Провадження № 2/344/3533/20
У Х В А Л А

про залишення без руху

26 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської Тринчук В.В. ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Перевіривши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що даний позов підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Позовна заява повинна бути подана з додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору, у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що від сплати судового збору звільняються громадяни, які захищають у суді права та інтереси інших осіб, за умови, якщо останні мають пільги щодо сплати судового збору відповідно до законодавства.

Представництво інтересів іншої особи у суді відповідно до Кодексу цивільного судочинства України не є абсолютною підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки закон не звільняє батьків, які звертаються в інтересах неповнолітньої дитини від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням батьків дітей, пільги для яких встановлені пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Рішенням конституційного суду України у справі № 1-17/2013 від 28 листопада 2013 року вказано, що згідно з пунктом 7 частини першої статті 5 Закону № 3674 від сплати судового збору звільняються лише державні органи і державні підприємства, установи та організації, які звернулися до суду із заявами щодо захисту прав та інтересів інших осіб у випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку про те, що Закон не відносить неповнолітніх дітей та батьків, які звертаються в їх інтересах, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору, а тому позивач не вважається особою, яка звільняється від сплати судового збору на підставі пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Вказана правова позиція викладена в ухвалі Верхового Суду від 15 січня 2018 року у справі №607/1046/17, постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №367/5983/16-ц, ухвалі Верховного Суду від 22 листопада 2018 року у справі 754/16008/17.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання до суду даної позовної заяви.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлює розміри ставок судового збору. Судовий збір справляється у відповідному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до Закону в якому вказується, що при подачі позову майнового характеру збір розраховується у відсотках від ціни позову. Де ціна позову - це грошове вираження майнових вимозі позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою про визнання права власності на майно в порядку спадкування, повинен надати суду підтвердження про сплату судового збору у встановленому законом розмірі, або документи які містять підстави для звільнення від сплати судового збору. Позивач у позовній заяві визначив ціну позову, яка становить 533 455 грн. (п`ятсот тридцять три тисячі чотириста п`ятдесят п`ять гривень).

Із наведених вище норм чинного законодавства випливає, що підстав для звільнення від сплати судового збору, у зв`язку із тим, що у частині позовних вимог позивач представляє інтереси своєї неповнолітньої дитини немає, а тому сплата судового збору підлягає сплаті від вказаного розміру ціни даного позову.

Отже по даній справі позивач повинен сплатити судовий збір в розмірі 5334,55 грн. (п`ять тисяч триста тридцять чотири гривні 55 копійок). Однак у матеріалах, доданих до позову, міститься оригінал квитанцій сплаченого судового збору в розмірі 2667,28 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят сім гривень 28 копійок), що свідчить про не сплату в повному обсязі судового.

За таких обставин подану позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 95,175, 177, 185 ЦПК України, Постановою пленумом вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позов вважається неподаним і повертається позивачу.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Тринчук