Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1217/20

28 грудня 2020 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Круль І.В.

з участю секретаря с/з Круліковської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюк О.С., що діє на підставі довіреності № 3084-К-Н-О від 11 серпня 2020 року, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернулася до позивача, в зв`язку з чим підписала заяву 20 вересня 2013 року № б/н.Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона повністю поінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в паперовому виді. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та видано кредитну карту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішення та ініціативою банку. Відповідач зобов`язувалася виконувати умови кредитного договору, однак у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 17 вересня 2020 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість 19495,92 грн, яка складається з наступного: 12188,55 грн - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту; 12188,55 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 4256,44 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України; 3050,93 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії

Враховуючи те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання взятих на себе зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, представник АТ КБ «ПриватБанк» просить позов задоволити, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 19495,92 грн та 2102,00 грн судового збору.

Ухвалою від 02 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявне письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. У визначений судом строк відзив не подала. Заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від ОСОБА_1 не надходило.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-283 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, встановивши наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення.

Статтею 1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

Виходячи з вимог статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

З долучених до матеріалів справи документів вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк».

Судом встановлено, що 20 вересня 2013 року відповідач ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 17).

Зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що вона не містить будь-яких даних про суму кредиту чи кредитного ліміту, погодження сторін щодо пені за несвоєчасне погашення кредиту та про відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач користувалася картковим рахунком та кредитними коштами, сума заборгованості позичальника відображена у наданому банком розрахунку, відповідно до якого заборгованість за тілом кредиту становить 12188,55 грн, в т.ч. за поточним тілом кредиту - 0,00 грн, за простроченим тілом кредиту- 12188,55 грн (а.с. 10-14).

Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, банк вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів - тіла кредиту (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17).

Так як фактично кредитні кошти згідно зазначеного обсягу кредитних зобов`язань позичальником отримано, що свідчить про погодження ним дій банку щодо умов кредитування в цій частині, суд вважає підставними позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12188,55 грн, тому в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.

Що стосується позовних вимог в іншій частині, то суд приходить до переконання, що вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що банк заявляє вимогу про стягнення з відповідача 4256,44грн - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України та пені в розмірі 3050,93 грн.

При цьому позивач, з посиланням на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України, зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З такою позицією позивача суд не погоджується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19, сформулювала правовий висновок, що може бути застосований у даній справі. Зокрема щодо неможливості застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про умови кредитування та відповідальність за порушення грошового зобов`язання, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов і правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, яка діяла на час укладення договору, щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

В анкеті-заяві позичальника від 20 вересня 2013 року, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Також не можна вважати частиною цього кредитного договору Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.18), в якому визначено пеню, оскільки на ньому відсутній підпис відповідача.

Відтак у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 4256,44грн - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України та 3050,93 грн - нарахованої пені слід відмовити у зв`язку з безпідставністю через відсутність передбаченого договором обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за кредитом в розмірі 12188,55 грн, що становить 62,52% позовних вимог, з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1314,17 грн (12188,55 грн/19495,92 грн х 100%=62,52%; 2102,00 грн х 62,52%=1314,17 грн).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, ст.ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280 - 284 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою с. Іваниківка Богородчанського району Івано-Франківської області, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Богородчанський РВ УМВС України в Івано-Франківській області 17 лютого 2001 року, на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», (на рахунок № НОМЕР_3 , МФО 305299) 12188,55 грн заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 20 вересня 2013 року (розмір заборгованості станом на 17 вересня 2020 року) та 1314,17 грн судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча І.В. Круль