Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/484/20
Провадження № 2/382/460/20
РІШЕННЯ

Іменем України

28 жовтня 2020 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "Приват Банк", в особі представника Савіхіної Анастасії Миколаївни до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшов позов Акціонерного товариства Комерційного банку "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Із матеріалів позову вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н, від 08.02.2012 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла. На виконання вимог норм ст. ст. 608, 1218, 1219, 1268, 1269, 1281 ЦК України позивачем 21.06.2018 року було направлено претензія кредитора до Драбівської державної нотаріальної контори. 21.09.2018 року позивачем було отримано відповідь Драбівської державної нотаріальної юнтори, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса, за місцем заведення спадкової справи. 21.09.2018 року позивачем було отримано відповідь приватного нотаріуса, в якій зазначалося, що спадкоємем померлої ОСОБА_2 , який звернувсь із заявами про прийняття спадщини є ОСОБА_1 . 09.10.2019 року до ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Станом, на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 08.02.2012 року становить - 9469,54 грн., яка складається з наступного: 1 124,23 грн. - заборгованість за кредитом; 6 859,31 грн. - заборгованість за відсотками; 1 486,00 грн. - заборгованість з комісії та пені. Враховуючи викладене, просили стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 9 469,54 грн. за кредитним договором № б/н від 08.02.2012 року і судовий збір.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

У судове засідання відповідачка та її представник не зявилися, належним чином повідомлені, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов не визнали категорично та надали відзив на позов, який просили вважати правовою позицією по справі.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

У відзиву від 23.06.2020 року зазначено, що з матеріалів справи, що надані позивачем по справі, про факт смерті ОСОБА_2 (спадкодавця позивачки) позивач дізнався 13 квітня 2016 року, що підтверджується копією довідки, наданої виконкомомЖорнокльовівської сільської ради Драбівського району Черкаської області за № 37, яка була долучена позивачем до поданого позову. Разом з тим, з претензією кредитора позивач звернувся лише 09 травня 2018 року, тобто, через майже два роки після того, як позивач дізнався про смерть ОСОБА_2 . Таким чином кредитор пропустив, передбачені частинами другою та третьою ст. 1281 ЦК України(в редакції станом на 2016 рік) строки пред`явлення вимог до спадкоємця позичальника, що є наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Крім того, додана до позову анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не відображає суму отриманого кредиту. Крім того, доданий до позову Витяг жодним чином не прив`язаний за змістом саме до Анкети-Заяви; ні в заяві, ні в самому тексті витягу умови для конкретно визначених сторін у справі не ідентифіковані. Дана обставина унеможливлює факт встановлення тієї обставини, що саме з Умовами і Правилами, зазначеними у витягу позивач ознайомив ОСОБА_2 під час написання Анкети-Заяви. Отже, на думку відповідачки усі вищезазначені факти свідчать про те, що додана до матеріалів справи, як основний доказ Анкета-Заява фактично доказом не являється. У матеріалах справи відсутня Пам`ятка клієнта, яка є складовою укладення договору про надання банківських послуг. Поряд з цим, відсутні також довідка про умови кредитування та рішення банку, яким встановлено кредитний ліміт на кредитну картку, якіцо таке рішення приймалось. У зв`язку з цим, не можливо встановити граничний строк дії картки. Оскільки в Умовах та Правилах надання банківських послуг, затверджених наказом від 36.03.2010 року № СП-2010-256 та тарифів в п.1.1.1.20 зазначено, що дата погашення кредиту, вказана в договорі. Проте фактично договору, як такого укладено не було, досягнення згоди щодо істотної умови договору кредиту в частині строку його погашення не відбулось. Крім того, копія анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відмітка ОСОБА_2 про обрання нею картки «Універсальна» відсутня, графа щодо обраного нею кредитного ліміту не заповнена. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» не підтвердило належними і допустимими доказами видачу ОСОБА_2 кредитної картки, встановлення кредитного ліміту та використання нею кредитних коштів, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Не можуть вважатися належними і допустимим доказами на підтвердження видачі відповідачу кредитної картки й надана банком комп`ютерна роздруківка фотознімка відповідача з пластиковою карткою, оскільки на ній не відображено інформації щодо номера картки, строку її дії, та на підставі якого саме договору вона видавалась. Враховуючи викладене, сторона відповідача просила відмовити в повному обсязі у задоволенні вимог позивача.

У Відповіді на відзив від 02.07.2020 року зазначено, що всвою чергуй, кредитор не міг знати та не знав про місце відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , оскільки спадкова справа апріорі може заводитись/відкрнватись і у державного нотаріуса, і у будь якого приватного нотаріуса, за різними адресами місцезнаходження/робочого місця нотаріусів. Отримання Позивачем вищезгаданої інформації ускладнюється тим, що така, інформація, відповідно до ст. 8 Закону України «Про нотаріат», є нотаріальною таємніщею. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про нотаріат» - Нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо. В випадку укладення договору із ОСОБА_2 зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, які задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банювських послуг та Тарифи, з якими Позичальшж ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг Відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 (п.п. 1,1.1.90, 2.1.1.11 Умов) - ключем до карткового рухунку є пластиков а Картка (п. 1.1.1.62 Умов) яку отримав Відповідач та мобільний телефон який вказав Відповідач (п. 1.1,1.1 5 та п. 1.1.1.16 Умов) в Заяві. Крім того у відповіді на відзив зазначено, що позивач надає до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Крім того у відповіді на відзив зазначено, що позивач надає до суду фото клієнта з картою, виписку по картрахунку, які є підтвердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Крім того у відповіді на відзив зазначено, що відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту - як тільки клієнт самостійно підтверджує проведенняоперації в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через РОS-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. При проведенні претензійно-позовних заходів юіючову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отрнмаш-іх коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а позовні вимоги Банку підлягають задоволенню в повному обсязі.

У запереченнях представника відповідача від 15.07.2020 року зазначено, що ознайомившись із доданими документами, слід звернути увагу суду на те, що вони не підтверджують надсилання претензії ні до Драбівської районної державної нотаріальної контори, ні до Шостої Харківської державної нотаріальної контори, оскільки реєстр згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів мітиться відомості про надсилання листа саме ОСОБА_2 , а не до Державної нотаріальної контори. Відтак, у відповідача виникають сумніви щодо надсилання позивачем претензії ще 10 травня 2016 року. До того ж, є незрозумілим чому банк 21.06.2018 року повторно звертався з претензією до нотаріуса, оскільки законом такого обов`язку не передбачено. При цьому, є незрозумілим чому після нібито першого направлення претензії нотаріус не повідомляв позивача про її отримання та розгляд, як це було зроблено 21.09.2018 року. Також у запереченнях зазначено, що відповідач повідомив суд про існування та направлення першої претензії лише після отримання відзиву, в якому відповідач вказує про недотримання позивачем сторків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Відповідач вважає, що позивач як кредитор пропустив, передбачені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України (в редакиії станом на 2016 рік) строки пред`явлення вимог но спадкоємця позичальника, що є наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Крім того, як було зазначено відповідачем у відзиві на позов - додана до позову анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не відображає суму отриманого кредиту. Крім того, доданий до позову Витяг жодним чином не прив`язаний за змістом саме до Анкети-Заяви; ні в заяві, ні в самому тексті витягу умови для конкретно визначених сторін у справі не ідентифіковані. Дана обставина унеможливлює факт встановлення тієї обставини, що саме з Умовами і Правилами, зазначеними у витягу позивач ознайомив ОСОБА_2 під час написання Анкети-заяви.Усі вищезазначені факти свідчать про те, що додана до матеріалів справи, як основний доказ Анкета-заява фактично доказом не являється. У матеріалах справи відсутня Пам`ятка клієнта, яка є складовою укладення договору про надання банківських послуг. Поряд з цим, відсутня також довідка про умови кредитування та рішення банку, яким встановлено кредитний ліміт на кредитну картку, якщо таке рішення приймалось. У зв`язку з цим, не можливо встановити граничний строк дії картки. Оскільки в Умовах та Правилах надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 та тарифів в п. 1.1.1.20 зазначено, що дата погашення кредиту, вказана в договорі. Проте фактично договору, як такого укладено не було, досягнення згоди щодо істотної умови договору кредиту в частині строку його погашення невідбулось. Крім того, у копії анкети-заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» відмітка ОСОБА_2 про обрання нею картки «Універсальна» відсутня, графа щодо обраного нею кредитного ліміту не заповнена. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» не підтвердило належними і допустимими доказами видачу ОСОБА_2 кредитної картки, встановлення кредитного ліміту та використання нею кредитних коштів, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Таким чином, на підставі вищевикладеного сторона відповідача просить відмовити в повному обсязі у задоволенні вимог позивача.

