Справа № 570/411/20
Номер провадження 2/570/630/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 жовтня 2020 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Штогуна О.С.

при секретарі судового засідання Рижко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області, в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики, 5000 доларів США сума позики та 5760 доларів США проценти за користування позикою, що в гривневому еквіваленті становить 263835 грн.00 коп.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 грудня 2013 року відповідач за договором позики отримав від позивача, строком до першої вимоги про повернення, 5000 доларів США із сплатою щомісячно відсотків в розмірі 80 доларів США, про що ним була власноручно написана та підписана розписка. На неодноразові вимоги позивача, відповідач кошти не повернув, проценти не сплатив.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, уповноважив представляти свої інтереси представника адвоката Остапчука Бориса Петровича.

Представник позивача адвокат Остапчук Б.П., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій вказує на те, що його довіритель позов підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без його участі та участі його довірителя, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не подав, відзив на позов не подав.

Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню повністю.

Так, 05 грудня 2013 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 в якості позики грошові кошти в сумі 5000 доларів США та зобов`язався сплачувати щомісячно за користування позикою 80 доларів США і повернути їх на першу вимогу позикодавця. Дана обставина підтверджується дослідженою у судовому засіданні розпискою від 05 грудня 2013 року, написаною та підписаною власноручно відповідачем.

12 грудня 2019 року ОСОБА_1 направив поштовим відправленням на адресу проживання відповідача вимогу про повернення коштів позики в сумі 5000 доларів США та сплати заборгованості по нарахованим процентам за користування позикою в сумі 5760 доларів США. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, суму позики не повернув, заборгованість по процентам позивачу не сплатив.

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В силу положень ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до положень статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною другою статті 524 ЦК України передбачено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , порушуючи умови договору позики, свої зобов`язання належним чином не виконав, на вимогу позикодавця суму позики не повернув, відсотки за період з грудня 2013 року по грудень 2019 року не сплатив.

Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором позики вбачається, що станом на 24 січня 2020 року у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі: 5000 доларів США сума позики; 5760 доларів США сума нарахованих та несплачених процентів за користування позикою, що в гривневому еквіваленті на момент звернення до суду становить 263836 грн. 00 коп.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ОСОБА_2 взяте на себе зобов`язання, щодо повернення позивачу отриманої позики та сплати відсотків за користування нею на день розгляду справи не виконав, суд вважає вимогу ОСОБА_1 про стягнення вищевказаної заборгованості обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 142, 206, 259, 263-265, 272, 273, 280, 282, 288, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 05 грудня 2013 року в розмірі 10760 (десять тисяч сімсот шістдесят) доларів США, з яких: 5000 (п`ять тисяч) доларів США сума позики; 5760 (п`ять тисяч сімсот шістдесят) доларів США сума нарахованих та несплачених процентів за користування позикою, що в гривневому еквіваленті становить 263836 (двісті шістдесят три тисячі вісімсот тридцять шість) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2639 (дві тисячі шістсот тридцять дев`ять) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Позивач, на рішення може подати апеляційну скаргу безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Зарічненським РВ УМВС України в Рівненській області 29 січня 2000 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Штогун О.С.