Ухвала

Іменем України

29 січня 2020 року

місто Київ

справа № 640/12346/15-ц

провадження № 61-28068св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Олійник А. С., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про відмову від позову та закриття провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

(далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») у липні 2015 року звернулося до суду з позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_1. та ОСОБА_2. заборгованості за кредитним договором від 11 квітня 2007 року

№ СL-700/1408/2007 у розмірі 4 791 015, 75 грн.

Позивач на обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 11 квітня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк»

(далі - ЗАТ «ОТП Банк», банк), назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк», банк), та ОСОБА_1. укладено кредитний договір № CL-700/1408/2007, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 127 806, 00 євро, строком до 17 квітня 2013 року з оплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених кредитним договором. У забезпечення виконання ОСОБА_1. зобов'язань перед банком за кредитним договором між банком та ОСОБА_2. 17 квітня 2007 року укладено договір поруки № SR-CL CL-700/1408/2007. Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфеля від 18 березня 2011 року ПАТ «ОТП Банк» відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Оскільки відповідачем ОСОБА_1. зобов'язання за кредитним договором не виконано, позивач вважав, що наявні підстави для солідарного стягнення з відповідачів кредитної заборгованості.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1. та ОСОБА_2. на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 11 квітня 2007 року

№ СL-700/1408/2007 у розмірі 4 791 015, 75 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2017 року заяву ОСОБА_1. про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року залишено без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1. задоволено частково. Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року скасовано. Відмовлено ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у задоволенні позовних вимог за недоведеністю.

У липні 2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна»звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, просило скасувати рішення суду апеляційної інстанції, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга обґрунтовувалася тим, що непогодження судом апеляційної інстанції із розрахунком кредитної заборгованості не є підставою для відмови у позові. Заявник вважає, що суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції, не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

У листопаді 2017 року надійшли заперечення на касаційну скаргу

ТОВ «ОТП Факторинг Україна», в яких ОСОБА_1. просила у задоволенні касаційної скарги відмовити, рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду у травні 2018 року.

26 квітня 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про відмову від позову.

Така заява подана представником ОСОБА_3, повноваження якого підтверджено довіреністю від 01 жовтня 2018 року, термін дії - до 01 жовтня 2019 року. Застережень щодо відсутності повноважень на відмову від позову зазначена довіреність не містить. Отже, заява від імені ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про відмову від позову подана уповноваженою особою.

Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до листа від 08 січня 2020 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підтвердило свій намір відмовитися від позову, наслідки відмови від позову стороні відомі та зрозумілі.

Відповідно до статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно з частинами першою-третьою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Враховуючи, що позивач подав заяву про відмову від позову, яка відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відомі та зрозумілі, така заява підлягає задоволенню, провадження у справі закриттю, а заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2017 року підлягають визнанню нечинними.

Керуючись статтями 206, 400, 408 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю

«ОТП Факторинг Україна» від позову до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Визнати нечинними заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2017 року.

Закрити провадження у цивільній справі № 640/12346/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

З моменту постановлення ухвали судом касаційної інстанції визнані нечинними рішення судів першої та апеляційної інстанцій втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді А. С. Олійник

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко