Справа № 463/1613/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/811/3415/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Курій Н.М., Мельничук О.Я.,

секретаря: Матяш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Ідея Банк» на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2019 року представник АТ «Ідея Банк» Трухно М.М. звернулася в суд із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Дану заяву обґрунтовувала тим, 16 жовтня 2018 року зареєстрований новий статут банку, відповідно до якого змінився тип банку з публічного на приватний, а також нова назва банку АТ «Ідея Банк». Крім цього, 31 жовтня 2014 року Личаківським районним судом м.Львова було ухвалено рішення у цивільній справі № 2/463/1104/14 за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням суду позов банку задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 4691,60 гривня та 243,60 гривень судового збору. Копію рішення суду та виконавчого листа у вказаній справі представником АТ «Ідея Банк» було отримано лише 22 серпня 2019 року. Однак, на даний час закінчився строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, так як рішення суду набрало законної сили 28 листопада 2014 року, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становить 3 роки. Зазначає, що розгляд справи проводився у відсутності представника позивача та рішення суду і виконавчий лист не видавався стягувачу, а тому представник банку був позбавлений можливості подати виконавчий лист до виконання у встановлений законом строк. Рішення суду відповідачем не виконано та заборгованість за кредитним договором не погашена. Враховуючи наведене просила задовольнити заяву.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Ідея Банк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила представник АТ «Ідея Банк» - адвокат Трухно Марина Миколаївна.

Вважає ухвалу суду необґрунтованою, незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Покликається на те, що розгляд справи №463/1613/14-ц проводився за відсутності представника позивача, а рішення за результатами такого розгляду справи, яке набрало законної сили та виконавчі листи не видавалися позивачу. Копію рішення суду та виконавчий лист у вказаній справі представником АТ «Ідея Банк» отримано 22.08.2019 року.

Стверджує, що виконавчий лист було видано судом 19.08.2019 року та отримано представником позивача 22.08.2019 року, а тому АТ «Ідея Банк» не мало можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки, проте Личаківський районний суд на дані обставини справи увагу не звернув та не дослідив належним чином обставини справи.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву про поновлення строків пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа задовольнити.

В судове засідання, сторони не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, поважності причин неявки в судове засідання суду не надано, а тому в силу вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Ідея Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд першої інстанції виходив з недоведеності поважності причин пропуску строку для пред`явлення його до виконання.

Колегія суддів погоджується з такою позицією суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Ноrnsbу V. Gгеесе) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що ...право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до положень ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Матеріалами справи та судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2014 року, задоволено позов ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається із заяви, позивач ПАТ «Ідея Банк» таку мотивує тим, що копію рішення суду та виконавчого листа у вказаній справі представником АТ «Ідея Банк» було отримано лише 22 серпня 2019 року.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи представником позивача 17 листопада 2014 року було отримано рішення Личаківського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2014 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.159).

Крім цього, за заявою представника АТ «Ідея Банк» про видачу рішення суду та виконавчого листа (а.с.162), Личаківським районним судом м. Львова скеровано стягувачу виконавчий лист у справі № 2/463/1104/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 4691,60 гривня та 243,60 гривні судового збору (а.с.160, 172).

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, з врахуванням принципів цивільного судочинства колегія суддів приходить до висновку про недоведеність тверджень заявника про те, що термін пред`явлення до виконання виконавчого документа пропущено не з вини АТ «Ідея Банк», оскільки стягував був обізнаний про наявність рішення суду, однак жодних дій, спрямованих на отримання виконавчого листа у межах встановленого законом строку не вчинив, мав можливість здійснювати запити до суду з метою отримання необхідної інформації протягом встановленого законом строку, проте своїм правом скористався неналежно.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними і колегія суддів з ними погоджується.

Суд першої інстанції не знайшов підстав для визнання наведених у заяві причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання поважними, оскільки фактично має місце неналежне виконання заявника свого обов`язку щодо своєчасного звернення судового рішення до виконання. Відповідно, порушення регламентованих Конституцією та Законами України, а також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, принципів судової визначеності та неухильності виконання судового рішення, у даному, конкретному випадку, не має місця, так як заявником пропущено строк пред`явлення виданого на підставі судового рішення виконавчого документа до виконання в силу власного недбалого ставлення.

З урахуванням наведеного вище, судом першої інстанції правильно зроблено висновок про необґрунтованість вимог заявника та про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують, таке підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2020 року.

Головуючий Ванівський О.М.

Судді: Курій Н.М.

Мельничук О.Я.