Пояснення АТ КБ «ПриватБанк» від 23.07.2020 року ідентичні Відповіді на відзив від 02.07.2020 року. Крім того, у поясненнях зазначено, що Банком надано до суду наказ Банку про затвердження Умов та правил надання банківських послуг від 06.03.2010 року, з якими ОСОБА_2 ознайомилася при підписанні анкети заяви. Та позивач повідомля, що до позовної заяви Банком надані актуальні Умови та правила на дання банківских послуг. Крім того, позивач звертає увагу на те, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загально прийнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях - ануітет, тощо. Але відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Згідно Умов та Правил картковий рахунок - це поточний рахунок, на якому враховуються операції по платіжній картці. Згідно Умов та Правил "Картрахунки відкриті на невизначений строк". Платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законом порядку пластикової або іншого виду картки, яка використовується для ініціалізації переводу коштів з рахунку клаєнтка ... тощо. Згідно Умов обслуговування банк відкриває Клієнту Картрахунок, видає Клієнту картки, їх вид та срок дії визначено в Заяві та в Пам`ятці клієнта. Тобто необхідно розрізняти поняття даних кредитно-правових відносин, які поєднані в одне ціле - Кредитний договір. Дія договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Так, кредитний договір чинний, а заперечення Відповідача нічим не обгрунтовані. Враховуючи викладене, просили суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.

У письмових поясненнях представника відповідача від 28.10.2020 року зазначено, що ознайомившись із доказами, наданими суду на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 31.08.2020 року, сторона відповідача просить суд звернути увагу суду на спростування тверджень позивача про звернення банку з претензією до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори в строк, передбачений ст. 1281 ЦК України (в редакції станом на 2016 рік, тобто на час, коли позивач дізнався про смерть спадкодавця), згідно якої кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. З наданих позивачем документів не вбачається підтверджень надсилання претензії до Шостої Харківської державної нотаріальної контори 28.04.2016 року, оскільки реєстр згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів містить відомості про надсилання листа саме ОСОБА_2 , а не до Державної нотаріальної контори. Відповідно ж до листа Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори від 22.09.2020 року за № 2877/01-16 вбачається, що «відповідно до записів у Журналі реєстрації вхідних документів за 2016 рік, за період з 10 травня 2016 року по 10 липня 2016 року включно претензія ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за вих. № SAMDN4648 від 28.04.2016 року щодо спадкової маси померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не надходила.». Тобто, матеріали даної справи містить лише підтвердження того, що позивач, маючи інформацію про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , звернувся з Претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України вих. № SAMDN4648 до Драбівської державної нотаріальної контори у Черкаській області лише 09.05.2018 року. В свою чергу Драбівська ДНК у Черкаській області пере направила дану Претензію до приватного нотаріуса Драбівського нотаріального округу Черкаської області Бірюка О.В., та відповідно він надіслав лист за вих. 638/01-16, яким повідомив позивача, що станом на 08.08.2018 року на спадкове майно ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , видані Свідоцтва про право на спадщину від 29.12.2016 року та спадкова справа закрита провадженням. Таким чином, сторона відповідача з впевненістю каже про те, що кредитор пропустив, передбачені частинами другою та третьою ст. 1281 ЦК України (в редакції станом на 2016 рік) строки пред`явлення вимог до спадкоємця позичальника, що є наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Враховуючи викладене, сторона відповідача просила відмовити позивачу у задоволенні їх вимог в повному обсязі.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 08.02.2012 року ОСОБА_2 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідно до укладеного договору № б/н, від 08.02.2012 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с. 8, 9-32, 33-34, 48-53).

