Справа № 304/432/20 Провадження № 2/304/238/2020
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 квітня 2020 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши позовну заяву представника ОСОБА_1 адвоката Фекийшгазі Крістіана Степановича до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

представник позивача звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить у порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за наступною адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19605287). Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07 жовтня 2000 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у виконкомі Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №11. Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . Однак, через різні характери та погляди на сімейне життя подружнє життя у сторін не склалося, відтак рішенням Перечинського районного суду від 28 листопада 2013 року у справі № 304/1367/13-ц їх шлюб було розірвано та встановлено місце проживання сина разом з матір`ю. Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 23 квітня 2014 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення останньою повноліття. Так, за час шлюбу сторонами було набуте право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , яке зареєстроване за ОСОБА_2 . Всі правовстановлюючі документи на зазначений будинок знаходяться у відповідача, такий проживає у ньому, при цьому позивач будь-якого доступу до відповідних документів не має, відтак встановити точну ціну позову не може. Так, спільна сумісна власність подружжя виникає на підставі закону з одного лише факту перебування у шлюбі, внаслідок чого додаткового доказування не потребує. Разом з цим, сторони не можуть дійти добровільної згоди щодо розподілу спільного майна, тому спір між ними може бути вирішений судом. За таких обставин, просить позов задовольнити.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки в порушення вимог ст. 175 ЦПК України у ній не точно вказано зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, а саме право власності на 1/2 частину житлового будинку за якою саме адресою у порядку поділу спільної сумісної власності подружжя просить визнати за нею, ОСОБА_1 , оскільки у позові така вказана АДРЕСА_1 , тоді як додані до нього документи стосуються житлового будинку по АДРЕСА_1 . Крім цього, у позовній заяві не містяться відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, та заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; а також зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

При цьому, згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суддя також враховує, що згідно п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, установлений у судовому рішення строк не може бути меншим, ніж строк дії карантину.

Тому, керуючись ст. ст. 185, 258-261 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

позовну заяву представника ОСОБА_1 адвоката Фекийшгазі Крістіана Степановича до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху і надати строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення позивачу ухвали, але не пізніше закінчення строку карантину. Повідомити позивача, що вказані в даній ухвалі недоліки слід усунути шляхом подання нової позовної заяви, та роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ганько І. І.