Справа № 188/1412/19
Провадження № 2/188/50/2020
12 лютого 2020 року смт. Петропавлівка
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі :
головуючої судді Курочкіної О.М.
секретар судового засідання Лукіна Л.Г.
справа №188/1412/19
Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК"
про стягнення заборгованості
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складала між ним та Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві.
Позивач вважає, що при укладанні договору сторони керувались положеннями ст.ст. 525-527, 530, 610, 615, 629 ЦК України, «Правилами користування платіжною карткою» , «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку».
558.59 грн.- заборгованість за пенею та комісією;
а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
500.00 грн. - штраф (фіксована частина);
3429.37 грн.- штраф (процентна складова).
Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати.
В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав.
Відповідач в судове засідання не з`явився, суд розглядає справу заочно.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, вивчивши заяви сторін та матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню.
Суд виносить рішення без участі сторін за їх заявами, на підставі тих доказів, які надані сторонами і в межах заявлених вимог.
Позивачем зазначено, що надано в якості письмового доказу Анкету заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, але суд бере до уваги, що це не повна копія, у справі є лише одна сторінка Анкети, а ксерокопія зворотнього боку відсутня, а саме на зворотньому боці зазначається додаткова інформація, яка містить вид платіжної картки «Універсальна» та бажаний кредитний ліміт.
У анкеті-заяві позичальника відсутні домовленості сторін щодо строку дії кредитного договору вид банківської послуги, що відповідає конкретним тарифам відсутні відомості про обраний вид кредитної картки, що повинно відповідати визначеним Тарифам характеристикам.
Крім того, Анкета-заява не містить інформації щодо розміру встановленого відповідачу кредитного ліміту.
Суд приходить до висновку, стороною позивача не надано докази і не доведено отримання банківської кредитної картки відповідачем та розмір отриманого ним кредитного ліміту.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У відповідність ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку стороною позивача не встановлено і не доведено момент, коли у банка виникли зобов`язання з надання кредитного ліміту відповідно до заяви, а саме, момент надання платіжною системою операції до списання з відповідного картрахунка в рахунок кредитного ліміту стороною позивача.
На визначення розміру заборгованості позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, посилається на розрахунок заборгованості за заявою №б/н від 28.10.2013 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 22.09.2019 року, а також посилався на витяги з Тарифів і Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), комісії та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин (28.10.2013) до моменту звернення до суду з указаним позовом (03.10.2019), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов і правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Відповідно до наданого позову, по отриманому кредитному ліміту передбачено сплата відсотків в розмірі 27.60%, але згідно долученого витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт, наданих позивачем в якості доказу, такий відсоток, в розмірі 27.60% не передбачений в значеннях щодо жодного виду кредитних карт витягу.
Відповідно до залученого позивачем в якості доказу Розрахунку заборгованості за договором №б/н від 28.10.2013 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 станом на 22.09.2019 року не відповідають зазначеним в позові обставинам справи, а саме:
розрахунок наданий з 20.01.2014 року, хоча кредитний договір, відповідно до позову, укладений 28.10.2013 року;
з 01.09. 2014 року відсоткова ставка з 27.60% збільшена до 32.40%
з 01.04.2015 року відсоткова ставка з 32.40% збільшена до 42.00%
з 09.10.2017 року сальдо поточної заборгованості нульове заборгованість за тілом кредиту станом на 28.09.2017 р. складала 1999.92 грн., 09.10.2017 відповідачем сплачено 2120.00 грн. але банком станом 09.10.2017 року знов зазначена заборгованість в розмірі 12.07 грн.
Розрахунок, є головним доказом при вирішенні питання про розмір заборгованості, її види та правильність нарахування заборгованості, представник не має повноважень розраховувати банківську заборгованість відповідача.
Позивач в позовній заяві зазначив, що додав до позову оригінал розрахунку.
Наданий Розрахунок не містять посилань на те ким він посвідчений, під розрахунками лише зазначено «представник ОСОБА_2 » і підпис, але чий підпис стоїть під розрахунком, прізвище ім`я по батькові представника, або прізвище та ініціали в розрахунку не зазначено.
Розрахунок здійснюється банком по відповідній програмі в електронному варіанті, тож паперова роздруківка повинна бути посвідчена відповідною особою з зазначенням прізвища відповідальної особи.
Враховуючи вищезазначене, суд, власною ухвалою від 05.12.2019 року надав можливість стороні позивача до початку розгляду справи по суті, надати до суду, як належний доказ, Розрахунок заборгованості за заявою №б/н від 28.10.2013 року, укладеної між ПриватБанком та клієнтом з належним чином засвідченим підписом відповідної посадової особи Банку, або копію, засвідчену належним чином підписом відповідальної особи.
Відповідно до ч.3 ст.77 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
На виконання ухвали суду позивачем направлено до суду документи, а саме:
Супроводжувальний лист засвідчений підписом юрисконсульта ОСОБА_3 та круглою печаткою «для документів», копія довіреності засвідчена з обох боків належним чином, а саме штампом «АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для посвідчення копій та підписом на ньому юрисконсульта ОСОБА_3 і в якості додатку повторно направлено Розрахунок заборгованості за заявою №б/н від 28.10.2013 року, укладеної між ПриватБанком та ОСОБА_1 станом на 22.09.2019 на 6 аркушах та одинадцяти сторінках на яких є лише підпис невідомої особи без зазначення прізвища, тобто відсутній належним чином посвідчувальний підпис представника чи посадової особи банку з заначенням прізвища.
Крім того, суд бере до уваги, що належним чином посвідчувальним підписом з обох сторін аркушів з заначенням прізвища і штампу юрисконсульта у справі завірені: копія довіреності, що надійшла до суду з позовом, кожний лист відомостей з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, копія банківської ліцензії, хоча посвідчувальний підпис з печаткою юрисконсульта ОСОБА_4 поставлений навіть на сторінці де відсутні будь які дані, кожний лист виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, всі листи витягу з статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Позивач не використав своє право на надання суду належним чином засвідчених письмових доказів щодо відповідного розрахунку, тому в цій частині суд вважає Розрахунок як доказ не є таким, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи щодо розрахунку суми заборгованості, крім того, позивач зазначив в супроводжувальному листі що наданий повторно розрахунок є належним чином завірений представником банку згідно повноважень за довіреністю, що не відповідає встановленим судом обставинам.
Судом встановлено, з наданих суду письмових доказів, не посвідчені належним чином лише розрахунок, Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 без зазначення про внесені зміни, тому суд визнає їх не належними.
Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом .
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретно встановлений кредитний ліміт, його отримання, факт встановлення у позивача та відповідача зобов`язань, які конкретно запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір встановленого кредитного ліміту, зміну встановлених відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, вид банківської послуги і вид обраної кредитної картки, наданий банком витяг з Тарифів та Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.
Зазначені обґрунтування є практикою Верховного суду і міститься в Правовому висновку Постанови ВС від 27.11.2019 по справі № 140/458/17 (№ в ЄДРСР 86139313) « Вказане враховано судом апеляційної інстанцій під час вирішення питання щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором, а тому висновок апеляційного суду про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 21 568,46, заборгованості по пені та комісії в розмірі 3 389,12 грн, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн та штрафу (процентна складова) в розмірі 1 335,03 грн є правильним та таким, що відповідає нормам матеріального права. Оскільки витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який викладений на банківському сайті не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.»
На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст 257, 261, 267, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 4,76,89, 141, 258, 264-265 ЦПК України суд
В задоволенні позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПКраїни в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О. М. Курочкіна