Провадження № 2-з/750/1/20
У Х В А Л А

12 лютого 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді Супруна О.П.,

секретар Дяченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Чернігівської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

10 грудня 2019 року Чернігівська міська рада звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить витребувати у відповідача на користь територіальної громади м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради, квартиру АДРЕСА_1 .

Разом з позовною заявою Чернігівська міська рада подала заяву, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка вибула із власності громади міста в обхід встановленої притизаційної процедури державного (комунального) майна, зокрема, у зв`язку з державною реєстрацією права власності на квартиру на підставі рішення суду у справі №750/5026/18, яким було витребувано вказану вище квартиру на користь ОСОБА_2 , який 10.07.2019 здійснив продаж спірного майна третій особі ОСОБА_1 . Вважає, що існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову дасть можливість відчужувати об`єкт нерухомості третіми особами шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, іншим чином, що призведе до ускладнення виконання рішення суду та створення порушень чинного законодавства.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.12.2019, яка була оскаржена 20.12.2019 представником позивача в апеляційному порядку, позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу в триденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ній недоліки.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 28 січня 2020 року апеляційну скаргу Чернігівської міської ради залишено без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2020 року без змін.

З апеляційної інстанції справа надійшла до Деснянського районного суду м. Чернігова 10.02.2020.

Відповідно до положень частини першої статті 153, частини другої статті 247 ЦПК України заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи та без фіксування судового засідання технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною другою статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2016 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Наведені у заяві доводи та матеріали позовної заяви дають підстави для висновку, що невжиття заходів забезпечення позову дасть відповідачу ОСОБА_1 можливість за час судового розгляду справи відчужити спірну квартиру, що, в свою чергу, істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Зазначене свідчить про необхідність накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.2019, належить на праві власності ОСОБА_1 .

При цьому, суд не знаходить передбачених положеннями статті 154 ЦПК України правових підстав для зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 149 - 153, 157, 258-261, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву Чернігівської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копії ухвали направити сторонам до відома та Деснянському відділу ДВС у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) для виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, що не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: Чернігівська міська рада (місцезнаходження: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів; ).

Боржник: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Суддя