Справа № 214/489/20
2/214/1408/20
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

07 лютого 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

секретар судового засідання Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Заборського О.В. про забезпечення позову по цивільній справі № 214/489/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вище вказана цивільна справа.

Разом і з позовною заявою ОСОБА_3 , на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить суд: з метою забезпечення позову накласти арешт на автомобіль Hyundai Elantra номерний знак НОМЕР_1 .

В обґрунтування заяви вказав, що в провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики. Є підстави вважати, що майно яке належить ОСОБА_2 , а саме транспортний засіб Hyundai Elantra номерний знак НОМЕР_1 , що є його єдиною власністю наразі відчужується. З огляду на те, що ОСОБА_2 ніде не працює та іншого майна не має і з відчуженням зазначеного автомобіля інших засобів для виконання рішення по цій справі у випадку його задоволення не буде. У зв`язку із чим, невжиття засобі забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Намагання відповідачем відчужити автомобіль Hyundai Elantra номерний знак НОМЕР_1 підтверджується скріншотом сторінки AVTO.RІА.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, приходить до висновку про її необґрунтованість та відсутність підстав для задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» позови майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Разом з тим, в поданій заяві про забезпечення позову позивачем не зазначено конкретні причини, у зв`язку з якими необхідно забезпечити позов, не обґрунтовано необхідність забезпечення позову та доцільність застосування саме вказаного ним виду забезпечення позову та не надано жодних доказів з приводу вчинення відповідачем будь-яких дій, направлених на можливість в подальшому не виконувати судове рішення. Посилання позивача на відсутність роботи та майна у відповідача, що унеможливить виконання рішення, які б свідчили про реальність таких намірів та ймовірність ускладнення виконання рішення суду на майбутнє є припущеннями, на яких в силу ст.81 ЦПК України не може ґрунтуватись доказування.

Крім того, дослідженням матеріалів справи встановлено, що цивільно-правовий спір, який виник між сторонами виник у зв`язку із неповерненням коштів ОСОБА_2 , внаслідок укладення між сторонами договору позики, в той час як представник заявника ОСОБА_5 просить накласти арешт на транспортний засіб, без надання доказів щодо належності вказаного транспортного засобу ОСОБА_2 та без конкретизації його вартості, що унеможливлює встановлення судом співмірності виду забезпечення позову заявленим позивачем вимогам.

Також, в поданій заяві про забезпечення позову представником позивача не обґрунтовано необхідність забезпечення позову та доцільність застосування саме вказаних ним видів забезпечення позов, враховуючи відсутність належних доказів щодо власника транспортного засобу.

Враховуючи викладене, необґрунтованість вимог заяви про забезпечення позову, суддя приходить до висновку про необхідність відмови в її задоволенні.

Керуючись ст.ст.2, 150-153, 157, 260-261, 353, 354, ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Заборського О.В. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Н.Г.Гринь