Справа № 236/5143/19
21 вересня 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Бєлоусова А.Є.,
при секретарі Колесник О.І.,
представника позивача адвоката Коробко С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Лиман (із застосуванням засобів відеоконференцзв`язку з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області) цивільну справу (в порядку загального позовного провадження) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, котра не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про визнання батьківства,
19.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання батьківства, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 з 28.12.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Фактично шлюбні відносини між ОСОБА_3 та відповідачем припинились в серпні 2017 року. 16.11.2018 року на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано. На початку 2018 року у позивача почались відносини з ОСОБА_3 , та вони почали проживати разом у м. Бердянську, були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи за однією адресою: АДРЕСА_1 . Від сумісного проживання ОСОБА_3 завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину - ОСОБА_4 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 розірвала шлюб з ОСОБА_2 лише 16.11.2018 року, батьком дитини був записаний - ОСОБА_2 .
З урахуванням викладеного просить суд визнати його батьком малолітньої ОСОБА_4 та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , вказавши його батьком дитини.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Коробко С.Є. наполягали на задоволенні позовних вимог, посилаючись на доводи викладені у позові. Не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Краснолиманського міського суду Донецької області, для участі в судовому засіданні не прибув, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направив, відзиву на позов не надав(а.с. 101).
Третя особа ОСОБА_3 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибула однак просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог (а.с. 63).
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.11.2018 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 28.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку (а.с. 6-7).
Відповідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4).
ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 взяті на облік, як внутрішньо переміщені особи, про що свідчать відповідні довідки (а.с. 12-14).
Відповідно до Акту про фактичне проживання громадян, які мешкають у житлових приміщеннях, що є об`єктами їх права власності від 22.11.2019 року, встановлено, що комісією встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 11).
У судовому засіданні також були досліджені фотокартки з виписки ОСОБА_3 з пологового будинку на яких також присутній позивач ОСОБА_1 (а.с. 8-10).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.
Відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.
Відповідно до ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.
Згідно ч.2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Частиною 3 ст. 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Пунктом 6 Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК ( 2947-14 ) зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.
В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Відповідно до ч. 1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Ухвалою суду від 18.05.2020 року клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення експертизи задоволено, та призначено у справі судово-генетичну експертизу. Проведення експертизи доручено Запорізькому науково-дослідницькому експертно-криміналістичному центру МВС України.
Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).
Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Крім того, згідно п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки в іншому порядку визнати факт батьківства неможливо, крім того наведені в позові факти доведені в судовому засіданні, позов підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, у тому числі пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.
Згідно з п. 1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Оскільки вимога про внесення змін до актового запису є похідною від вимоги визнання батьківства, судовий збір окремо за таку вимогу не сплачується.
Судом встановлено, що при поданні позову ОСОБА_1 був сплачений судовий збір у розмірі 1536,80 грн., що підтверджується оригіналом квитанції від 17.12.2019 року (а.с. 20).
Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;
Отже, ОСОБА_1 підлягає поверненню з Державного бюджету України надмірно сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 768,40 грн. Також 768,40 грн. понесених позивачем витрат щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Крім того, судом у справі за клопотанням позивача призначено проведення судово-генетичної експертизи, проте сплата позивачем витрат на залучення експерта документально не підтверджена.
Отже, витрати на проведення судово-генетичної експертизи не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 7, 14, 121, 125, 128, 129, 134 СК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, котра не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про визнання батьківства - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився у м. Донецьку Донецької області, є громадянином України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) батьком малолітньої ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , народилась у м. Бердянську Запорізької області).
Внести зміни до актового запису № 160, складеного 13.12.2018 року Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про народження ОСОБА_4 , вказавши батьком дитини громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , народився у м. Смоленську, РСФРР, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився у м. Донецьку Донецької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) документально підтверджені понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився у м. Донецьку Донецької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) з Державного бюджету України надмірно сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із п/п. 15.5) п.15 розд. XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст цього рішення суду виготовлений 25.09.2020.

Суддя -