 9151 (дев`ять тисяч сто п`ятдесят одна) грн. 55 коп.

В стягненні із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» відсотків за період з 01.01.2018 року по 19.11.2019 року та пені відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ «Приватбанк» (місцезнаходження: м.Київ вул.Грушевського ,1Д,, МФО №305299 на рах. № НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1055 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: АТ КБ «Приватбанк» (місцезнаходження: м.Київ вул.Грушевського, 1Д, ).

Відповідачка: ОСОБА_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Дата складання рішення суду 11 лютого 2020 року.

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук