Справа № 946/9256/19
Провадження № 2/946/366/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,
за участю: секретаря судового засідання Нікітіної Ю.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила: визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 3,53 гектара, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю, серії Р1 № 480319, виданий 04.04.2003 року на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 11 вересня 2002 року №755, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-03-286), а також визнати в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 4,31 гектара, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2004р. ВВТ №585052 зареєстрованого в реєстрі за №2/6359, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю, серії Р1 № 480319, виданий 04.04.2003 року, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-03-286).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із тим, що 04.04.2003 року уповноваженим органом на ім`я ОСОБА_4 (на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області №755 від 11.09.2002 року) був виданий Державний акт на право приватної власності на землю, серії Р1 №480319, площею 3,53 гектари, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Після того, як був виданий вищевказаний Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №480319, до нього було внесені відомості про додаткову земельну ділянку, площею 4,31 гектар на території Бросківської сільської ради. Відомості про іншу земельну ділянку були внесені у межі і розмір земельної ділянки 3,53 гектари, замість видачі іншого Державного акту на право власності на земельну ділянку.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі та просить позов задовольнити.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджено міжнародним повідомленням про вручення документа, про причини неявки до суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за її відсутності на адресу суду не направляла. Крім цього, із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про надання додаткового строку для вступу у спадщину або про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно не зверталась.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджено міжнародним повідомленням про вручення документа, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв.
Представник відповідача Бросківської сільської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2020 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.12.2020 року ухвалено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку).
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 належало наступне майно:
- земельна ділянка площею 3,53 гектара, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії Р1 № 480319, виданого 04.04.2003 року на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 11 вересня 2002 року №755, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-03-286);
- земельна ділянка площею 4,31 гектара, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2004р. ВВТ №585052 зареєстрованого в реєстрі за №2/6359, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії Р1 № 480319, виданого 04.04.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-03-286.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17.07.2014 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_4 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до заповіту від 13.12.2012 року, посвідченого секретарем Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 112, ОСОБА_4 усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй на день смерті буде належати і на що вона матиме право заповіла ОСОБА_1 .
Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
До особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_1 немає.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.
В свою чергу, судом було досліджено матеріали спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлено про наявність в матеріалах зазначеної спадкової справи заяви від імені ОСОБА_2 про оформлення спадкового майна після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була подана з пропущенням встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини.
Разом з тим, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду із зустрічними позовними заява про надання додатково строку для прийняття спадщини або встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 не звертались.
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Теплодарським СВМ Центрального РВ УМВС України в Одеській області від 14.02.1997 року, РНОКПП НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ), Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, пр.Миру, 18, код ЄДРПОУ - 04378497) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:
- земельну ділянку площею 3,53 гектара, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю, серії Р1 № 480319, виданий 04.04.2003 року);
- земельну ділянку площею 4,31 гектара, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2004р. за ВВТ №585052, зареєстрованого в реєстрі за №2/6359, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (Державний акт на право приватної власності на землю, серії Р1 № 480319, виданий 04.04.2003 року).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст заочного рішення складено та підписано 28.12. 2020 року.
Суддя: О.О.Бурнусус