Справа № 569/248/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Гожа Г.В.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якій з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 52633,32 грн. за період з 31 травня 2016 року по 01 квітня 2019 року.

В обґрунтування позову вказує, що Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23.05.2017р. у справі № 569/6931/16-ц з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 31 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що на підставі виконавчого листа № 569/6931/16-ц від 28.09.2017 Рівненським міським відділом ДВС головного територіального управління юстиції у Рівненській області 30.08.2018 року відкрито виконавче провадження. Однак після ухвалення рішення суду, відповідач продовжує ухилятися від утримання їхньої доньки. Вказує, що за період з травня 2016 року по квітень 2019 року сплатив лише 3000 грн. Згідно розрахунку державного виконавця від 23.04.2019 року вих. № 33278 заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з 31.05.2016р. по 23 квітня 2019р. складає 52 633, 32 грн. Таким чином, неустойка (пеня) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, нарахована відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України на суму заборгованості 52633,32 грн. станом на 01.04.2019 за період з 31.05.2016 (включно) по 01.04.2019, становить 270776,42 грн. З врахуванням обмеження розміру пені, встановленого ч. 1 ст. 196 СК України, розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів на суму боргу 52633,32 грн. за період з 31.05.2016 по 01.04.2019, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить52633,30 грн. Зазначає, що відповідач по справі є працездатним за віком і станом здоров`я, тобто об`єктивних причин для несплати аліментів на утримання власної доньки у нього не було. У зв`язку з цим вона звертається до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити, додатково пояснила суду, що відповідачем було здійснено оплату аліментів в розмірі 2703 грн., що підтверджується випискою з карти «Приватбанку».

Представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Просила суд відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи і наявні у них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено, що Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23.05.2017р. у справі № 569/6931/16-ц з відповідача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 31 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі виконавчого листа № 569/6931/16-ц від 28.09.2017 Рівненським міським відділом ДВС головного територіального управління юстиції у Рівненській області 30.08.2018 року відкрито виконавче провадження.

Згідно розрахунку державного виконавця від 23.04.2019 року вих. № 33278 заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з 31.05.2016р. по квітня 2019р. складає 52 633, 32 грн.

Даний розрахунок складено державним виконавцем у відповідності до вимог статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» і сторонами не оспорюється. Доказів протилежного суду не надано.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм ст. 549 ЦК України та ст. 196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.

Як вказано вище, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Відповідний правовий висновок викладений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). При цьому Велика Палата вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України.

Аналогічно вирішено питання також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), згідно якої загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня на заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів останній суду не подав і судом їх не здобуто. Крім того, суд враховує, що позивач суму в розмірі 2703 грн. визнала як сплачену відповідачем в рахунок сплати аліментів.

Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів станом підтверджується належними доказами - розрахунком заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу у вказаний період, суд доходить висновку, що вказана заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягають до частково задоволення.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 49930,32 грн. за період з 31 травня 2016 року по 01 квітня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 02 листопада 2020 року

Суддя С.П. Харечко