З копії довідки № 37 від 13.04.2016 року (а.с. 35) вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом, на дату смерті ОСОБА_2 її заборгованість перед Банком за кредитним договором № б/н від 08.02.2012 року становить - 9469,54 грн., яка складається з наступного: 1 124,23 грн. - заборгованість за кредитом; 6 859,31 грн. - заборгованість за відсотками; 1 486,00 грн. - заборгованість з комісії та пені (а.с. 6-7).

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 21.06.2018 року було направлено претензія кредитора до Драбівської державної нотаріальної контори (а.с. 36-40, 41).

Драбівська державна нотаріальна контора листом від 03.07.2018 року № 77 повідомила ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про те, що їх претензію від 09.05.2018 року пере направлено до приватного нотаріуса Драбівської районного нотаріального округу Черкаської області Бірюка О.В. для виконання за належністю (а.с. 42).

Приватний нотаріус Драбівської районного нотаріального округу Черкаської області Бірюк О.В. листом від 08.08.2018 року № 638/01-16 повідомив ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про те, що спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , який звернувся із заявами про прийняття спадщини є ОСОБА_1 . Зазначений лист отримано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 21.09.2018 року.

09.10.2019 року до ОСОБА_1 було направлено лист-претензію вих. № SAMDN4648 від 27.09.2019 року, згідно яких АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пред`явив свої вимоги (а.с. 44, 45-48, 50-53).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Жорнокльови Драбівського району Черкаської області, є донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Жорнокльови Драбівського району Черкаської області (а.с. 77-78, 79, 80, 81).

Зі скріншота (а.с. 87-88) вбачається, що Драбівська державна нотаріальна контора знаходиться в смт. Драбів по вул. Леніна, 67.

З фото (а.с. 96) вбачається, що ОСОБА_2 отримала картку, проте не видно номера картки та строку її дії.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» претензію кредитора за вих. № SAMDN4648 від 28.04.2016 року, адресатом у якому є ОСОБА_2 , направив до Драбівської державної нотаріальної контори, яка знаходиться в смт. Драбів по вул. Леніна, 67 (а.с. 97, 98-99).

З виписки з основної картки ОСОБА_2 за період з 01.02.2012 року по 02.07.2020 року (а.с. 100-105, 129-131) вбачається, що на кінець періоду баланс на картці -9 469,54 грн..

З копії наказу ПРИВАТБАНКУ № РR-2007-249 від 20.02.2007 року (a.c. 106-108) вбачається, що проведено масовий випуск кредитних карток.

Зі знімку з екрану програмного комплексу (а.с. 107 зворотній бік) вбачається, що в особовій справі ОСОБА_2 створено тікет «Свідоцтво про смерть» 19.04.2016 року.

З Довідки (а.с. 116-118, 132) вбачається, що умови кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_2 змінювалися.

З листа від 19.09.2020 року № 215/01-16 (а.с. 125) вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у Драбівській державній нотаріальній конторі не заводилася (перевірки проведено по алфавітних книгах обліку спадкових справ за 2016-2020 роки).

З листа від 22.09.2020 року № 2877/01-16 (а.с. 127) вбачається, що відповідно до записів у Журналі реєстрації вхідної документації за 2016 рік, за період з 10 травня 2016 року по 10 липня 2016 року включно претензія ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за вих. № SAMDN4648 від 28.04.2016 року щодо спадкової маси померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори не надходила. Відповідно до Алфавітних книг обліку та реєстрації спадкових справ за 2016-2020 роки, спадкова справа до майна зазначеного спадкодавця у Шостій Харкіській міській державній нотаріальній конторі не заводилася.

З Довідки (а.с. 133) вбачається, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 був підписаний кредитний договір № б/н за яким було надано наступні картки: НОМЕР_1 з терміном дії 03/16 і НОМЕР_2 з терміном дії до 09/16.

З копії наказу СП-2010-256 від 06.03.2010 року (а.с. 148) вбачається, що затверджено Умови та Правила надання банківських послуг (додаток 1 - ч. 1, ч. 2) (а.с. 136-147).

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно із положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

А також згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.

Згідно зі ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Сплив визначених ст. 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц.

У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 371/444/17 Верховний Суд звернув увагу на наступне: «суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли правильного висновку про те, що після смерті ОСОБА_5 його дружина - ОСОБА_1 - у червні 2014 року подала до ПАТ «БМ Банк» копію свідоцтва про смерть чоловіка. Таким чином, суди дійшли вірного висновку про те, що саме з червня 2014 року банку стало відомо про смерть позичальника та з цього часу почався строк пред`явлення вимог до спадкоємців боржника. Банк звернувся з позовом до суду про стягнення кредитної заборгованості лише у березні 2017 року, тобто з пропуском встановленого законодавством строку на звернення з вимогою до спадкоємця боржника. Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 у червні 2014 року письмово відомості про смерть чоловіка не надавала, а банку стало відомо про смерть боржника лише у листопаді 2016 року, тобто він звернувся з вимогою до спадкоємців боржника у встановлений законодавством строк, безпідставні, оскільки спростовані вищевказаними встановленими судами обставинами.»

У постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 361/1056/16-ц Верховний Суд вказав, що «апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_1 довідався про час відкриття спадщини після смерті позичальника ОСОБА_4 , яким відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України день смерті особи, не пізніше дня його похорон (06 січня 2016 року), а звернувся з вимогою до спадкоємців, які прийняли спадщину, пред`явивши до них позов 22 вересня 2016 року, дійшов правильного висновку, що позивачем пропущено встановлений частиною другою статті 1281 ЦК України преклюзивний шестимісячний строк пред`явлення вимог, що має своїм наслідком втрату ним права вимоги і припинення зобов`язань з повернення боргу за договором позики, та обґрунтовано з цих підстав відмовив в позові.»

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, претензії кредиторів мають бути подані в письмовому вигляді та приєднані до спадкової справи.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.2, ч.3, ч.4 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що впродовж шести місяців з моменту того, як ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стало відомо про смерть боржника (Довідка Жорнокльовської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 13.04.2016 року за № 37) - представник позивача-кредитора ПАТ КБ Приватбанк звернувся в порядку ст.1281 ЦК України до органів нотаріату чи суду з відповідною претензією. А зазначена претензія вих. № SAMDN4648 направлена до Драбівської державної нотаріальної контори у Черкаській області лише 09.05.2018 року. При цьому представнику позивача ПАТ КБ Приватбанк було достовірно відомо про смерть боржника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За теоретичним визначенням позов - це матеріально-правова вимога до відповідача з приводу порушеного права, а належними сторонами в цивільному процесі є особа, якій належить право вимоги - позивач та особа, яка повинна відповідати за позовом - відповідач.

Таким чином, позивачем було пропущено шестимісячний строк, вказаного в законі для пред`явлення законної претензії кредитора.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальне сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених і Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встанови наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певні засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи вище викладене, а також вимоги ст.1281 ЦК України, та той факт, що позивач звернувся до суду лише у квітні 2020 року, а відповідну відповідь отримав від Драбівського приватного нотаріуса 08.08.2018 року, звернувшись до Драбівської державної нотаріальної контори 03.07.2018 року з відповідною претензією, при тому, що спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому з огляду на викладене позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-78, 81, 258-259, 263, 265, 268, 354, 141 ЦПК України, ст. 61 Конституції України, ст. ст. 549, 625, 1050, 1056-1, 1216, 1218, 1268, 1281, 1282 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Акціонерного товариства Комерційного банку "Приват Банк", в особі представника Савіхіної Анастасії Миколаївни до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 30 жовтня2020 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.