Справа № 508/898/19
Провадження № 2/508/46/20
У Х В А Л А

Іменем України

"05" листопада 2020 р. с.м.т. Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області в складі

головуючого судді - Банташ Д.С.

за участю: секретаря с/з - Мазарак Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПП «Земля» та ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

В провадженні Миколаївського районного суду Одеської області перебуває зазначена цивільна справа.

В судове засідання позивач і її представник не з`явилися. Позивач не повідомила суду поважності своєї неявки.

Від представника позивача, адвоката Батченко О.О., на електронну адресу суду надійшло повідомлення про відкладення слухання справи на іншу дату, в зв`язку з її участю в іншому судовому засіданні. Підтверджень своїй заяві суду не надала.

Представник відповідача, ПП «Земля», в судове засідання не з`явився, відсутні відомості про вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи те, що відсутні відомості про вручення відповідачам повідомлення про дату, час і місце судового засідання, суд визнає першу неявку відповідачів поважною, а неявку позивача і його представника неповажною та розгляд справи відкладає.

Крім того, представник позивача в своєму повідомленні, яке було надіслано на адресу, про відкладення судового засідання, також просила наступне судове засідання провести в режимі відеоконференції з Ширяївським районним судом Одеської області.

Питання участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції регулюється ст. 212 ЦПК України, ч. 5 якої передбачено, що суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом, тобто, прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду.

Згідно ч. 2 вказаної статті, учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони.

Випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції не визначені у законі. Проте, необхідність здійснення відеоконференції, на думку суду, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров`я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою.

Згідно ч. 7 ст. 212 ЦПК України у клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення.

Частинами першою третьою статті 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

14.02.2019 року Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи справу № 9901/43/19, зазначила, що саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом такої форми подання електронного документу. Відсутність такого реквізиту в електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним.

Матеріалами справи, зокрема відомостями повідомлення про відкладення судового засідання і проведення судового засідання в режимі відеоконференції, не підтверджується наявність електронного цифрового підпису у вказаному повідомленні про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Крім того відміткою на вказаній заяві підтверджується відсутність електронного цифрового підпису зазначеного електронного документу.

Враховуючи відсутність електронного підпису у вказаній заяві, відсутність виключних обставин для здійснення розгляду справи в режимі відеоконференції, суд дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі.

Керуючись ст.ст. 12-13, 223, 259, 260 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Судове засідання відкласти до 10 години 00 хвилин 10 грудня 2020 року.

У задоволенні заяви представника позивача, адвоката Батченко О.О., про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції відмовити.

Виклик учасників судового провадження в судове засідання повторити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Банташ Д.С.