УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М. перевіривши виконання вимог ст. 316 ЦПК України за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника Ткаченка А.В. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту смерті.

Вивчивши матеріали заяви встановлено, що дана справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначено нормою ст. 317 ЦПК України.

Відповідно до вимог абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Аналіз абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України дає можливості дійти висновку, що заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України може бути подана за місцем проживання (перебування) заявника до суду за межами такої території України, тобто заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, на відміну від заяви про встановлення факту народження на цій території, подається з урахуванням загальних правил підсудності передбачених для справ окремого провадження про встановлення юридичних фактів.

Місцем проживання (перебування) заявника в даному випадку являється зареєстроване у встановленому законом порядку місце його проживання, що кореспондується з положеннями ст. 29 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, має особа, для якої підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів має значення з метою охорони її прав, свобод та інтересів або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 4 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора.

Судом встановлено, що в інтересах заявника ОСОБА_1 про встановлення факту смерті його батька ОСОБА_3 до суду звернувся адвокат Ткаченко А.В., який як убачається зі змісту заяви про встановлення факту смерті та ордеру серії КС № 799331 проживає та здійснює адвокатську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально підпадає під юрисдикцію Дніпровського районного суду м. Києва.

В даному випадку заявником, що прагне встановити факт смерті його батька для подальшого отримання свідоцтва про смерть, що тягне за собою виникнення майнових спадкових прав є ОСОБА_1 , місце проживання якого і є визначальним згідно зі ст. 316, абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, при вирішенні питання про територіальну підсудність справи.

Представник ОСОБА_1 адвокат Ткаченко А.В. є особою, яка в розумінні ч. 1 ст. 60 ЦПК України являється представником заявника, а не ініціатором питання про встановлення факту, порушеного його довірителем, та не віднесений до категорії законних представників осіб або інших осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Місцем проживання заявника ОСОБА_1 , що також підтверджується доданою до заяви копією паспорта заявника, зазначено АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до юрисдикції Оболонського районного суду м. Києва.

Таким чином, з урахуванням встановленої цивільним процесуальним законом норми ч. 1 ст. 316 ЦПК України щодо підсудності справ про встановлення факту, що має юридичне значення та вимог абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті слід передати на розгляд за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За вимогами ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст. 19, 31, 316, 317, 353 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 755/15924/20 (Провадження № 2-о/755/1534/20) за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті передати на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя