Єдиний унікальний номер: 223/389/20
Провадження номер: 2/223/225/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дочинець С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті про стягнення премії та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті про стягнення премії та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що наказом №10-к від 13 лютого 2020 року її було звільнено з 19 лютого 2020 року з посади завідувача відділу матеріально-технічного обслуговування та господарського забезпечення за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Однак, у день звільнення ОСОБА_1 не виплатили належні їй при звільненні суми та не видали трудову книжку, примушуючи підписати заяву про те, що вона погоджується щоб належні їй суми були виплачені пізніше, так як у служби відсутні кошти.

Позивачка зверталась 20 лютого 2020 року на особистий прийом до інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради з питанням щодо її ситуації, де останній було рекомендовано звернутись до них письмово наприкінці лютого, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулась з письмовим зверненням до вищезазначеної інспекції, але отримала лише проміжні відповіді.

На картковий рахунок позивачки 28 лютого 2020 року надійшли грошові кошти в сумі 6634,01 гривень, однак остання не згода з даною сумою, оскільки за декілька днів до звільнення їй стало відомо про те, що всім співробітникам при нарахуванні та виплаті авансу у лютому 2020 року, за січень 2020 року була нарахована премія в розмірі 100% від посадового окладу. ОСОБА_2 аванс, позивачка зрозуміла, що мені було нараховано лише 10 відсотків. ОСОБА_1 14 лютого 2020 року звернулась з письмовою заявою до Голови первинної профспілкової організації відповідача про надання роз`яснень щодо нарахування та виплат премії за січень 2020 року, просила надати їй наказ про нарахування премії та надати можливість ознайомитись з колективним договором з усіма додатками до нього, але отримала відповідь, що службою жодного з працівників не позбавлено премії. Тому, позивачка вважає, що виплата премії повинна провадитись на підставі наказу керівництва підприємства із вказівкою на її розмір, а у разі зменшення іі розміру на причини такого зменшення розміру премії. За весь час трудової діяльності у відповідача, будь-яких видів дисциплінарних стягнень до ОСОБА_1 не застосовувалось, доган не отримувала, а тому повинна була отримати премію на рівні з усіма співробітниками служби. У зв`язку з зазначеним відповідач зобов`язаний виплатити їй премію у розмірі 6015,60 гривень.

На картковий рахунок ОСОБА_1 12 березня 2020 року надійшли грошові кошти у сумі 2076,83 гривень. Оскільки позивачці у день звільнення не були надані відомості про належні їй суми виплат при звільненні, остання звернулась до відповідача з письмовою заявою про роз`яснення щодо зарахованої суми. Згідно відповіді відповідача зазначена сума є допомогою по тимчасовій непрацездатності по догляду за хворою дитиною до 14 років. При розрахунку середнього заробітку ОСОБА_1 враховувала заробітну плату за грудень 2019 року та січень 2020 року, визначила розмір середньоденної заробітної плати у сумі 477,43 гривень (20052,00 гривень (фактична заробітна плата за останні два місяці) / 42 дні (кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи) = 477,43 гривень). На день пред`явлення позову до сума середнього заробітку, який відповідач зобов`язаний сплатити на користь ОСОБА_1 за час затримки розрахунку складає 4774,30 гривень.

З огляду на викладене позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь: середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 4474,30 гривень та 6015,60 гривень премії не донарахованої за січень 2020 року.

Пізніше від позивачки на адресу суду надійшло письмове доповнення до позовної заяви, згідно з яким остання просить суд стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 гривень та сплачену комісію у розмірі 20,00 гривень (а.с. 31).

Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 01 вересня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, призначено судове засідання з розгляду справи на 26 жовтня 2020 року (а.с. 35-36).

Від відповідача на адресу суду 29 вересня 2020 року, в межах строку, визначеного ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 01 вересня 2020 року, надійшов відзив на позов, тому суд вважає необхідним та доцільним прийняти відзив Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті до розгляду в межах даної цивільної справи.

Згідно відзиву на позов відповідач зазначає, що ОСОБА_1 було звільнено з посади завідувача відділу матеріально-технічного обслуговування та господарського забезпечення 19 лютого 2020 року, згідно наказу №10-к від 13 лютого 2020 року за п. 1 ст. 36 КЗпП України. З урахуванням посадових обов`язків позивачки, начальником служби №5 від 09 січня 2020 року, було затверджено склад тендерного комітету та Положення про тендерний комітет, відповідно до якого до складу було введено ОСОБА_1 завідувача відділу матеріально-технічного обслуговування та господарського забезпечення, членом тендерного комітету, але остання письмово відмовилась від підпису даного наказу, посилаючись на свою незгоду. Після засідання тендерного комітету 09 січня 2020 року від ОСОБА_1 на ім`я начальника ПРСДВСКН надійшла службова записка, відповідно до якої ОСОБА_1 просила виключити її зі складу тендерного комітету, посилаючись на те, що наказ №5 від 09 січня 2020 року є локальним нормативно-правовим актом та робота в тендерному комітеті не входить до її посадових обов`язків, до того ж покладає додаткові навантаження та відповідальність, у зв`язку з чим останню було виключено з членів тендерного комітету. Окрім того відповідач зауважує, що ОСОБА_1 протягом січня 2020 року уникала додаткового навантаження та відповідальності, ухилялась від будь-якої відповідальності, не проявляла ніякої ініціативності, відповідно не зробила ніякого вкладу в загальні результати роботи служби. Позивачці за січень 2020 року було нараховано та отримано посадовий оклад в розмірі 4456,00 гривень та надбавку за складність, напруженість в роботі у максимальному розмірі 50 %, а також їй було нараховано 10 % премії (яка є необов`язковою) з урахуванням посадового окладу та надбавки, що є максимальним розміром беручи до уваги особисті внески, ініціативність в роботі ОСОБА_1 в січні 2020 року.

Так, згідно Положення про преміювання та матеріальне заохочення працівників Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, премія це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи і досягнення. Премія не відноситься до обов`язкових виплат. Преміювання працівників Служби здійснюється відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи Служби та їх структурних підрозділів.

Позивачка 06 лютого 2020 року, перебуваючи на лікарняному з 03 лютого 2020 року, на ім`я начальника Служби написала заяву на звільнення за згодою сторін. В день подання заяви на звільнення ОСОБА_1 було проінформовано про відсутність можливості повного розрахунку у зв`язку з відсутність паспорту бюджетної програми на 2020 рік за КПКВК 1209030 «Організація та регулювання діяльності установ в системі Державно служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» та не заперечувала проти цього. Також 16 лютого 2020 року у перший робочий день після виходу з лікарняного до ОСОБА_1 повторно повідомлено про відсутність можливості повного розрахунку в день звільнення у зв`язку з вищезазначеними обставинами.

При звільненні з ОСОБА_1 дійсно не було проведено повний розрахунок, відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, у зв`язку з відсутністю станом на 19 лютого 2020 року паспорту бюджетної програми на 2020 рік, про що позивачка була повідомлена 19 лютого 2020 року. В кінці свого останнього робочого дня позивачка відмовилась від отримання своєї трудової книжки разом з розрахунковим листом, у зв`язку з чим 19 лютого 2020 року на ім`я та адресу ОСОБА_1 було надіслано рекомендованим листом від Служби повідомлення про необхідність отримання її трудової книжки під власний підпис. 21 лютого 2020 року ОСОБА_1 з`явилась до відповідача та їй особисто було вручено під підпис трудову книжку та копію наказу від 13 лютого 2020 року №10-к про звільнення ОСОБА_1 . Відповідачем після отримання паспорту бюджетної програми з позивачкою було проведено повний розрахунок з урахуванням днів затримки виплати.

Окрім того, відповідач зазначає, що позивачкою невірно розрахований середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, оскільки Служба виплатила останній середній заробіток за 6 робочих днів затримки розрахунку при звільненні, з 20 лютого 2020 року по 27 лютого 2020 року, а саме: нарахування за грудень 2019 року склали 12284,16 гривень, нарахування на січень 2020 року склали 6684,00 гривень, фактично відпрацьованих днів 42, виходячи з цього середньоденна заробітна плата складала 451,62 гривень * 6 днів = 2709,72 гривень.

З огляду на викладене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті про стягнення премії та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (а.с. 41-45).

Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбачених ч. ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України, від сторін не надходило.

Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши які вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка з 18 лютого 2019 року по 19 лютого 2020 року працювала у Придніпровській регіональній служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті та була звільнена наказом №10-к від 13 лютого 2020 року за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 08 вересня 2015 року та наказом Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті №10-к ід 13 лютого 2020 року (а.с. 7-12, 13, 113).

Відповідно до п. 3.17. Колективного договору між роботодавцем та профспілковим комітетом Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті на 2017 2020 роки, прийнятого та затвердженого на загальних зборах трудового колективу 27 липня 2017 року, (далі Колективного договору) роботодавець за погодженням з профспілкою встановлює систему преміювання та матеріального заохочення працівників Служби, що затверджується Положенням про преміювання та визначено в Додатку №5, який є невід`ємною частиною цього Колективного договору.

Згідно п. 4.1. Колективного договору прийняття на роботу та звільнення з роботи працівників здійснюється відповідно до Кодексу законів про працю України та інших нормативно-правових актів визначених чинним законодавством (а.с. 46-67, 120-141).

Відповідно до п. 1.3. Додатку №5 до Колективного договору «Положення про преміювання та матеріальне заохочення працівників Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті» (далі Положення про преміювання) метою запровадження Положення є:

- зацікавленість працівників Служби у виявленні та реалізації резервів і можливостей підвищення результатів індивідуальної та колективної праці, виходячи з їх ролі у діяльності Служби, кваліфікаційно-професійного досвіду, рівня відповідальності;

- диференціювання заробітної плати працівників за рахунок особистих трудових зусиль та оцінки особистого внеску у кінцеві результати роботи Служби;

- підвищення ініціативного і творчого ставлення до праці кожного працівника Служби, чіткого виконання посадових обов`язків;

- соціальний захист працівників Служби щодо матеріальної підтримки у скрутних життєвих ситуаціях;

- отримання матеріальної допомоги, в тому числі на оздоровлення.

Згідно п. п. 1.4., 1.5. Положення про преміювання Премія це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи і досягнення. Премія не відносить до обов`язкових виплат. Преміювання працівників Служби здійснюється відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи служби та її структурних підрозділів.

Відповідно до п. 3.1. Положення про преміювання визначення розміру показників премії працівників Служби здійснюється керівником структурного підрозділу Служби з урахуванням якості та обсягу виконаних працівником посадових обов`язків та виявленої ініціативи.

Конкретний відсотковий розмір показників премії кожного працівника визначається відповідно до затвердженої системи показників оцінки діяльності кожного, які визначені в Додатках до цього Положення.

Рішення щодо розміру та виплати премії приймає начальник Служби.

Відповідно до п. 3.5. Положення про преміювання розмір премії працівників Служби залежить від виконання показників оцінки діяльності кожного, зазначених у п 3.1. цього Положення, та особистого вкладу в загальні результати без обмеження індивідуальних премій максимальними розмірами (а.с. 81-84, 155-158).

Згідно наказу Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті №22 від 05 лютого 2020 року наказано преміювати працівників даної Служби за результатами роботи за січень 2020 року (а.с. 86, 160).

Як вбачається з витягу з Довідки-розрахунку розміру премії працівникам за січень 2020 року, затвердженого начальником Служби 05 лютого 2020 року та погоджено Головою первинної профспілкової організації відповідача 05 лютого 2020 року, ОСОБА_1 визначено 10 % премії у сумі 668,40 гривень (а.с. 107).

Позивачка 14 лютого 2020 року зверталась до голови профспілкового комітету з заявою про надання пояснень щодо позбавлення її премії та ознайомлення її з відповідним наказом, а також надання для ознайомлення чинний Колективний договір з усіма додатками та змінами до нього (а.с. 14, 108).

Згідно листа Первинної профспілкової організації Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті від 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 повідомлено, що жодного працівника даної служби не було позбавлено премії за січень 2020 року. Окрім того, повідомлено, що відповідно до п. 1.4 додатку 5 Положення «Про преміювання та матеріальне заохочення працівників Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті» Колективного договору на 2017-2020 роки, премія це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи і досягнення. Премія не відноситься до обов`язкових виплат (а.с. 15, 105).

Відповідно до листа відповідача №01-11/006/608-20 від 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 повідомлено, що її було звільнено згідно наказу №10-к від 13 лютого 2020 року, висловлено прохання з`явитись до юридично-кадрового сектору Служби для отримання трудової книжки. Зазначений лист позивачка отримала 22 лютого 2030 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та квитанцію про направлення поштового відправлення (а.с. 87, 88, 89).

Відповідно до листа Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті №01-11/006/1926-20 від 16 квітня 2020 року ОСОБА_1 повідомлено, що кошти у розмірі 2076,83 гривень, які надійшли на її картковий рахунок 12 березня 2020 року, є виплатою допомоги по тимчасовій непрацездатності по догляду за хворою дитиною віком до 14 років. Щодо своєчасного розрахунку в день звільнення, то 19 лютого 2020 року представниками Служби ОСОБА_1 було ознайомлено з інформаційним листом в якому зазначено, шо станом на 19 лютого 2020 року не затверджено паспорт бюджетної програми на 2020 рік за КПКВК 1209030 «Організація та регулювання діяльності установ в системі Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» внаслідок чого була відсутня можливість своєчасного розрахунку в день звільнення останньої. Від ознайомлення з листом під власний підпис, отримання розрахункового листа та трудової книжки позивачка відмовилась. Після отримання паспорту бюджетної програми з ОСОБА_1 було проведено повний розрахунок відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України (а.с. 22, 103).

Відповідно до Акту Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті від 19 лютого 2020 року завідувач відділу матеріально-технічного обслуговування та господарського забезпечення ОСОБА_1 була ознайомлена з листом від 19.02.2020 року про не затвердження паспорту бюджетної програми на 2020 рік за КПКВК 1209030 «Організація та регулювання діяльності установ в системі Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» та відповідно до вимог ст. 116 КЗпП з сумою нарахованою їй при звільненні та остання відмовилась від підписання (а.с. 102).

Згідно розрахункових листів нарахована ОСОБА_1 за грудень 2019 року заробітна плата складала 12284,16 гривень, за січень 2020 року заробітна плата становила 6684,00 гривень, а нарахована останній за лютий 2020 року заробітна плата складала 14069,23 гривень (а.с. 23, 106, 161).

Згідно заяви ОСОБА_1 від 18 березня 2020 року, остання зверталась до відповідача з проханням надати письмові роз`яснення щодо суми у розмірі 2076,83 гривень, яка надійшла на її банківську картку 12 березня 2020 року, а саме: призначення та суми та її розрахунок. Окрім того, просила надати їй відомості щодо нарахованої заробітної плати за січень 2020 року та лютий 2020 року (а.с. 21).

Відповідно до платіжних доручень №94, №95 та №115 від 27 лютого 2020 року Придніпровською регіональною служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті до Державної казначейської служби України перераховано: 109,58 гривень утриманого військового збору у 1,5% з розрахункових виплати при звільненні ОСОБА_1 у лютому 2020 року; 1183,24 гривень нарахованого ЄСВ на розрахункові виплати при звільненні ОСОБА_1 у лютому 2020 року; 1314,23 гривень утриманого податку на доходи з розрахункових виплат при звільненні останньої у лютому 2020 року, відповідно (а.с. 109, 110, 111).

Як вбачається з платіжного доручення №97 від 27 лютого 2020 року відповідачем 28 лютого 2020 року перераховано позивачці розрахункові виплати при звільненні у розмірі 6634,01 гривень. податки перераховано повністю, без ПДВ (а.с. 112).

Згідно Наказу Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті №5 від 09 січня 202о року, Додатку №1 до даного наказу, Положення про тендерний комітет Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, пояснювальної записки Солодовник С.О. від 09 січня 2020 року, Наказу відповідача №7 від 10 січня 2020 року, начальником Служби було затверджено склад тендерного комітету та Положення про тендерний комітет, відповідно до якого до складу було введено ОСОБА_1 членом тендерного комітету, але остання письмово відмовилась від підпису даного наказу. Після засідання тендерного комітету 09 січня 2020 року від ОСОБА_1 на ім`я начальника ПРСДВСКН надійшла службова записка, відповідно до якої ОСОБА_1 просила виключити її зі складу тендерного комітету, у зв`язку з чим останню було виключено з членів тендерного комітету наказом №7 від 10 січня 2020 року (а.с. 90, 91, 92-99, 100, 101).

Так, в судовому засіданні встановлено, не оспорюється сторонами та у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню, що ОСОБА_1 дійсно працювала на Придніпровській регіональній службі державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті та була звільнена 19 лютого 2020 року згідно наказу №10-к від 13 лютого 2020 року за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. В день звільнення з останньою не було проведено повного розрахунку всіх належних їй сум, остаточний розрахунок з позивачкою було здійснено 28 лютого 2020 року. За час роботи позивачки у відповідача останній було нараховано та виплачено премію за січень 2020 року, у розмірі 10 %, що становить 668,40 гривень, оскільки кожна зі сторін посилається на зазначені обставини як в досліджених письмових доказах, так і в наданому суду позові та відзиві на позов.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачки недорахованої премії за січень 2020 року, суд виходить з наступного.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 97 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Таким чином, премія є заохочувальною виплатою, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи і досягнення, здійснюється відповідно до особистого внеску працівника в загальні результати роботи та не належить до обов`язкових виплат.

Так, згідно п. 3.1. Положення про преміювання рішення щодо розміру та виплати премії приймає начальник Служби, а тому, визначаючи позивачці розмір премії у розмірі 10% у сумі 668,40 гривень начальник Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті діяв на підставі та у відповідності до вимог ст. 97 КЗпП України, ст. ст. 2, 15 Закону України «Про оплату праці», Колективного договору та Положення про преміювання.

У зв`язку з вищевикладеним, зважаючи, що розмір премії кожного працівника залежить від виконання ним показників оцінки діяльності та особистого вкладу в загальні результати роботи, приймаючи до уваги, що премія не належить до обов`язкових виплат, а її розмір визначає начальник Служби, тому, суд не знаходить будь-яких правових підстав для задоволення вимог позову в частині стягнення з відповідача на користь позивачки суми недорахованої премії за січень 2020 року.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд виходить з наступного.

Згідно статті 47 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 рудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При визначенні середньої заробітної плати слід керуватися вимогами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (з наступними змінами і доповненнями) (далі - Порядок). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та призначення пенсії.

З п. 2 вказаного Порядку вбачається, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Судом встановлено, що позивачка була звільнена з роботи 19 лютого 2020 року наказом №10-к від 13 лютого 2020 року, а тому грудень 2019 року та січень 2020 року є місяцями, які передували звільненню та враховуються для розрахунку середньомісячної заробітної плати.

Так, відповідно до розрахункових листів нарахована ОСОБА_1 за грудень 2019 року заробітна плата складала 12284,16 гривень, за січень 2020 року заробітна плата становила 6684,00 гривень. За два зазначені місяці перед звільненням, кількість робочих днів позивачки становить 42 робочих дні (грудень 2019 року 21 робочих дні; січень 2020 року 21 робочих дні).

Загальний заробіток позивачки за грудень 2019 року січень 2020 року становить 18968,16 гривень (12284,16 грн.(заробітна плата за грудень 2019 року) + 6684,00 грн. (заробітна плата за січень 2020 року) = 18968,16 грн.). Отже, середньоденний заробіток ОСОБА_1 на день звільнення складав 451,62 гривень (18968,16 грн. / 42 робочих дні = 451,62 грн.).

При цьому, суд вважає необхідним відзначити, що здійснений позивачкою у позовній заяві розрахунок середньоденної заробітної плати є хибним, оскільки здійснений з арифметичними помилками, а саме, останньою невірно визначено загальний заробіток за грудень 2019 року січень 2020 року.

Згідно з п. 8 вказаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Таким чином, під час проведення розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки розрахунку при звільненні з використанням даних про середній заробіток позивача.

Так, розмір компенсації середнього заробітку за період, коли з вини відповідача з позивачкою не було здійснено розрахунок при звільненні, а саме, за період з 20 лютого 2020 року по день здійснення повного розрахунку з позивачкою, а саме, по 28 лютого 2020 року, включно, становить 3161,34 гривень (7 робочих дні х 451,62 гривні = 3161,34 гривень), а тому ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Окрім того, суд вважає необхідним відзначити, що суд критично ставить до посилання відповідача як на підставу відмови у задоволенні вимог позову щодо здійснення Придніпровською регіональною службою державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті про стягнення премії та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні виплати позивачці середнього заробітку за 6 робочих днів затримки розрахунку при звільненні, з 20 лютого 2020 року по 27 лютого 2020 року у сумі 2709,72 гривень, оскільки на підтвердження даної обставини суду не було надано жодного доказу.

Вирішуючи питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з наданої до суду квитанції №33 від 14 серпня 2020 року ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за подання до суду даного позову у сумі 840,80 гривень (а.с. 32).

Відповідно до квитанції №33/КЗ від 14 серпня 2020 року позивачкою при сплаті судового збору за звернення до суд з даним позовом сплачено банківську комісію у розмірі 20,00 гривень (а.с. 33).

Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення вимог позову ОСОБА_1 , суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме, 253,39 гривень (3161,34 грн.* 840,80 грн. / 10489,90 грн. = 253,39 грн.).

Окрім того, суд вважає необхідним розподілити між сторонами судові витрати зі сплати банківської комісії, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та стягнути з відповідача на користь позивачки відповідні судові витрати у розмірі 6,02 гривень (3161,34 грн.* 20,00 грн. / 10489,90 грн. = 6,02 грн.).

Оскільки, відповідно до вимог статті 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, тому, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 47, 97, 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 2, 15 Закону України «Про оплату праці», п. п. 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 82, 141, 247, 258, 263-265, 279 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті про стягнення премії та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задовольнити частково.

Стягнути з Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 3161 (три тисячі сто шістдесят однієї) гривні 34 (тридцять чотири) копійки.

Стягнути з Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 253 (двісті п`ятдесят три) гривні 39 (тридцять дев`ять) копійок.

Стягнути з Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судові витрати у розмірі 6 (шість) гривень 02 (дві) копійки.

В задоволенні іншої частини вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.