КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-з/824/718/2020 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
09 грудня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Гуля В.В.,
суддів Сержанюка А.С., Семенюк Т.А.,
за участю секретаря Линок В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди ,-
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2020 року скасовано та ухвалено по справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію опубліковану і поширену ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на своїй персональній сторінці у соціальній мережі Facebook за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині висловлювання «майже 10 років ОСОБА_1 краде наші гроші,».

Зобов`язано ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію в частині висловлення «майже 10 років ОСОБА_1 краде наші гроші.», яке поширене ним ІНФОРМАЦІЯ_1 на власній сторінці у соціальній Інтернет-мережі Facebook шляхом повідомлення на власній сторінці у соціальній Інтернет-мережі Facebook про ухвалене рішення та опублікувати на власній сторінці у соціальній Інтернет-мережі Facebook («Фейсбук»)

В решті позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 звернулась до Київського апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якому відповідач просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 19200 грн.

Клопотання обґрунтоване тим, що постановою Київського апеляційного суду від 26 серпня 2020 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2020 року скасовано та ухвалено по справі нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі позивач ставив питання про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення після розгляду апеляційної скарги. Вказував, що документальне підтвердження судових витрат буде надано суду не пізніше п`яти днів після розгляду справи по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України додаткове рішення, у разі якщо судом не вирішено питання про судові витрати, ухвалюється судом, що ухвалив рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ч. 2, 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В апеляційній скарзі позивач вказувала про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення після розгляду апеляційної скарги. Вказувала, що документальне підтвердження судових витрат буде надано суду не пізніше п`яти днів після розгляду справи по суті.

У поданому клопотанні про ухвалення додаткового рішення позивач вказує на те, що фактичний розмір судових витрат , пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у даній справі, склав 19 200 грн з яких 13 200 грн судовий збір за подання позову та витрати на правничу допомогу щодо розгляду справи в суді першої інстанції та 6000 грн щодо розгляду справи Київським апеляційним судом. Протягом п`яти днів, після ухвалення рішення, Апеляційному суду було надано докази на підтвердження понесення таких витрат.

До клопотання було додано: Завірена копія договору про надання правничої допомоги №133 від 07.12.2018 та додаткові угоди №1 від 07/10/2019 та №2 від 20/02/2020; Акт виконаних робіт №7/133/01-09 від 26.02.2020; Рахунок №4/133/01-08 від 26.03.2020; Квитанція № Р5ХВ-АРА4-Х2МК-502Х від 31.08.2020; Договір про надання правничої допомоги №44 від 31.03.2020 з додатковою угодою №1 від 26/08/2020; Акт виконаних робіт №10/44/01-09 від 26.08.202; Рахунок №9/44/01-08 від 26.08.2020; Квитанція № 1Н9Х-МК01-5Н6Х-КН97 від 31.08.2020.; ордер та завірена копія свідоцтва; докази направлення заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу відповідачу.

Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачу була надана можливість подати свої заперечення щодо ухвалення додаткового рішення та заявити клопотання про зменшення розміру судових витрат.

Відповідачем було надано відзив на заяву ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правову допомогу. Заперечення зводяться до того, що позивачем не виконано вимоги ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач під час розгляду справи в суді першої інстанції до закінчення судових дебатів не заявила заяви про стягнення витрат, які вона понесла в зв`язку з розглядом справи. Окрім того, витрати які понесені в суді апеляційної інстанції згідно акту від 26 серпня 2020 року на суму 6000 грн не підлягають стягненню оскільки запис в апеляційній скарзі про стягнення судових витрат не відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Більше того, вважає, що вивчення рішення суду - 1 год, а також аналіз законодавства - 2 год. не являються адвокатськими послугами а є самоосвітою, тобто підвищенням професійного рівня адвоката, яка повинна здійснюватись не за рахунок сторін у справі. Представництво в суді апеляційної інстанції згідно звукозапису було 15 хв, а не 1 год, як зазначає позивач. Щодо поштових витрат, то не зрозуміло, які поштові відправлення було здійснено, оскільки апеляційна скарга з додатками подається через суд першої інстанції і не надсилається сторонам у справі.

Окрім цього заявлені витрати є завищеними і не відповідають складності справи. Тим більше що позов позивача задоволено частково.

Заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Розмір витрат, які сторона понесла у зв`язку з розглядом справи подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду і до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Виходячи із конкретних обставин справи, адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

З матеріалів справи убачається, що такі дії відповідають умовам договору про надання правової допомоги, а час, витрачений на складання та подання цих документів, є обґрунтованим і відповідає вимогам ст. 137 ЦПК України та є співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У встановленому законодавством порядку відповідачем наданий розрахунок оплати витрат на професійну правничу допомогу відповідачем не спростований.

Проте позов задоволений частково, а згідно ст. 141 ч. 1 п. 3 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, розподіл судових витрат між сторонами покладається на обидві сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно заявлених вимог фактично спростуванню підлягало шість самостійних окремих обставин, з яких задоволена судом лише одна.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір пропорційно заявленим вимогам у розмірі 3200 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Прийняти у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди додаткову постанову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3200 гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді А.С. Сержанюк

Т.А. Семенюк