Провадження № 2/537/849/2020
Справа № 537/3005/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.10.2020 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Яворській А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Представник позивача, АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» - Максименко А.С., звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
Свої вимоги представник позивача мотивував тим, що у власності АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» перебуває гуртожиток АДРЕСА_2 , загальною площею 5 812 кв.м для проживання робітників, які працюють на даному підприємстві. Згідно ордеру №5 від 17 квітня 2018 року, ОСОБА_1 , 1986 року народження, було заселено до зазначеного гуртожитку та виділено житлову площу розміром 12,3 кв.м в кімнаті № НОМЕР_1 . 17 квітня 2018 року з відповідачем було укладено договір найму житла в гуртожитку АДРЕСА_3 . Представник позивача зазначає, що починаючи з грудня 2019 року і по теперішній час відповідач ОСОБА_1 не є працівником АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» та не проживає за місцем своєї реєстрації. У зв`язку із тими обставинами, що відповідач ОСОБА_1 відсутній за місцем своєї реєстрації понад 6 (шість) місяців, за цей час вона жодного разу не з`явивя за адресою реєстрації, не надав заяви про продовження строку зберігання жилого приміщення, представник позивача вважає, що ОСОБА_1 втратив право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, у зв`язку із чим і вимушений звернутись до суду.
Представник позивача, АТ «Кременчуцький сталеливарний завод», в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, його представник ОСОБА_2 надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без участі представника позивача та зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та ухвалити заочне рішення на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Враховуючи думку представника позивача, ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» - Кравченко К.М., вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.
В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, а саме архівною копією рішення №667 виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради депутатів трудящих від 26 листопада 1975 року «Про виділення заводу литва І штамповок земельної ділянки для будівництва гуртожитку та спортивного майданчика по АДРЕСА_4 , виданою Державним міським архівом 19 січня 2001 року за вих. №12, а також архівною копією рішення №869 виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради депутатів трудящих від 03 жовтня 1977 року «Затвердження акту державного приймання 9-ти поверхового гуртожитку на №537 місць в АДРЕСА_5 , виданою у жовтні 1999 року за вих. №155, що у власності ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» перебуває гуртожиток АДРЕСА_2 , загальною площею 5 812 кв.м для проживання робітників, які працюють на даному підприємстві.
Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.
На підставі ордера №5 на житлову площу в гуртожитку, виданого ОСОБА_1 17 квітня 2018 року, останній був заселений до кімнати АДРЕСА_6 .
17 квітня 2018 року між ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» та ОСОБА_1 було укладено Договір №5 найму житла в гуртожитку, у відповідності до якого ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» надав відповідачу ОСОБА_1 у користування житлову площу у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_7 , як тимчасова житлова площа на період роботи.
Згідно пункту 2.2.1 вказаного Договору, відповідач зобов`язався вселитись на дану житлову площу та використовувати надане житло суворо за його прямим призначенням.
Згідно пункту 2.2.7 вказаного Договору, відповідач зобов`язався вносити плату за проживання, згідно установленого тарифу, шляхом утримання із заробітної плати коштів за наданою заяво Наймача.
За змістом пункту 3.1.1 вказаного Договору, наймодавець має право вимагати виселення наймача без надання іншого житлового приміщення у разі несвоєчасного внесення плати за проживання у гуртожитку, а заходи запобігання і впливу виявилися безрезультатними.
Згідно змісту довідки про склад сім`ї, виданої 27 липня 2020 року за вих. №11 паспортистом ОСОБА_3 та завідуючою гуртожитком ОСОБА_4 , у кімнаті №54, ліжко місце, в будинку АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18 квітня 2018 року.
Окрім того, факт реєстрації відповідача в зазначеній кімнаті підтверджується повідомленням Крюківської районної адміністрації Виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області від 16 вересня 2020 року за вих.№6383/01-27.
Як вбачається із актів від 22 грудня 2019 року, 23 січня 2020 року, 19 лютого 2020 року, 04 березня 2020 року, 11 квітня 2020 року, 16 травня 2020 року, 23 червня 2020 року та 12 липня 2020 року, посвідчених завідуючої гуртожитком Бондаренко А.В., паспортистом ОСОБА_3 , швейцарами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в кімнаті АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не проживає понад 6 (шість) місяців, він не являється працівником ПАТ «КСЗ».
Відповідно до вимог статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до частини 1 статті 386 власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем внаслідок наявності його реєстрації у помешканні, яке належить на праві власності АТ «Кременчуцький сталеливарний завод», порушено право останнього на користування та розпорядження своїм майном; відповідач, будучи зареєстрованим в кімнаті, порушує права та законні інтереси позивача, в зазначеній кімнаті не проживає.
Вимогами частини 1 статті 71 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно зі статтею 72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до статті 163 Житлового кодексу Української РСР, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
Так, в судовому засіданні достовірно встановлений факт, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований в кімнаті АДРЕСА_1 , власником якої є АТ «Кременчуцький сталеливарний завод». Однак, згідно актів від 22 грудня 2019 року, 23 січня 2020 року, 19 лютого 2020 року, 04 березня 2020 року, 11 квітня 2020 року, 16 травня 2020 року, 23 червня 2020 року та 12 липня 2020 року, відповідач не проживає у зазначеній кімнаті понад шість місяців і по теперішній час.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем втрачено право на користування зазначеним житлом, оскільки він відсутній у ньому більше шести місяців без поважних причин.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги доведений в судовому засіданні факт непроживання відповідача ОСОБА_1 в помешканні, власником якого є позивач АТ «Кременчуцький сталеливарний завод», понад шість місяців без поважних причин, а також ті обставини, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачу, як власнику, в повній мірі користуватися належними йому правами, здійснювати контроль за використанням житлового фонду, додержанням житлового законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог АТ «Кременчуцький сталеливарний завод», у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню.
Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За викладених обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення сплаченого позивачем, АТ «Кременчуцький сталеливарний завод», при подачі позову до суду судового збору в розмірі 2 102 грн. 00 коп. з відповідача ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 319, 321, 383, 386, 391 Цивільного Кодексу України, статтями 5, 71, 72, 163 Житлового кодексу УРСР, суд , -
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» судовий збір, сплачений при подачі позову до суду, в розмірі 2 102 грн. 00 коп.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя : Д.О. Зоріна