Справа № 305/141/20
Провадження по справі 2-з/305/1/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2020. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Бліщ О.Б.

за участю секретаря судового засідання Вербещука В.А.,

розглянувши заяву представника Мельника Ярослава Юрійовича, подану в інтересах АТ «Альфа-Банк» про забезпечення доказів,-

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2020 року представник АТ «Альфа-Банк» Мельник Я.Ю. звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів в якій вказує, що 06.09.2006 між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 456, згідно якого останньому надано кредит у розмірі 48386 доларів США. Окрім цього, 06.09.2006, між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 456/456, який посвідчений приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Маріна А.С. Згідно вказаного договору іпотеки, ОСОБА_1 передав у іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок, загальною площею 308,96 м.кв., що розташований у АДРЕСА_1 . 17.12.2012 між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення. Таким чином, відбулась заміна кредитора за кредитним договором від 06.09.2006. Вказує, що у вересні 2019 року АТ «Альфа-Банк» отримав інформацію, що ОСОБА_1 помер. У жовтні 2019 року, він, діючи як представник АТ «Альфа-Банк», отримав відповідь від Рахівського районного відділу ДРАЦС у Закарпатській області про те, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з наведеним, 18.10.2019, ним скеровано до Рахівської державної нотаріальної контори вимогу-претензію, яку нотаріальною конторою скеровано до приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу Маріна А.С. Враховуючи тривалу відсутність відповіді від приватного нотаріуса Маріна А.С., він звернувся до останньої з відповідним адвокатським запитом. На вказаний адвокатський запит він отримав відповідь, у якому приватний нотаріус Маріна А.С., з посиланням на ст. 8 Закону України «Про нотаріат» повідомила, що нотаріус зобов`язаний зберігати нотаріальну таємницю. Зазначає, що приватний нотаріус Маріна А.С. з надуманих підстав не надає йому, як представнику АТ «Альфа-Банк», інформацію про спадкоємців, які подали заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , що позбавляє АТ «Альфа-Банк» захистити свої законні права та інтереси як кредитора. З огляду на викладене, просив витребувати від приватного нотаріуса Маріна А.С., спадкову справу № 4/2013.

Ухвалою суду від 31.01.2020 заяву представника АТ «Альфа-Банк» Мельника Я.Ю. про забезпечення доказів прийнято до розгляду.

У зв`язку із перебуванням судді Бліщ О.Б. у відрядженні, у період з 03.02.2020 по 07.02.2020, розгляд заяви призначено на 11.02.2020. Про дату розгляду повідомлено заявника та інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи.

В судове засідання заявник не з`явився.

Вивчивши заяву по забезпечення доказів та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про наступне.

Відповідно до ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, для заявника існує необхідність зазначати про зміст позовних вимог та спосіб захисту свого порушеного права (вимоги матеріального характеру), які будуть заявлені в майбутньому. В іншому випадку, без зазначення майбутніх намірів про звернення до суду із відповідними позовними вимогами в 10-тиденний строк, вказана заява про витребування доказів та результати її виконання самі по собі будуть виступати самостійним механізмом здобуття інформації для заявника без необхідності подальшого судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 4 ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних правю, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Таким чином слід відрізняти такі дві процесуальні дії як забезпечення та витребування доказів, остання із яких є ширшою та може бути способом забезпечення доказів (ч. 4 ст. 84 ЦПК України).

Тому для вирішення питання про забезпечення доказів, зокрема, і до подання позовної заяви, слід враховувати положення ст. 116 ЦПК України, а саме те, що така процесуальна дія може бути вчинена судом, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. В інших випадках витребування доказів можливе у разі неможливості учасника самостійно надати докази, однак на іншій процесуальній стадії, а саме після відкриття провадження у справі і із дотриманням вимог про які йшлося.

Окрім того варто зазначити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Звернення до суду із відповідною заявою це не лише спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати має ґрунтуватися на об`єктивних фактах. Тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Проаналізувавши подану ОСОБА_2 заяву про забезпечення доказів, суд дійшов до висновку, що з точки зору заявника, задоволення заявлених ним вимог необхідне для того, щоб захистити своє порушене право, а не для того, щоб встигнути отримати відповідні докази до настання моменту неможливості їх збирання.

При цьому, звертаючись до суду із заявою про забезпечення доказів, ОСОБА_2 посилається саме на ст. 116 ЦПК України, однак, в порушення вимог частини першої вказаної статті, останній не обґрунтував належним чином, що існують підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання/подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим та не надав відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин. Тому підстав вважати, що вказані заявником документи будуть втрачені у суду немає, оскільки такі знаходяться у нотаріуса, та відповідно до Закону України «Про нотаріат» становлять нотаріальну таємницю. Окрім цього, з копії інформації приватного нотаріуса Маріна А.С., наданої на заяву-претензію ОСОБА_2 , вбачається, що така надіслана спадкоємцям.

Згідно ч. 5 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів.

Керуючись ст. 117-118, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника АТ «Альфа-Банк» Мельника Ярослава Юрійовича про забезпечення доказів відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Головуюча Бліщ О.Б.