Номер провадження: 22-ц/813/680/20
Номер справи місцевого суду: 520/5779/13-ц
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12.02.2020 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Ващенко Л. Г.,

суддів Сєвєрової Є.С., Вадовської Л.М.,

розглянула заяву представника ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» (правонаступник публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Арді» про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» (правонаступник публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»), треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Арді» про визнання договору не укладеним,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

08.05.2013 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі-Банк) звернулось із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства із обмеженою відповідальністю «Арді» (далі-Товариство 1) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

16.09.2013 року ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до Банка, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і Товариство про визнання договору не укладеним.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси 16.02.2015 року позов Банка задоволено частково, зустрічний позов ОСОБА_3 залишений без задоволення.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.10.2019 року задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» (далі-Товариство 2) і замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні, а саме, Банк на його правонаступника-Товариство 2, за виконавчими листами від 04.05.2015 року, виданими на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.02.2015 року.

25.09.2019 року, у порядку ст. 432 ЦПК України, ОСОБА_1 звернувся із заявою про визнання виконавчого листа № 520/5779/13ц, виданого 04.06.2015 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення із ОСОБА_1 на користь Банка заборгованості за кредитним договором від 15.12.2006 року у розмірі 964 262, 29 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.11.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа № 520/5779/13ц таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 не погодився із ухвалою суду від 04.11.2019 року і подав апеляційну скаргу, яка, на підставі ухвали Одеського апеляційного суду від 02.12.2019 року, прийнята до розгляду судом апеляційної інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.01.2020 року розгляд справи призначено на 04.06.2020 року.

04.02.2020 року ОСОБА_1 в особі представника звернувся із заявою про зупинення виконавчого провадження до розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду від 04.11.2019 року.

В заяві представник ОСОБА_1 зазначає:

27.01.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_1 , а саме: описано та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

У заявника існують обґрунтовані побоювання, що навіть у випадку задоволення судом скарги буде неможливим відновити його порушені права, оскільки предмет іпотеки (квартира) може бути реалізований на електронних торгах до моменту набрання рішенням суду законної сили.

Частиною 3 ст. 432 ЦПК України передбачено, що до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 34 Закону «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Заява представника ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню частково зважаючи на наступне.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. ОСОБА_4 може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. ст. 149 ч.ч.1,2, 150 ч.1 п.6, ч.3 ЦПК України).

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали (ст. 153 ч.ч.5,6,10,11 ЦПК України).

Ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ст. 157 ч.ч.1,2,4 ЦПК України).

До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання (ст. 432 ч.3 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається наступне.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси 16.02.2015 року позов Банка задоволено частково. На виконання рішення суду від 16.02.2015 року, 04.06.2015 року видано виконавчий лист № 520/5779/13ц про стягнення із ОСОБА_1 на користь Банка заборгованості за кредитним договором від 15.12.2006 року у розмірі 964 262, 29 гривень (а.с.7,8).

19.06.2018 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №56638941 щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь Банка заборгованості за кредитним договором від 15.12.2006 року у розмірі 964 262, 29 гривень (а.с.6).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.10.2019 року задоволено заяву Товариства 2 і замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні, а саме, Банк на його правонаступника Товариство 2 за виконавчими листами, виданими 04.05.2015 року на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.02.2015 року (а.с.25-28).

25.09.2019 року, у порядку ст. 432 ЦПК України, ОСОБА_1 звернувся із заявою про визнання виконавчого листа № 520/5779/13ц, виданого 04.06.2015 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення із ОСОБА_1 на користь Банка заборгованості за кредитним договором від 15.12.2006 року у розмірі 964 262, 29 гривень, таким, що не підлягає виконанню (а.с.1-4).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.11.2019 року ОСОБА_1

відмовлено у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа від 04.06.2015 року № 520/5779/13ц таким, що не підлягає виконанню (а.с.32-35).

ОСОБА_1 не погодився із ухвалою суду від 04.11.2019 року і подав апеляційну скаргу, яка, на підставі ухвали Одеського апеляційного суду від 02.12.2019 року, прийнята до розгляду судом апеляційної інстанції. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.01.2020 року розгляд справи призначено на 04.06.2020 року (а.с.40-43,47,48).

04.02.2020 року ОСОБА_1 в особі представника звернувся із заявою про зупинення виконавчого провадження до розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду від 04.11.2019 року (а.с.53,54).

Зважаючи на те, що виконавчий документ виконавчий лист № 520/5779/13-ц від 04.06.2015 року Київського районного суду м. Одеси про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства 2 (правонаступник Банка) заборгованості за кредитним договором № 0 від 15.12.2006 року у розмірі 964 262,29 гривень оскаржується боржником ОСОБА_1 у судовому порядку, заява про забезпечення вимог підлягає задоволенню шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Такі заходи є співмірним із заявленими ОСОБА_1 вимогами про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню і не суперечать вимогам ст. ст. 150 ч.1 п.6, ч.3, 432 ч.3 ЦПК України.

За змістом ст. 34 ч.1 п.2 закону України «Про виконавче провадження», саме виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

IV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 251-253, 368 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Заяву представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 520/5779/13-ц від 04 червня 2015 року, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» (правонаступник публічного акціонерного товариства «Дельта Банк») заборгованості за кредитним договором № 0 від 15.12.2006 року у розмірі 964 262,29 гривень.

Копію ухвали про забезпечення заяви про визнання виконавчого документам таким, що не підлягає виконанню направити всім особам, яких стосуються заходи забезпечення, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття необхідних заходів.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду апеляційної інстанції складено 12.02.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова