КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №752/8287/18 Головуючий у 1 інстанції: Мазур Ю.Ю.

Провадження №22-ц/824/13668/2020 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

09 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

Головуючого судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.,

за участю секретаря Телятник І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2020 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного реєстратора Хмельницького Сергія Юрійовича (Філія Комунального підприємства Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві), треті особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Агрокомбанк», Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі старшого державного виконавця Федоренка А.М., ОСОБА_4 , про скасування рішення державного реєстратора,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Державного реєстратора Хмельницького Сергія Юрійовича (Філія Комунального підприємства Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві), треті особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Агрокомбанк», Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі старшого державного виконавця Федоренка А.М., ОСОБА_4 , про скасування рішення державного реєстратора.

У позовній заяві просили скасувати рішення державного реєстратора філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві Хмельницького С.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38925530 від 22 грудня 2017 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2020 року провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного реєстратора Хмельницького Сергія Юрійовича (Філія Комунального підприємства Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві), треті особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Агрокомбанк», Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі старшого державного виконавця Федоренка А.М., ОСОБА_4 , про скасування рішення державного реєстратора було закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що під час судового розгляду представник ПрАТ «Айбокс Банк» та представник ОСОБА_2 звертали увагу суду першої інстанції на клопотання ОСОБА_1 про зміну предмету позову, де позовні вимоги викладені в наступній редакції: внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розділ Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер 00 в частину опис об`єкта : загальна площа (кв.м): 220,9, житлова площа (кв.м): 88,5;

Просила залучити до участі у справі ОСОБА_3 як відповідача та в якості третьої особи державного реєстратора Янович Іванну Ярославівну, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

В обґрунтування зазначала, що спір у цивільній справі виник в тому числі і через незаконну реєстрацію права власності на ОСОБА_4 житлового будинку загальною площею 1386,4 кв.м, чим у подальшому і скористався ОСОБА_3 .

Тобто право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 у межах договору купівлі-продажу житлового будинку, а саме, на 220,9 кв.м загальної площі, 88,5 кв.м житлової площі, а в реєстрі речових прав значиться загальна площа будинку 1386,4 кв.м, житлова - 559,1 кв.м.

У судовому засіданні адвокат Вареник А.М. представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Державний реєстратор Хмельницький Сергій Юрійович (Філія Комунального підприємства Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві), ОСОБА_3, ПАТ «Агрокомбанк», Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі старшого державного виконавця Федоренка А.М., ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існував на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки воно полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні). Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.04.2019 р. у справі № 456/847/18).

Закриваючи провадження в справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Найда О.І. (індексний номер: 30337687 від 06.07.2016 року) зареєстровано право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 , на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2013 року, відомості щодо якого внесені вже після рішення державного реєстратора Хмельницького Сергія Юрійовича, Філія Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у місті Києві, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38925530 від 22.12.2017 року, а тому на думку суду першої інстанції предмет спору в даній цивільній справі відсутній.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суду не може погодитись з огляду на наступне.

30 листопада 2019 року ОСОБА_1 направила на адресу суд першої інстанції клопотання про зміну предмету позову, залучення до участі у справі відповідача та третю особу, в якому просила:

1) змінити предмет позову, визнавши позовні вимоги в наступній редакції: внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розділ Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер 00 в частину опис об`єкта : загальна площа (кв.м): 220,9, житлова площа (кв.м): 88,5;

2) залучити до участі у справі ОСОБА_3 як відповідача;

3)залучити до участі в справі як третя особа державного реєстратора Янович Іванну Ярославівну, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач змінила предмет спору, не розглянув її клопотання про зміну предмету спору та закрив провадження у справі.

Колегія суддів вважає, що таким чином суд першої інстанції порушив норми процесуального права.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина 1 статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.

Колегія доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про закриття провадження, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та доступу до суду.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 379, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 січня 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2020 року.

Головуючий суддя Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль