Чортківський районний суд Тернопільської області

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2020 року Справа № 596/1880/19
Номер провадження2-з/608/6/2020
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Запорожець Л. М. ,
при секретарі с/з Фаштиковській М.І.
представника відповідача та третьої особи адвоката Яворського А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чорткова заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову, подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Тернопільській області, Державного підприємства «Сетам», товариства з обмеженою відповідальністю «Молода Ідея», третіх осіб ОСОБА_3 , Гусятинської державної нотаріальної контори про визнання недійсним та скасування акту про реалізацію предмету іпотеки, свідоцтва про придбання майна, витребування майна з чужого незаконного володіння, -
26 жовтня 2020 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Чортківського районного суду Тернопільської області з заявою про забезпечення позову, подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову, подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Тернопільській області, Державного підприємства «Сетам», товариства з обмеженою відповідальністю «Молода Ідея», третіх осіб ОСОБА_3 , Гусятинської державної нотаріальної контори про визнання недійсним та скасування акту про реалізацію предмету іпотеки, свідоцтва про придбання майна, витребування майна з чужого незаконного володіння.
В заяві про забезпечення позову позивачі вказують, що абзацом 2 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього 2 Закону. Тобто, у випадку задоволення позову, право власності на нежитлове приміщення з цегли загальною площею 207.2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 буде повернуто позивачам. На сьогодні користувачами приміщення є позивачі. Як підтверджується доданими до цієї заяви доказами, ТОВ «Молода Ідея» розпочало здійснювати заходи спрямовані на виселення та звільнення спірного приміщення від позивачів та їх речей. Тому вважають, що на сьогодні існує реальна загроза можливого невиконання рішення суду, яким буде витребувано на користь позивачів приміщення із незаконного володіння ТОВ «Молода ідея». Вказують, що відповідно до частини першої, другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. За змістом частини п`ятої статті 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Інститут забезпечення позову є особливим видом судової юрисдикції, який визначається, як встановлені законом тимчасові процесуальні дії примусового характеру у вигляді обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб, що застосовуються судом та гарантують або можуть гарантувати позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у випадку прийняття його на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, або ефективний захист його прав. Аналогічний висновок сформовано Верховним Судом у постанові від 18 квітня 2018року по справі № 466/3327/15-й. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Аналогічний висновок сформовано Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2020 року по справі № 910/9498/19. Із доданих до цієї заяви доказів позивачі вважають, що вбачається достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Види забезпечення позову, які може вжити суд, передбачені частиною першою статті 150 ЦПК України, згідно якої позов в тому числі забезпечується накладенням арешту та забороною вчиняти певні дії. Оскільки між сторонами виник спір щодо законності набуття ТОВ «Молода Ідея» права власності на приміщення та імовірної можливості виселення позивачів та відчуження згаданої нерухомості під час вирішення спору, а тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав Позивачів. Саме арешт та заборона вчиняти дії як види забезпечення позову стосуються і пов`язані із позовними вимогами позивачів, є необхідними та достатніми для забезпечення виконання можливого судового рішення та ефективного захисту прав позивачів, а також перешкоджання спричинення їм значної шкоди. Позовні вимоги полягають у оспоренні законності права власності на нерухоме майно, а тому є співмірними із заходами забезпечення, які просять застосувати Позивачі. Разом з тим, арешт та заборона вчиняти дії не є тотожними позовним вимогам, не порушуватимуть принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін. Заявники вважають, що підстави для обов`язкового зустрічного забезпечення відсутні, відтак його застосування не є необхідним.
Дослідивши заяву, додані до неї письмові докази, думку представника ТОВ «Молода ідея» та третьої особи ОСОБА_3 , який заперечує щодо задоволення такої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає з таких мотивів.
Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Постановою від 21 лютого 2020 року Тернопільського апеляційного суду ухвалу судді Чортківського районного суду Тернопільської області Запорожець Л.М. від 17 грудня 2019 року залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 без задоволення.
Вивчивши заяву про забезпечення позову, подану позивачами повторно, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, з врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд приходить до висновку про необґрунтованість наведених у ньому доводів, та недостатність наданих доказів для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки не має достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.
Подані, як доказ, копії листів від 17.09.2020 року та від 09.10.2020 року доводять лише той факт, що ТзОВ «Молода ідея» звертається до позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з вимогою про усунення перешкод в користуванні майном в добровільному порядку, а не шляхом вчинення реальних дій щодо звільнення від належних позивачам речей, які знаходяться у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак, заява позивачів про забезпечення позову до задоволення не підлягає.
Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду, яку джерело права.
Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, потрібно розглядати, як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу («Бурдов проти Росії», комюніке Секретаря суду від 07.05.2002 року; рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року).
Також у рішенні Європейського Суду від 18.05.2004 року у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатись невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін. Тобто відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, є втручанням у право особи на мирне володіння майном, що є порушення першого пункту статті 1 Першого Протоколу Конвенції.
Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (04.11.1950р.), ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 149-154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з її проголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 596/1880/19 (провадження № 2-з/608/6/2020).

Ухвала набрала законної сили " " ________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію ухвали видано " " ________________ року.

Секретар: